Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «ФК «Комбі» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 3083023328-084568 від 23 жовтня 2021 року в розмірі 7 244 гривні 57 копійок та понесених судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 23 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «Комбі» та [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором укладено кредитний договір № 3083023328-084568 у формі електронного документу, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 1 500 гривень, строком дії на 14 днів, тобто до 05 листопада 2021 року. Базова процентна ставка 1,99% в день. Кредит був наданий шляхом перерахування грошових коштів на банківський картковий рахунок за реквізитами картки № [NUMBER] , відкритий у банку відповідача. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 244 гривні 57 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом 1 500 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом 5 744 гривні 57 копійок. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 04 листопада 2025 року цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Новозаводського районного суду міста Чернігова. Ухвалою судді від 05 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі статей 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 23 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «КОМБІ» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 3083023328-084568, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 1 500 гривень у безготівковій формі, шляхом перерахування на її банківський картковий рахунок, базова процентна ставка становить 1,99% в день від суми кредиту за кожен день користування ним, індивідуальна процентна ставка 1,8905% в день. Відповідно до п. 1.1 Договору товариство зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) у зворотне, строкове та платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі нараховані відповідно до умов цього Договору. Згідно п. 1.3. Договору кредит надається строком на 14 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 05 листопада 2021 року. Цей період є узгодженим у розумінні правил і може бути продовжений (пролонгований) сторонами відповідно до правил та розділу 4 Договору. Пунктом 1.6 Договору передбачено, що за користування кредитом протягом узгодженого періоду, позичальник зобов`язаний сплачувати товариству проценти, нарахування яких здійснюється за індивідуальною процентною ставкою. Позичальник зобов`язаний повернути товариству кредит та нараховані проценти не пізніше терміну передбаченого Договором. Проценти в розмірі, визначеному пунктами 1.5 Договору, нараховуються за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання кредиту та до дня фактичного повернення суми кредиту позичальником в межах узгодженого періоду. Згідно з п.п. 1.7.1 та 1.7.2 п. 1.7 Договору, у випадку користування кредитом після закінчення узгодженого періоду без вчинення його продовження (Пролонгації) у порядку, передбаченому розділом 4 даного Договору, починають діяти наступні умови: умови щодо нарахування процентів за індивідуальною процентною ставкою за весь строк узгодженого періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою і позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за індивідуальною процентною ставкою за весь строк користування кредитом протягом узгодженого періоду. 3 огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 ЦК України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення узгодженого періоду є факт продовження користування кредитом понад строк узгодженого періоду, з урахуванням всіх продовжень строку узгодженого періоду на умовах розділу 4 цього Договору. З наступного дня після закінчення узгодженого періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати товариству проценти з розрахунку 1456,35 орієнтовних процентів річних, що становить 3,99 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення узгодженого періоду є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії Договору) на визначених умовах даного пункту Договору. Зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення узгодженого періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення узгодженого періоду. Договір укладено в електронній формі та підписаний [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором tg8JJD. Відповідно до п. 11.1 Договору, укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що до укладення цього Договору він самостійно ознайомився з розміщеною на офіційному веб-сайті Товариства https://neocredit.com.ua/ інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення про отримання кредиту та отримав від товариства всю необхідну інформацію про кредит і умови кредитування відповідно до норм чинного законодавства України (в т.ч. відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про захист прав споживачів»), що надана інформація є повною і зрозумілою і надана без нав`язування придбання фінансової послуги товариства, що позичальник ознайомлена з правилами надання коштів у кредит і з політикою конфіденційності та порядком обробки персональних даних, що розміщені на сайті, а також ознайомлена до моменту укладення Договору про надання кредиту з примірним договором про надання кредиту. Згідно п. 11.5 Договору невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія «КОМБІ». Уклавши цей договір, позичальник підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті позичальника: neocredit.com.ua. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» від 04 листопада 2024 року на підставі договору про надання послуг з переказу грошових коштів, укладеного з ТОВ ФК «КОМБІ» 23 жовтня 2021 року, перераховано кредит на номер карти [NUMBER] згідно договору № 84568 у розмірі 1 500 гривень (а.с. 14). Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 3083023328-084568 від 23 жовтня 2021 року станом на 28 вересня 2025 року заборгованість не погашена складає 7 244 гривні 57 копійок, з яких тіло кредиту 1 500 гривень, заборгованість по відсоткам 5 744 гривні 57 копійок (а.с. 15-19). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно з положеннями частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту статей 1054, 1055 ЦК України вбачається, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. За змістом Договору про надання кредиту № 3083023328-084568 від 23 жовтня 2021 року кредит відповідачу у сумі 1 500 гривень надався строком на 14 днів з індивідуальною процентною ставкою 1,8905% за один день користування кредитом. Із розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 3083023328-084568 від 23 жовтня 2021 року вбачається, що основна сума боргу становить 1 500 гривень, відсотки нараховані за індивідуальною процентною ставкою протягом узгодженого періоду до 05 листопада 2021 року у розмірі 397 гривень 03 копійки та відсотки після закінчення узгодженого періоду до 02 лютого 2022 року в сумі 5 347 гривень 54 копійки відповідно до п. 1.7.2 Договору. Суд дійшов до висновку, що оскільки [PERSON] порушила зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, то на підставі статей 525-527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги у межах заявлених вимог є обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 29), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 422 гривні 40 копійок. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 гривень. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача надано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір про надання правової допомоги від 24 липня 2025 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Комбі» в особі директора Кузнецова Є.В. та Адвокатським об`єднанням «Грищенко та партнери Одеса», акт виконаних послуг від 07 жовтня 2025 року, відповідно до якого винагорода за виконані послуги складає 3 000 гривень (а.с. 27,28). Суд з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, задоволення позовних вимог, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є співмірними зі складністю справи та підлягають стягненню з відповідача у розмірі 3 000 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved