Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник позивача - адвокат Крушинська А.А. звернулась до суду 24.11.2025 року в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.06.2012 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] [INFO] . Після розірвання шлюбу спільна дитина буде проживати з матір`ю. Спір між сторонами про виховання дитини, її місця проживання та спільного утримання відсутній. Спільне життя позивача з відповідачем не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що суперечить уявленням позивача про сім`ю. Між сторонами втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного. На даний момент спільне господарство сторонами не ведеться, шлюб набув формальних ознак. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його законним інтересам. Враховуючи викладене, просить суд шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрований 09 червня 2012 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №175 - розірвати. Ухвалою суду від 11.12.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.20). В судовому засіданні сторони присутні не були. До позову додано заяву представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Проти ухвалення рішення позивач не заперечує, просить задовольнити позов. До початку судового засідання, 25.12.2025 року відповідачем [PERSON] до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову та розірвання шлюбу, а також ухвалення рішення не заперечувала. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] укладено шлюб, зареєстрований 09 червня 2012 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №175. Прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] , [PERSON] (а.с.15). [INFO] народилася [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №175. Батьки: [PERSON] , [PERSON] . Дані відомості підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.15). Згідно квитанції ID:5775-2860-5197-4563 від 19.11.2025 року, позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 968,96 гривень (а.с.4). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім`я розпалась і існує формально, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам сторін. Крім того, суд враховує також факт визнання відповідачем позовних вимог та бажання розірвати шлюбні відносини з позивачем. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Отже, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачем про подачі вказаного позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 968,96 гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 484,48 грн., а інші 50% (484,48 грн. відповідно) - повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету України. На підставі викладеного та

Outcome: approved