Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача 1.1. Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (далі ТОВ, позивач) адвокат Ткаченко Юлія Олегівна (діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 22.08.2025 № 22-08/25/ДІЛ, ордера на надання правничої допомоги від 03.09.2025 серії АХ № 1287256) звернулась 22.12.2025 до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання коштів у кредит в межах суми 15749,75 грн. 1.2. Представниця ТОВ у поданій позовній заяві зазначає, що 01.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів у кредит № 71992238. За цим договором відповідач отримав від ТОВ кредит в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності та взяв на себе зобов`язання повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом згідно з умовами договору. 1.3. ТОВ був наданий [PERSON] кредит з дотриманням таких умов: тип кредиту «кредит», сума кредиту 5000,00 грн., мета отримання кредиту придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; процентна ставка 0,333% в день (фіксована), строк кредитування 15 днів; комісія за надання кредиту 10% від суми наданого кредиту. 1.4. Первісним кредитором надані [PERSON] кошти в розмірі, обумовленому договором. Натомість відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за цим договором щодо повернення коштів кредитодавцеві. 1.5. У подальшому, 16.09.2025, між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (як клієнтом) та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (як фактором) укладено договір факторингу № 16/09/25, за цим договором клієнт передає (відступає) за плату факторові належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі до згаданого договору, в тому числі до [PERSON] в межах суми 15749,75 грн.. 1.6. Отже, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» є правонаступником ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (як кредитора) за договором про надання коштів у кредит від 01.08.2025 № 71992238, за котрим [PERSON] повинен повернути позичені кошти. 1.7. У зв`язку з неповерненням коштів [PERSON] представниця позивача звертається до суду за захистом порушеного права, просить стягнути з відповідача кошти: 5000,00 грн. основної суми боргу; 249,75 грн. заборгованості по відсотках; 500,00 грн. заборгованості зі сплати комісії; 10000,00 грн. заборгованості зі сплати пені/неустойки, а всього 15749,75 грн.. 1.8. Позивача суд належним чином повідомив про дату, час та місце здійснення судового засідання у справі, представниця позивача Ткаченко Ю.О. для участі у призначеному засіданні не прибула, у тексті позовної заяви висловила клопотання щодо здійснення розгляду справи без її участі. 2. Стислий виклад позиції відповідача 2.1. Відповідача [PERSON] було повідомлено про дату, час та місце здійснення судового засідання щодо розгляду справи, відповідач не брав участі у судовому засіданні особисто, натомість його інтереси представляв адвокат Бакун Вадим Олександрович (діє на підставі доручення Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 21.01.2016 № 017/02.3/575). 2.2. Представник відповідача частково визнав позовні вимоги ТОВ повідомив, що [PERSON] є військовослужбовцем у складі Збройних Сил України, дійсно отримував споживчий кредит від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на суму 5000,00 грн., однак нарахування боржникові комісії, відсотків, пені (неустойки) кредиторами за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту є неправомірним, оскільки це суперечить п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (під час дії запровадженого в України режиму воєнного стану). На думку адвоката Бакуна В.О., боржник на теперішній час повинен сплатити ТОВ лише основну суму кредиту, без відсотків, в іншій частині позовні вимоги ТОВ до [PERSON] такими, що не підлягають задоволенню. 3. Заяви (клопотання) сторін; інші процесуальні дії в справі 3.1.Ухвалою судді від 26.12.2025 позовна заява ТОВ до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за договором про надання коштів у кредит на суму 15749,75 грн. прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі, прийнято рішення про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін), призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03.02.2026 на 13 год 00 хв. 3.2. Представниця позивача адвокат Ткаченко Ю.О. надала до суду 02.02.2026 заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила стягнути з [PERSON] на користь ТОВ кошти: 5000,00 грн. основної суми боргу; 249,75 грн. заборгованості по відсотках; 500,00 грн. заборгованості зі сплати комісії; а всього 5749,75 грн.. 3.3. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Отже, суд прийняв відповідну заяву представниці позивача, подану до початку першого судового засідання у справі № 156/1551/25, та здійснював розгляд цивільної справи з урахуванням цієї заяви. 4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами в справі 4.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 4.3. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 4.4. Суд, вислухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. 4.5. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] 01.08.2025 був укладений договір про надання коштів у кредит № 71992238. За цим договором відповідач отримав від ТОВ кредит в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності та взяв на себе зобов`язання повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом згідно з умовами договору. ТОВ надало [PERSON] кредит з дотриманням таких умов: тип кредиту «кредит», сума кредиту 5000,00 грн., мета отримання кредиту придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; процентна ставка 0,333% в день (фіксована), строк кредитування 15 днів; комісія за надання кредиту 10% від суми наданого кредиту. 4.6. Факт укладення вказаного договору визнається самим відповідачем. Цей договір підписаний електронним підписом (одноразовим ідентифікатором `53665), перед укладенням договору [PERSON] пройшов ідентифікацію клієнта за посередництвом системи BankID НБУ (довідка про ідентифікацію ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» додана до позовної заяви). 4.7. Задля підтвердження факту перерахування [PERSON] коштів у розмірі 5000,00 грн. (на картку VISA [NUMBER] ) сторона позивача надала копію платіжної інструкції від 01.08.2025, сформованої ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» (ліцензія НБУ від 25.04.2023 № 21/761-рк). 4.8. Згідно з довідкою ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» від 25.11.2025 № КД-000006063 між вказаним Товариством та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» був укладений договір на переказ коштів від 30.09.2020 № ПВ-30-09-20/1, на підставі цього договору 01.08.2025 було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта [PERSON] з номером [NUMBER] на суму 5000,00 грн.. 4.9. Зі змісту розрахунку заборгованості за договором від 01.08.2025 № 71992238, складеного первісним кредитором, убачається, що станом на 19.11.2025 існувала заборгованість [PERSON] перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на загальну суму 15749,75 грн.. 4.10. У подальшому, 16.09.2025, між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (як клієнтом) та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (як фактором) укладено договір факторингу № 16/09/25, за цим договором клієнт передає (відступає) за плату факторові належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі до згаданого договору, в тому числі до [PERSON] в межах суми 15749,75 грн..Фактор сплатив клієнту кошти у розмірі, обумовленому договором факторингу, що підтверджено копією платіжної інструкції від 19.11.2025 № 579936539.1 на суму 1345861,85 грн.. 4.11. Позивач ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» є юридичною особою, зареєстрованою в установленому законом порядку, внесеною до державного реєстру фінансових установ з 28.03.2024 (має право на здійснення діяльності щодо факторингу, надання коштів та банківських металів у кредит). Основними видами діяльності юридичної особи є: «64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); 64.92 Інші види кредитування; 66.12 Посередництво за договорами по цінних паперах та товарах; 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення)». 4.12. Отже, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» є правонаступником ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (як кредитора) за договором про надання коштів у кредит від 01.08.2025 № 71992238, за котрим [PERSON] повинен повернути позичені кошти. 4.13. Згідно з розрахунком заборгованості за договором від 01.08.2025 № 71992238, складеним представником позивача, ТОВ (як правонаступником первісного кредитора у відповідних правовідносинах) були нараховані боржникові: 5000,00 грн. основної суми боргу; 249,75 грн. заборгованості по відсотках; 500,00 грн. заборгованості зі сплати комісії; 10000,00 грн. заборгованості зі сплати пені/неустойки, а всього 15749,75 грн.. Цю суму представниця позивача просить стягнути з відповідача. 4.14. Відповідач [PERSON] з листопада 2024 року і по теперішній час перебуває на військовій службі у лавах Збройних Сил України (довідка Військової частини [NUMBER] від 27.10.2025 № 961), має статус учасника бойових дій, що підтверджено посвідченням серії [NUMBER] , виданим 19.04.2023 Управлінням персоналу штабу Військової частини [NUMBER] . 5. Оцінка суду 5.1. Вирішуючи по суті вимоги, заявлені стороною позивача, суд зазначає про таке. 5.2. Як передбачено ст.11 Цивільного кодексу (ЦК) України, підставою виникнення цивільних правовідносин є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. 5.3. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК. 5.4. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 5.5. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. 5.6. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). 5.7. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 5.8. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 5.9. Норми ч.5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII (зі змінами) передбачають, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. 5.10. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). 5.11. На підтвердження існування договірних відносин між [PERSON] (як позичальником) та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (як первісним кредитором) позивачем у справі були надані договір від 01.08.2025 № 71992238 про надання коштів у кредит , Додаток № 1 до цього договору (обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором). Договір, додаток № 1 до нього, підписані відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором `53665. Відповідач у справі не оспорює факту укладення між ним та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» кредитного договору, отримання ним позичених коштів на суму 5000,00 грн.. Як убачається з матеріалів справи, перерахування коштів у сумі, визначеній умовами кредитного договору, первісним кредитором здійснювалось на реквізити банківської картки, котру [PERSON] зазначив у заявці на отримання кредиту. Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного матеріали справи не містять. 5.12. Отже, суд вважає доведеним той факт, що між [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» виникли зобов`язання із договору кредиту, відповідач отримав кошти в розмірі 5000,00 грн., однак свої зобов`язання щодо повернення коштів за цим договором не виконав. 5.13. Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 5.14. Як встановлено судом, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» є правонаступником первісного кредитора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (новим кредитором) у правовідносинах за договором від 01.08.2025 № 71992238 про надання коштів у кредит. Такий висновок ґрунтується на змісті договору факторингу від 16.9.2025 № 16/09/25, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (як клієнтом) та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (як фактором), цей договір передбачав відступлення за плату первісним кредитором новому кредиторові права вимоги до третіх осіб боржників, у тому числі до [PERSON] .. 5.15. