Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

У жовтні 2025 року представник заявника [PERSON] адвокат Корока Владислав Вікторович звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дітей. В обґрунтування поданої заяви представник заявника зазначив, що [PERSON] перебуваючи у місті Абу-Камаль Сирійської Арабської Республіки народила двох дітей чоловічої статі, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає представник заявника, з 1996 року по 2015 рік заявник проживала в АР Крим в Україні. 25 травня 2015 року між заявником та її цивільним чоловіком [PERSON] , громадянином України, був проведений «Ніках» - укладено шлюб відповідно до Ісламської традиції муллой в мечеті. У зв`язку з переслідуваннями окупаційною владою рф, на території АР Крим стало небезпечно, у зв`язку із чим заявник разом з чоловіком вимушено поїхали до Туреччини, а згодом до Сирійської Арабської Республіки. [INFO] заявник народила дитину чоловічої статі [PERSON] у місті Абу-Камаль Сирійської Арабської Республіки. [INFO] заявник народила дитину чоловічої статі [PERSON] у місті Абу-Камаль Сирійської Арабської Республіки. Оскільки у заявника із сім`єю не було постійного місця проживання та вони знаходились на території Сирійської Арабської Республіки, де в той час тривала громадянська війна, та частину території Сирійської Арабської Республіки контролювала терористична організація «Курдістан», свідоцтва про народження дітей отримано не було. Крім цього, як зазначає представник заявника, у грудні 2018 року заявник із сім`єю потрапили у полон до «курдських бойовиків» де їх було розділено з чоловіком, відомостей про якого на цей час у заявника немає. До квітня 2025 року заявник разом з дітьми перебувала у полоні та отримати документи для реєстрації народження дітей не мала можливості. 27 квітня 2025 року заявника разом з дітьми було репатрійовано до України. У липні 2025 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві було відмовлено [PERSON] у державній реєстрації народження дітей за відсутності відповідних документів та роз`яснено право звернутись до суду із заявою про встановлення факту народження дітей. У зв`язку із неможливістю встановити факт народження дітей у позасудовому порядку, заявник звертається до суду та просить: -встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON] , який народився [INFO] у місті Абу-Камаль Сирійської Арабської Республіки, у громадянки України [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце перебування за адресою: [ADDRESS] , та громадянина України [PERSON] , [INFO] ; -встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON] , який народився [INFO] у місті Абу-Камаль Сирійської Арабської Республіки, у громадянки України [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце перебування за адресою: [ADDRESS] , та громадянина України [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Заявник надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, вимоги заяви підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань, станом на дату винесення рішення суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 23 травня 2025 року, орган, що видав: 8018, [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, РНОКПП: [NUMBER] , місце народження: с. Сари-Баш, Первомайський район, АР Крим, Україна. Вказане також підтверджується копією картки фізичної особи платника податків, виданої 03 вересня 2002 року та копією довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 1786121-2025 від 02 червня 2025 року. Відповідно до копії посвідчення особи на повернення в Україну № [NUMBER] , виданого 28 квітня 2025 року органом видачі 2IRQ на ім`я [PERSON] , [INFO] . В особливих відмітках до вказаного посвідчення містяться відомості про наступних осіб: - [PERSON] , [INFO] , чоловік; - [PERSON] , [INFO] , чоловік. До матеріалів справи долучено копію заяви громадянки України [PERSON] , [INFO] , складеної 28 квітня 2025 року, посвідченої аташе з консульських питань Посольства України в Республіці Ірак Баликіним Максимом Сергійовичем 28 квітня 2025 року у м. Ербіль Республіки Ірак та зареєстрованої в реєстрі за № 573/224. У вказаній заяві [PERSON] , [INFO] , повідомила та підтвердила, що має двох неповнолітніх дітей, які були народжені на території Сирійської Арабської Республіки, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Документи, що підтверджують факт народження дітей на території Сирійської Арабської Республіки відсутні та ніколи не видавалися. Відповідно до відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19/Х-15429/18028 від 23 липня 2025 року щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 20 квітня 2025 року по 20 травня 2025 року, у пункті пропуску Старокозаче, 29 квітня 2025 року в напрямку в`їзд, здійснили перетин кордону наступні громадяни України: [PERSON] , [INFO] , документ [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , документ [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , документ [NUMBER] . Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду № 50183 від 25 вересня 2025 року, проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «МАМА ПАПА» на замовлення [PERSON] , ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічною матір`ю дітей: - [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%; - [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. До висновку додано виданий Міністерством охорони здоров`я України витяг, згідно з яким ТОВ «МАМА ПАПА» проводить господарську діяльність з медичної практики, в тому числі за спеціальностями «генетика медична», «клінічна лабораторна діагностика». Згідно із супровідним листом, який підписаний директором вказаного ТОВ, завідувач клініко-діагностичної лабораторії, яка підготувала висновок, попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Листом Голосіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) № 1438/33.