Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

14.11.2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, якою просить суд встановити факт того, що трудова книжка серії [NUMBER] , дійсно належить [PERSON] , мотивуючи тим, що 28 жовтня 2025 року вона звернулась до ГУ ПФ України в Одеській області з заявою про призначення їй пенсії за віком. Її заява розглянута за принципом екстериторіальності ГУпФУ в Івано-Франківській області, рішенням якого №155950025290 від 04 листопада 2025 року в призначені їй, [PERSON] , пенсії за віком відмовлено відповідно до п.2 ст.26 Закону №1058 у зв`язку з недостатньою кількістю страхового стажу. В рішенні зазначено, що до її страхового стажу не зараховано періоди згідно записів трудової книжки [NUMBER] від 29.07.1981 року, оскільки запис про зміну її прізвища на титульній сторінці трудової книжки внесено з порушенням п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року №58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року №110. В трудовій книжці на внутрішньому боці обкладинки записано мовою оригіналу: 1) «фамилия изменена на [PERSON] на основании паспорта [NUMBER] , выданий Димитровградським ГВД Ульяновской обл. Ст.инспектор ОК /подпись/ [PERSON] ». Даний запис засвідчений підписом ст.інспектора відділу кадрів та печаткою Болградського авто-транспортного підприємства 31619, де вона працювала з 15.03.1983 року по 04.01.1985 року. Також цією печаткою в трудовій книжці засвідчено запис №5 та №6 про прийняття на роботу 15.03.1983 року в Болградське АТП 31619 та про звільнення 04.01.1985 року з роботи за власним бажанням. 2) «П.І.Б. змінено вірно на підставі ІД картки №007986481, виданої 26.07.2022 року 5129. Інспектор з кадрів /підпис/ [PERSON] [NUMBER] от 20.09.1985 г. и паспорта [NUMBER] [PERSON] /підпис/. Даний запис засвідчений підписом інспектора з кадрів та печаткою обласного закладу «Ліцей «Болградська гімназія ім.Г.С.Раковського» Одеської обласної ради», де вона заявник працює з 03.08.2016 року по теперішній час. В трудовій книжці заявника зазначені прізвища « [PERSON] » (на російській мові), « [PERSON] », « [PERSON] », «записи про зміну прізвища в трудовій книжці проведені, але не зазначено, що її прізвище змінено саме з « [PERSON] » на « [PERSON] », в зв`язку з чим не прослідковується послідовність зміни прізвищ, що не відповідає Інструкціям. Встановлення факту належності їй, заявниці, трудової книжки надає право заявнику, право підтвердити трудовий стаж, необхідний для призначення та нарахування їй пенсії за віком, а тому є юридичним фактом, так як від нього залежить виникнення особистого права фізичної особи. Заявник [PERSON] до суду не з`явилась, в заяві про встановлення факту клопотала про розгляд справи за її відсутності (а.с.3). Представник заінтересованої особи Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області Щербина О.С., яка здійснює свої повноваження на підставі довіреності, до суду не прибула, через систему «Електронний суд» надала заяву про розгляд справи без її участі, також в заяві пояснила, що з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма № П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року №277, в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша). Відповідно до норм Порядку №637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, свідоцтвом про смерть, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Враховуючи, що трудова книжка заявника заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та цей факт суперечить також вимогам Порядку №637, Порядку №2-1 і потребує вирішенню в порядку окремого провадження цивільного судочинства у відповідності до норм ст. 315 ЦПК України. Головне управління покладається на об`єктивність та неупередженість суду при вирішенні питання щодо задоволення заяви [PERSON] та прийняття законного рішення по справі (а.с.39). 27.01.2026 року до суду поштовим зв`язком надійшли письмові пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в яких він просить розгляд справи проводити без участі представника управління. З письмових пояснень вбачається, що рішенням управління від 04.11.2025 року №155950025290 відмовлено у призначені пенсії за віком у зв`язку з недостатньою кількістю страхового стажу. До страхового стажу не зараховано період роботи згідно з трудовою книжкою від 26.07.1983 року [NUMBER] від 29.07.1981 року, оскільки запис про зміну прізвища заявниці на титульній сторінці трудової книжки внесено з порушенням п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, Наказом Міністерства праці України… Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Щодо заявлених вимог не заперечують (а.с.40-45). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту належності документу (трудової книжки) підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Так, в пункті 2.11 Інструкції зазначено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого 04.01.1963 року прізвище, ім`я та по-батькові заявниці вказано мовою оригіналу « [PERSON] », датою народження вказана « [INFO] » (а.с.9). Факт реєстрації шлюбу між заявницею і [PERSON] та зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується записом на обкладинці трудової книжки про зміну прізвища, засвідчений підписом старшого інспектора відділу кадрів Болградського АТП 31619, який був проведений ст.інспектором відділу кадрів вказаного підприємства на підставі паспорту серії [NUMBER] , виданого на її ім`я, мовою оригіналу «Димитровградським ГВД» Ул`янівської області Росії, про що на внутрішньому боці обкладинки (титульному аркуші) її трудової книжки зроблено відповідний запис завірений печаткою Болградського АТП 31619. Інших доказів зміни прізвища заявником не надано. Надалі, заявниця уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 20 вересня 1985 року Відділом ЗАГС м.Комунарськ Ворошиловградської (тепер Луганської) області на підставі актового запису за №1042 від 20.09.1985 року (а.с.10). Заявниця документована паспортом громадянина України (ID-картка) № [NUMBER] , який виданий 26.07.2022 року органом 5129, стоком дії до 26.07.2032 року (а.с.5), в якому її прізвище, ім`я та по батькові вказано « [PERSON] », дата народження « [INFO] ». На разі заявниця, є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено довідкою від 27.10.2014 року №5118-21, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Так, для обліку трудової діяльності заявниці 29 липня 1981 року Ізмаїльським професійним торгово-кулінарним училищем, було заведено трудову книжку серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , дата народження вказана [INFO] , професія продавець. Перший запис у трудовій книжці зроблено від 01.09.1980 дата зарахування до групи торговців промислових товарів (а.с.13-25). Надалі прізвище [PERSON] закреслено та зазначено прізвище « [PERSON] », яке також закреслено та зазначено прізвище « [PERSON] ». На першому боковому (титульному) аркуші трудової книжці зроблено два записи про зміну прізвища. Один з записів зроблений на російській мові « [PERSON] на [PERSON] на основании паспорта [NUMBER] , выдан Димитровградським ГВД Ульяновской обл. Ст.инспектор ОК /подпись/ [PERSON] », інший українською мовою «П.І.Б. змінено вірно на підставі ІД картки № [NUMBER] , виданої 26.07.2022 року 5129. Інспектор з кадрів /підпис/ [PERSON] [NUMBER] от 20.09.1985 г. и паспорта [NUMBER] [PERSON] /підпис/». Обидва записи не містять даних з якої фамілії на яку були зміни, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України. Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року №58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року №110. На даний час заявниця досягла пенсійного віку та звернулася до Пенсійного фонду України для отримання пенсії за віком, але рішенням відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №155950025290 від 04 листопада 2025 року, їй було відмовлено на підставі п.2 ст.26 Закону №1058. Підставою відмови зазначено недостатньою кількістю страхового стажу (а.с.7), а саме не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки [NUMBER] від 29.07.1981 року, оскільки запис про зміну прізвища заявниці на титульній сторінці трудової книжки внесено з порушенням п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Згідно з ч.3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Встановлення факту належності заявниці вищевказаної трудової книжки, необхідно для оформлення пенсії за віком, а іншим способом, окрім судового, вона захистити свої права не може, тому суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до статті 256- 259 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved