Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача, про встановлення фактів, що мають юридичне значення та про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 067817 на земельну частку (пай) площею 6,15 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба» Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області виписаний на ім`я [PERSON] належить [PERSON] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , в порядку спадкування за законом першої черги право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: земельну частку (пай) площею 6,15 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба» Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 067817. Встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , являється рідною тіткою [PERSON] . Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 067740 на земельну частку (пай) площею 6,15 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба» Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області виписаний на ім`я [PERSON] належить [PERSON] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , в порядку спадкування за законом п`ятої черги право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: земельну частку (пай) площею 6,15 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба» Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 067740. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове нерухоме майно, за таких обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні вимог позивача. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в с. Охрамієвичі Корюківського району Чернігівської області, там же зареєстрований і проживає на теперішній час відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 24 квітня 2002 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області. Відповідно до свідоцтва про народження позивача серія [NUMBER] від 10 листопада 1959 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] видане повторно від 27 січня 2023 року. Згідно довідки від 29.07.2025 р. № 179/10/12-11 Охрамієвицького старостинського округу був зареєстрований один та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі, із земельної частки (паю), яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну ділянку серія ЧН № 067817, яка розташована на території Корюківського району Чернігівської області площею 6,15 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба» Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Саме на дане майно після смерті батька відкрилась спадщина. Прзивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Крім того, [INFO] померла тітка позивача [PERSON] рідна сестра батька [PERSON] . Згідно довідки від 29.07.2025 р. № 178/10/12-11 Охрамієвицького старостинського округу була зареєстрована одна та проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті тітки [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі, із земельної частки (паю), яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну ділянку серія ЧН № 067740, яка розташована на території Корюківського району Чернігівської області площею 6,15 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба» Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Саме на дане майно після смерті тітки відкрилась спадщина. Протягом життя тітка [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 01 червня 1988 року, зареєстрований в реєстрі за № 32. Відповідно до якого все своє майно заповідала позивачу по справі. Батько позивача [PERSON] , [INFO] та тітка [PERSON] , [INFO] , були рідними братом і сестрою, а позивач [PERSON] був рідним племінником [PERSON] , однак документи, які б підтверджували родинні відносини батька і тітки не збереглися. Проте така обставина підтверджується однаковістю по-батькові, дати та місця народження вказаних осіб, які зазначені в документах. Крім того, у вищезазначеному заповіті [PERSON] зазначає статус спорідненості брат. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 (далі - ЦК Української РСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до норм ЦК УРСР позивач фактично прийняв спадщину від батька і тітки, бо вступив в володіння і управління спадковим майном. У випадку коли особа прийняла спадщину шляхом фактичних дій (вступ в управління та володіння спадковим майном), але не оформила права на спадщину, необхідність у встановленні додаткового строку для прийняття спадщини відсутня (ст. 549 ЦК УРСР, лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Таким чином, [PERSON] , фактично вступив у володіння і управління спадковим майном після смерті [PERSON] та [PERSON] . Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове нерухоме майно, за таких обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. У разі втрати, пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до суду (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13). Для підтвердження факту належності земельних часток (паїв) померлому [PERSON] та померлій [PERSON] , позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Листами про надання інформації від 30.06.2025 р. №№ М-670/0-780/6-25, М-670/0-781/6-25 мені відповіли, що на підставі розпорядження Корюківської районної державної адміністрації від 10.07.1996 р. № 240 [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 067817 та [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 067740. Розмір кожної земельної частки (паю) 6,15 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість кожної земельної частки (паю) складає 50 799,76 гривень. На підставі зазначеного, є розбіжності в написанні по-батькові покійних в документах. Так, в свідоцтві про народження мого батька серія [NUMBER] від 21.07.1913 р., заповнене російською мовою, вказано « [PERSON] », згідно вищезазначеного листа ГУД у Чернігівській області, сертифікат на право на земельну частку (пай) отримав « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про народження позивача серія [NUMBER] від 10.11.1959 р., заповнене українською мовою, його батько [PERSON] , свідоцтво про смерть батька Серія [NUMBER] від 27.01.2023 р., заповнено українською мовою, [PERSON] . Така ж ситуація і з документами тітки, в свідоцтві про смерть серія [NUMBER] від 23.01.1999 р., заповнене українською мовою [PERSON] , а у вищезазначеному листі ГУД у Чернігівській області вказано, що сертифікат на право на земельну частку (пай) отримала « [PERSON] ». Дана плутанина могла статися внаслідок неточного перекладу в документах, які на той час видавалися російською мовою з подальшим перекладом на українську мову. Отже, з огляду на викладене, виникла ситуація, коли необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 067817 із земель колишнього КСП «Дружба» на території Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, виписаний на ім`я [PERSON] належить батьку позивача [PERSON] , а сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 067740 із земель колишнього КСП «Дружба» на території Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, виписаний на ім`я [PERSON] належить тітці позивача [PERSON] . Даний факт необхідно встановити для можливості отримати в спадок після смерті спадкодавців земельні частки (паї), які знаходилися на території Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Встановлення даного факту необхідно мені для оформлення спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 605, 60 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved