Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

У серпні 2025 року від позивача ТОВ «Авентус Україна» до суду надійшла позовна заява, у якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № 8331184 про надання споживчого кредиту від 27.09.2024 року у загальному розмірі 61765,00 грн, що складається з: заборгованості за кредитом 28500,00 грн, заборгованість по відсотках 33265,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 27.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 8331184 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.2.-1.4. кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 28500,00 грн, кредит надається загальним строком на 360 днів, дата надання кредиту 27.09.2024 року, дата остаточного погашення заборгованості 26.11.2024 року. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на картковий рахунок [NUMBER] (п.2.1. Договору). Позикодавець на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 28500,00 грн шляхом перерахування на платіжну картку номер, якої надано позичальником. В порушення умов укладеного кредитного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість. У зв`язку з неповерненням заборгованості та відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит № 8331184 від 27.09.2024 року, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість [PERSON] становила 61765,00 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 28500,00 грн; заборгованості по відсотках - 33265,00 грн, яку позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача. Ухвалою від 15.08.2025 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 27.11.2025 року цивільну справу № 382/1643/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості,прийнято до свого провадження та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явився, у зв`язку з чим суд зазначає таке. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України). Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року). Відповідач відзив на позов не надіслав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно з вимогами ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення судових засідань повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. Відповідач про поважність причин не з`явлення суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив, без постановлення окремого документу, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 8331184 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.2.-1.4. кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 28500,00 грн., кредит надається загальним строком на 360 днів, дата надання кредиту 27.09.2024 року, дата остаточного погашення заборгованості 26.11.2025 року. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на картковий рахунок [NUMBER] (п.2.1. Договору). Позикодавець на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 28500,00 грн. шляхом перерахування на платіжну картку номер, якої надано позичальником, а саме картку № [NUMBER] . Перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 28500,00 грн. на картку № [NUMBER] підтверджується повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Пейтек» від 14 травня 2025 року № 20250514-55. В порушення умов укладеного кредитного договору відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість. У зв`язку з неповерненням заборгованості та, відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит № 8331184 від 27.09.2024 року, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість [PERSON] становила 61765,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 28500,00 грн.; заборгованості по відсотках 33265,00 грн. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Перевіривши наданий позикодавцем розрахунок заборгованості, суд з ним погоджується. Відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, контррозрахунку, тому, з урахуванням принципу змагальності судового процесу, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість в загальній сумі 61765 грн підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна». Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає покладенню на відповідача.

Outcome: approved