-87 від 09 липня 2025 року, [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за відсутності відповідних документів. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження (п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Положеннями Конвенції про права дитини визначено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частинами 3, 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Главою 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року з наступними змінами (далі - Правила) закріплено правила Державної реєстрації народження фізичної особи та її походження, згідно яких державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Згідно п. 2 глави І розділу ІІІ Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236; б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану документа, визначеного у підпункті «в» цього пункту, для державної реєстрації народження дитини, народженої поза закладом охорони здоров`я, також подається висновок про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану документа, визначеного у підпункті «в» цього пункту, для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше, також отримується документ, визначений у підпункті «а», або подається документ, зазначений у підпункті «б» цього пункту. У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану документа, визначеного у підпункті «а» цього пункту, сформованого до введення воєнного стану в Україні, чи дубліката документа, визначеного у підпунктах «б» - «ґ» цього пункту, державна реєстрація народження здійснюється після перевірки факту проведення державної реєстрації народження за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян. У разі подання документа, визначеного наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 березня 2022 року № 407 «Про забезпечення реєстрації новонародженої дитини в умовах воєнного стану», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07 березня 2022 року за № 293/37629, який видано в межах адміністративно-територіальних одиниць, що входять до затвердженого Міністерством юстиції України переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану та в межах яких відділами державної реєстрації актів цивільного стану державна реєстрація народження фізичної особи та її походження у зв`язку з тимчасовою окупацією Російською Федерацією території України не проводиться, перевірка також проводиться у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, визначеному відповідним наказом Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ). Відсутність актового запису про народження підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану за формою, наведеною у додатку 22 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382 (із змінами). Якщо в результаті перевірки виявлено актовий запис про народження, який зберігається на тимчасово окупованій території України, відділ державної реєстрації актів цивільного стану поновлює його в установленому законодавством порядку. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Відповідно до п. 3 глави І розділу ІІІ Правил, державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. Якщо батьки дитини не перебувають у шлюбі, то народження дитини може бути зареєстроване за місцем проживання особи, яка визнає себе батьком дитини. Відповідно до п. 4 глави І розділу ІІІ Правил, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження, підтверджене одним із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, або місце проживання батьків чи одного з них. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду. Відповідно до п. 5 глави І розділу ІІІ Правил, державна реєстрація народження дітей, які народилися в експедиції або в іншій віддаленій місцевості, де немає органів державної реєстрації актів цивільного стану, проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них не пізніше одного місяця з дня їх повернення. У цих випадках за бажанням батьків місцем народження дитини в актовому записі про народження зазначається місце проживання батьків або фактичне місце народження, якщо воно підтверджене одним із документів, визначених у п. 2 цієї глави, про що робиться відповідна відмітка в графі «Для відміток» актового запису про народження. З огляду на відсутність документів, щоб підтвердили фактичне місце народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у місті Абу-Камаль Сирійської Арабської Республіки та їх вивезення до України з міста Ербіль, Республіка Ірак, суд приходить до висновку про доцільність зазначення місцем народження дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в актовому записі про їх народження - місто Ербіль, Республіка Ірак. Згідно ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Доказів перебування заявника в офіційному шлюбі з батьком дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матеріали справи не містять, що є підставою для запису відомостей про батька дітей у порядку ч. 1 ст. 135 СК України, а саме [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Під час розгляду справ окремого провадження суд, у відповідності з вимогами ст. 294 ЦПК України, зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. На підставі викладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, підтверджені допустимими та належними доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог заяви про встановлення факту народження дітей.

Outcome: partial