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Оскільки між сторонами існують договірні правовідносини щодо отримання кредиту, позичальником не виконані у повному обсязі зобов`язання перед кредитодавцем (первісним кредитором), кошти, отримані в кредит, в обумовлений строк відповідачем добровільно повернуті лише частково, новий кредитор (як правонаступник ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») має право на отримання від позичальника [PERSON] простроченої заборгованості за кредитом. 5.16. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості до [PERSON] , представниця позивача (з урахуванням заяви від 02.02.2026 щодо зменшення позовних вимог), крім заборгованості за кредитом, просить стягнути з відповідача заборгованість з комісії, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. 5.17. Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача разової комісії у розмірі 500,00 грн. (безпосередньо передбаченої п. 2.2.4. договору від 01.08.2025 № 71992238), є правомірними, оскільки видача кредиту позичальнику шляхом перерахування на банківський рахунок здійснювалась із використанням стороннього сервісу (Інтернет еквайрингу). 5.18. Водночас положення ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (зі змінами) передбачають, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, не нараховуються штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. 5.19. Як установлено судом, відповідач [PERSON] до теперішнього часу є військовослужбовцем у лавах Збройних Сил України, мобілізований на військову службу для відсічі збройної агресії російської федерації проти України, має статус учасника бойових дій. Споживчий кредит від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» внаслідок укладення договору від 01.08.2025 № 71992238 відповідач отримав, перебуваючи на військовій службі у лавах Збройних Сил України, безпосередньо беручи участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України. Згаданий кредит за своєю сутністю не належить до категорії кредитів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду та/або автомобіля, кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії. 5.20. Наведене дозволяє дійти висновку про те, що нарахування первісним та новим кредитором процентів за користування кредитом у розмірі 249,75 грн. відповідачеві [PERSON] є неправомірним та суперечить вимогам закону. 5.21. З огляду на це, з відповідача на користь позивача на підставі договору про надання коштів у кредит від 01.08.2025 № 71992238 необхідно стягнути кошти: 5000,00 грн. основної суми боргу, 500,00 грн. комісії, а всього 5500,00 грн. Тож позовні вимоги ТОВ до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 6.2. Сторона позивача заявила про наявність понесених судових витрат, котрі складаються зі сплаченої суми судового збору, в розмірі 2422,40 грн., що підтверджено копією платіжної інструкції від 18.12.2025 № 579937913.1 про перерахування коштів через АТ «ОТП БАНК». 6.3. Крім того, сторона позивача стверджує про наявність понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.. На підтвердження таких витрат позивачем надані до суду: копія договору від 22.08.2025 № 22-08/25/ДІЛ, укладеного між ТОВ та адвокатом Ткаченко Ю.О.; копія акта приймання передачі справ на надання правничої допомоги (додаток № 1 до договору); копія витягу з акта приймання передачі наданих послуг правничої допомоги від 08.12.2025 № 3 ДІЛ; копія платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 11.12.2025 № 579936563.1 про оплату ТОВ на користь адвоката Ткаченко Ю.О. коштів за отримані послуги на загальну суму 139500,00 грн.; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099, виданого 03.04.2018 Радою адвокатів Полтавської області; копія ордера серії АХ № 1287256 від 03.09.2025 на надання правничої допомоги. 6.4. Відповідач [PERSON] не повідомляв про наявність понесених ним судових витрат у цивільній справі № 156/1551/25. Адвокат Бакун В.О. здійснював представництво інтересів відповідача у справі на засадах безоплатної вторинної правничої допомоги. Водночас представник відповідача заперечував проти стягнення з [PERSON] на користь ТОВ понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн., вважав таку суму необґрунтованою, не співмірною ціні позову. 6.5. Загальні правила розподілу судових витрат між сторонами визначені положеннями ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.6. Оскільки рішенням суду від 03.02.2026 у справі № 156/1551/25 вимоги майнового характеру ТОВ до [PERSON] , заявлені на суму 5749,75 грн. (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних вимог), були задоволені частково (в межах суми 5500,00 грн.), то з урахуванням вимог пропорційності суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2317,18 грн. (з розрахунку 5500,00: 5749,75 х 2422, 40 = 2317,179). 6.7. Положення ч.4 ст. 137 ЦПК України визначають, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 6.8. При застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч.4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19). 6.9. Така позиція кореспондується з підходом до вирішення питань щодо компенсації витрат стороні процесу, висловленим у п.154 рішення Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), заява № 58442/00 («Відшкодовуються лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму»). 6.10. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 01.06.2018 року у справі № 904/8478/16). 6.11. Фактично обидві сторони спору отримали від своїх адвокатів однаковий обсяг правничої допомоги (адвокати здійснили попереднє вивчення документів/матеріалів справи/, підготовку заяв з процесуальних питань, безпосередньо у судових засіданнях представниця позивача участі не брала, а представник відповідача, котрий надавав безоплатну правничу допомогу, був присутній під час слухання справи в одному засіданні). Справа № 156/1551/25 за своєю сутністю є малозначною, судовий розгляд її здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження. З огляду на наведене, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, понесених стороною позивача, які підлягають розподілу, до 2000,00 грн..

Outcome: partial