Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

27.11.2025 до Самарського районного суду міста Дніпра від Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра, надійшла позовна заява від представника позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Щербань Владислави Сергіївни до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, подана через систему «Електронний суд». В своїй позовній заяві Позивач просить суд: - Стягнути з [PERSON] , [INFO] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1377-6179 від 14.04.2024 р., в розмірі 100 000,00 гривень, з яких:- прострочена заборгованість за кредитом 20 000,00 гривень;- прострочена заборгованість за нарахованими процентами 80 000,00 гривень та судові витрати у розмірі 2 422,40 гривень, пов`язані з розглядом цієї Позовної заяви. І. Стислий виклад позиції позивача. Свій позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» обґрунтовує тим, що 14 квітня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , за допомогою вебсайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1377-6179. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 20000,00 гривень; строк кредитування 300 днів; базовий період 10 днів; промо-ставка 1,75 % в день, знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка 2,50% в день. Позивач зазначає, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. В подальшому, відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами кредитного договору. Станом на 10 вересня 2025 року, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 168500,00 гривень, що складається: прострочена заборгованість за кредитом 20000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 148500,00 гривень. Разом з тим Позивач, зазначає, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме, часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами в сумі 68500,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100000,00 гривень. Враховуючи вищенаведене просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 100000,00 гривень та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв або клопотань по справі не надала. Про розгляд справи повідомлялася належним чином (а.с. 28-29). Від відповідача [PERSON] , повідомленої належним чином, шляхом направлення судової повістки поштою, відзиву на позовну заяву, будь-яких клопотань або заяв на адресу суду не надходило. Окрім того суд завчасно 29.12.2025 повідомляв Відповідача про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова Влада України» (а.с. 34). У зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2025 справу передано на розгляд судді Гаркуші В.В. (а.с. 25). Ухвалою суду від 05.12.2025 було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 26). Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що 14.04.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , за допомогою вебсайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1377-6179 (підсистема «Електронний суд»). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «СreditKasa», затверджених наказом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 12-П від 27.02.2024 року та розміщених на їх сайті (підсистема «Електронний суд»). Як передбачено п. 3.1 кредитного договору цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 3.10 кредитного договору укладаючи договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі цей договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього Договору і Правилами. Згідно з п. 4.1 договору загальний розмір кредиту (сума кредиту) за цим договором становить 20000,00 гривень. Відповідно до п. 4.2 договору дата надання/видачі кредиту: 14.04.2024 року. Згідно з п. 4.8 договору базовий період складає 10 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору. Відповідно до п. 4.10 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою). Згідно з п. 4.12 договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 07.02.2025 року. Відповідно до п. 4.15 договору денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає: 2,50 % процентів. Згідно з п. 5.3.1 договору останній календарний день базового періоду 23 квітня 2024 року. Відповідно до п. 10.1 договору позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.п.10.2, 10.3 цього Договору, користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти (відсотки) за користування кредитом за наступними ставкою (-ми): промо-ставка (вид акційної процентної ставки) становить 1,75% за кожен день користування кредитом протягом перших 10 календарних днів першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця. Знижена процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору (підсистема «Електронний суд». До матеріалів справи долучено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1377-6179 (Графік платежів за договором), що є додатком № 3 до договору про відкриття кредитної лінії № 1377-6179 від 14 квітня 2024 року, яка підписана [PERSON] (підсистема «Електронний суд»). Позичальнику надано одноразовий ідентифікатор C5107 для підписання кредитного договору № 1377-6179 від 14 квітня 2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами, зокрема, Паспортом споживчого кредиту. Усі зазначені документи підписані відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання умов договору 14 квітня 2024 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 20000,00 гривень шляхом перерахунку на його банківську карту [NUMBER] за допомогою системи LIQPAY, що підтверджується копією довідки про перерахування суми кредиту № 1377-6179 від 14 квітня 2024 року (підсистема «Електронний суд»), а також квитанцією 97ff1203-5bab-4fac-a21f-249b94891516 від 14.04.2026 з призначенням платежу: «видача кредитних коштів за договором 1377-6179 від 2024-04-14». Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 10 вересня 2025 року загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за договором № 1377-6179 від 14 квітня 2024 року становить 168500,00 гривень, що складається із заборгованості за основним боргом в розмірі 20000,00 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 148500,00 гривень. При цьому, як вбачається із розрахунку, проценти нараховані в межах строку кредитування до 07 лютого 2025 року включно за відсотковою ставкою 1,75% та 2,50% в день, як передбачено п. 4.10. та 10.1. кредитного договору (підсистема «Електронний суд»). Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме, часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами в сумі 68500,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100000,00 гривень. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованості, а лише частину в розмірі 100000,00 гривень (20000,00 гривень простроченої заборгованості за кредитом та 80000,00 гривень простроченої заборгованості за нарахованими процентами), а також понесені судові витрати. Спір у даній справі виник у зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язання з повернення кредитної заборгованості. Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не надала. ІV. Норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення. У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Предметом даного позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною першою статті 526 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК). У постанові від 07.04.2021у справі № 623/2936/19 Верховний суд дійшов висновку, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором при укладенні договору відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Укладений 14 квітня 2024 року [PERSON] договір про відкриття кредитної лінії № 1377-6179 продукту «CreditKasa» із ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за формою відповідає вимога Закону України «Про електронну комерцію», підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України. Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено факт укладення 14 квітня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] договору № 1377-6179 про відкриття кредитної лінії продукту «CreditKasa» в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором на умовах платності й строковості. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме, надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача спростувати розмір існуючої заборгованості. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, вказане свідчить про порушення прав позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Станом на час розгляду справи відповідач не спростувала заявлений позивачем розмір заборгованості за тілом позики, не надала доказів сплати нею зазначеної суми. Оскільки відповідач не довела, що сплатила за договором усю суму тіла кредиту, тому для доведення розміру заборгованості суд використовує докази, які надав позивач. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, вказане свідчить про порушення прав позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 20000,00 гривень, яка нею не сплачена, що жодним чином не спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідача 20000,00 гривень тіла кредиту. Окрім тіла позики позивач просить стягнути проценти за користування коштами. Судом встановлено, що 14 квітня 2024 року відповідачу було надано кредит у сумі 20000,00 гривень зі сплатою процентів за промо-ставкою ставкою 1,75% та за стандартною процентною ставкою 2,50%, що відображено у розрахунку заборгованості за кредитом станом на 10 вересня 2025 року. Умовами договору передбачено, що строк, на який надається кредит 300 днів. Строк дії договору: до 07 лютого 2025 року. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № 1377-6179 від 14 квітня 2024 року, проценти нараховано позивачем до 07 лютого 2025 року (включно), тобто, в межах строку кредитування. Однак, проценти нараховувались за відсотковою ставкою 1,75% за період з 14 квітня 2024 року по 23 квітня 2024 року та за відсотковою ставкою 2,50% за період з 24 квітня 2024 року по 07 лютого 2025 року. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Пункт 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачає перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою 120 днів - 2,5%, 120 днів - 1,5%. Отже, укладаючи 14 квітня 2024 року договір про відкриття кредитної лінії, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, позивач не мав права визначати денну проценту ставку у розмірі 2,50% з 23 квітня 2024 року по 07 лютого 2025 року, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1,5% на день з 23.04.2024 до 20.08.204 включно та 1% після 21.08.2024. Суд здійснив перерахунок відсотків з врахуваням відсоткової ставки 1,5% та 1% в день за період з 23.04.2024 по 07.02.2025 року. За період з 14.04.2024 по 22.04.2024 9 днів розмір відсотків нараховано Позивачем вірно з розрахунку 1,75%, що не перевищує розмір граничної процентної ставки 2,5% (20000,00 х 9днів х1,75%=3150,00 грн). За період з 23.04.2024 по 20.08.2024 року 120 днів відсотки складають 36000,00 грн (20000,00 х 120 днів х 1,5%). За період з 21.08.2024 по 07.02.2025 року 171 день відсотки складають 34200,00 грн (20000,00 х 171 днів х 1%). Всього відсотки становлять: 3150,00 + 36000,00+34200,00 = 73350,00 гривень. Відтак суд вважає, що з Відповідача на користь Позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту становить 20000,00 гривень; заборгованість за відсотками 73350,00 гривень. Разом 93350,00 гривень. Отже, відповідач не виконала повністю свого обов`язку з повернення кредитних коштів у передбачений чинним законодавством та договорами строк, чим допустила прострочення виконання грошового зобов`язання. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явилася, проти позову не заперечила, не надала суду контррозрахунок сум заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого позивачем розрахунку. Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно з положеннями ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною першою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1377-6179 від 14 квітня 2024 року підлягають задоволенню частково у розмірі 93350,00 гривень. У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково на 93,4%, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 2262,52 гривень.

Outcome: partial