Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

26 листопада 2025 року представник позивача Горобець Ю.В. через систему «Електронний суд» звернулася до Самарського районного суду міста Дніпра із позовом в інтересах [PERSON] до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтовування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що зі змісту даних Реєстру виконавчих проваджень позивачем було встановлено, що у відношенні нього відкрито виконавче провадження №67398004, відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. У зв`язку із зазначеним адвокатом позивача було направлено адвокатські запити до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. з проханням надати копії кредитного договору №3731761 від 27.10.2020р., укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Станом на день подання позову, відповідь від відповідача не надходила, а від приватного нотаріуса Остапенко Є.М. повернувся конверт. Згідно листа Міністерства юстиції України від 17598/ПІ-К-229/37.5 від 11.02.2022р. наказом Міністерства юстиції України від 30.12.2021р. №4722/5 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я Остапенка Євгена Михайловича. Згідно заяви про примусове виконання рішення від 02.08.2021р. №113409 від ТОВ «фінансова компанія управління активами» вбачається, що копія кредитного договору в матеріалах виконавчого провадження відсутня. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню з огляду на таке. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що виконавчий напис про звернення стягнення з позивача вчинено державним виконавцем за Кредитним договором №3731761 від 27.10.2020р. Також зазначено, що цей виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом на підставі, зокрема, п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. №1172 (далі постанова КМУ № 1172). Однак, позивач, ознайомившись зі змістом постанови КМУ №1172 та змінами до неї, з`ясував, що вказана постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. До спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001 тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відтак, нотаріус міг вчинити виконавчий напис лише на підставі нотаріально засвідченого договору. Позивач повідомляє, що кредитний договір не укладався та нотаріально не посвідчувався, отже нотаріус не мав права вчиняти оскаржуваний виконавчий напис. Отже, приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, керувався положеннями закону, які були визнані нечинними з моменту їх прийняття. Зазначене є самодостатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач вважає, що у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, з наведеного вбачається, що відповідачем, всупереч вимог закону не було надано документів, які б підтверджували право його вимоги до позивача за Кредитним договором, а нотаріус помилково, всупереч вимог закону, не перевірив зміст договорів на які відповідач посилався як на підставу виникнення у нього права вимоги до позивача за Кредитним договором, та стягнув спірну заборгованість. Крім того, зі змісту спірного виконавчого напису вбачається, що стягується заборгованість у розмірі: 7000,00грн. за тілом кредиту, 20138,00 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 25,00 грн плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса. Позивач не погоджується із зазначеною сумою заборгованості, є незрозумілим яким чином було здійснено розрахунок заборгованості, що свідчить про наявність спору та не може бути стягнуто з позивача в безспірному порядку. Окрім того, зі змісту виконавчого напису нотаріуса видно, що за кредитним договором неодноразово було відступлено право вимоги до різних фінансових компаній, однак жодних повідомлень про зміну кредитора до позивача не направлялось. Позивач повідомляє суд, що не може надати до позову копію кредитного договору, оскільки відповідь від відповідача на адвокатський запит станом на дату подання цього позову не надійшла. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам ст.ст. 87 , 88 Закону України «Про нотаріат». Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 26.06.2021р., зареєстрований в реєстрі за №239770 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Управління активами» заборгованості за Кредитним договором № 731761 від 27.10.2020р. у загальному розмірі 27163,00грн., що складається з 7000,00грн. заборгованість за тілом кредиту, 20138,00грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 25,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 01 грудня 2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 01 грудня 2025 року забезпечено позов, шляхом зупинення стягнення з [PERSON] за Кредитним договором №3731761 від 27.10.2020 року на підставі виконавчого напису №239770 від 26.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем. Від представника позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що виконавчим написом №239770 вчиненим 26.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., звернуто стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», заборгованість в розмірі 27163,00 грн. Постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.11.2025 року відкрито виконавче провадження ВП №67398004 з виконання виконавчого напису №239770 вчиненого 26.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», заборгованість в розмірі 27163,00 грн. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такі ж норми містять п.п.282, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно п.3.1. глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п.13 роз`яснено, що відповідно до ст.ст.34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. В правовій позиції Верховного Суду України викладеної в Постанові від 5 липня 2017 року у справі за М 6-887цс17 зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі, установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так, відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. У своїй постанові від 06 травня 2020 року по справі №320/7932/16-ц Верховний Суд зазначив, що вчинення виконавчого напису полягає у посвідченні права стягувача на стягнення коштів або витребування майна. Таке право, як і безспірна заборгованість повинні існувати на момент звернення до нотаріуса. Сам по собі факт подання стягувачем необхідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору щодо боргу. Боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на положення ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.89 ЦПК України жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.ч.1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. В матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази безспірності заборгованості позивача, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про порушення процедури вчинення виконавчого напису, що є безумовною умовою про визнання його таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, у зв`язку з чим, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved