Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Новікова Марина Іванівна, відділ ДРАЦС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] .. Після його смерті відкрилася спадщина на частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] , який її покійний чоловік успадкував за померлими батьками [PERSON] та [PERSON] , однак не оформляв своїх спадкових прав. Померлий заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та їх діти [PERSON] , [PERSON] , які подали до нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини на її користь. Спадковий будинок був побудований в 1970 році у відповідності до чинного на той момент законодавства, на нього виготовлено технічний паспорт, однак нотаріус відмовив їй у оформленні спадкових прав у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Також із свідоцтва про народження покійного чоловіка вбачається, що записи по батькові обох його батьків, не збігаються з аналогічними записами у відповідному записі про шлюб. Крім того, смерть свекрухи [PERSON] не була зареєстрована згідно діючого на той час законодавства. А отже інакше як у судовому порядку вона не має можливості захистити свої права. Посилаючись на викладене, позивач просить: встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , був сином [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , були чоловіком і дружиною (подружжям); встановити факт того, що [PERSON] , яка народилася [INFO] , померла [INFO] ; визнати за нею право власності на 8/12 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить такі задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Новікова М.І. у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи відділу ДРАЦС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, фіксація процесу звукозаписувальними технічними засобами засідання згідно зі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідно до приписів ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , у графі батько вказано [PERSON] , у графі мати [PERSON] (а.с. 15). Згідно запису акта про шлюб № 24 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05.10.1948. Прізвище після шлюбу [PERSON] (а.с.16-17). [PERSON] помер у 1990 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.18). Згідно відповіді Іршавського відділу ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті [PERSON] відсутній (а.с. 20). З довідки Доробратівського страростинського округу Мукачівської міської ради від 10.06.2025 року № 1988/0/109-25 вбачається, що згідно погосподарської книги №3 Доробратівської сільської ради за 1974-1976 роки, ОР 1015, гр. [PERSON] жителька [ADDRESS] , яка померла [INFO] була похована на кладовищі в [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно довідки Доробратівського страростинського округу Мукачівської міської ради від 04.02.2025, вбачається, що відповідно до записів погосподарської книги №10 с. Негрово, ОР №801, головою дворогосподарства та житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] був громадянин [PERSON] , 1913 р.н., який помер 1990 року, та даному житловому будинку присвоєно наступну поштову адресу: [ADDRESS] . Рік будівництва житлового будинку 1970 (а.с. 40). У с. Негрово вулицю Гагаріна Юрія перейменовано на вулицю Мазепи Івана (а.с.43). Згідно довідок Доробратівського страростинського округу Мукачівської міської ради, встановлено, що відповідно до погосподарської книги №3 Доробратівської сільської ради за 1974-1976 роки, № ОР 1015, гр. [PERSON] , яка померла 1975 року, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і разом з нею на день смерті були зареєстровані: [PERSON] , 1913 р.н.; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с. 44). А згідно погосподарської книги №10 Доробратівської сільської ради за 1986-1990 роки, № OP 801, гр. [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним на день смерті були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.45). Згідно довідки Доробратівського страростинського округу Мукачівської міської ради, відповідно до реєстру Мукачівської міської територіальної громади, громадянин [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та разом з ним на день смерті були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с. 46). Будь-які відомості щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] відсутні (а.с.22, 23). На спірний будинок виготовлено технічний паспорт, з якого вбачається, що рік завершення будівництва 1970 (а.с.25-33). Отже, після смерті спадкодавиці [PERSON] (матері чоловіка позивачки) [INFO] в селі Негрово Іршавського райну Закарпатської області відкрилась спадщина на частку домоволодіння, яку прийняли спадкоємці першої черги за законом в рівних частках (по 1/6 частці), оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном у встановлений законом строк: її чоловік [PERSON] (батько чоловіка позивачки), неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] (чоловік позивачки), [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] (брати та сестри чоловіка позивачки). Жоден із спадкоємців не звертався до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] .. Також, після смерті спадкодавця [PERSON] (батька чоловіка позивачки) [INFO] в селі Негрово Іршавського району Закарпатської області відкрилась спадщина на 7/12 частин вищевказаного будинку садибного типу, яку за життя прийняв лише чоловік позивачки [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном у встановлений законом строк (ст. 549 ЦК УРСР). До нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] чоловік позивачки [PERSON] не звертався. Таким чином прийнята спадщина після смерті обох батьків чоловіка позивачки [PERSON] , належала йому з часу її відкриття і становила 8/12 часток спадкової маси - будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.07.2024 (а.с.14). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] (а.с.15а) та діти - [PERSON] , [PERSON] 28.10.2024 за померлим [PERSON] була відкрита спадкова справа (а.с. 36). [PERSON] , [PERSON] подали до нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON] . Позивачка [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні вказаної нотаріально дії, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок. З врахуванням положень ст. 294 ЦПК України, зважаючи, що встановлення факту родинних відносин пов`язано з вирішенням спадкового спору встановлення зазначеного юридичного факту вирішується в порядку позовного провадження. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. На підставі установлених фактичних обставин суд доходить висновку, що наявними в матеріалах справи доказами доводиться факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] були подружжям і батьками [PERSON] , який помер [INFO] . Також [PERSON] , яка народилася [INFO] , померла [INFO] . Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року не є перешкодою для оформлення спадкових прав. Також слід зазначити, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Таким чином, оскільки спірний будинок збудований до 05 серпня 1992 року, то прийняття його в експлуатацію не вимагалося. Відтак оскільки спірний будинок збудовано до 05.08.1992, такий не є самочинним будівництвом, на будинок виготовлено технічний паспорт і такий рахувався за померлим [PERSON] , то останній вважався належним власником будинку на момент смерті. Отже такий будинок входить до складу спадщини за померлим [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. Відтак відсутність реєстрації права власності на спірний будинок за [PERSON] , а також відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно після смерті батьків (не оформлення ним спадщини) не є перешкодою для реалізації позивачем права на оформлення спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . Оскільки [PERSON] прийняла спадщину за померлим [PERSON] у силу приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України (а.с. 12-13), а інші спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на її користь, то наявні правові підстави для визнання за позивачем права власності на 8/12 часток житлового будинку. Враховуючи наведене, а також теж те, що відповідачі, визнали позов повністю, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачами, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення.

Outcome: approved