Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

ТДВ «СК «Віді-Страхування» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь 47 902 грн 70 коп. майнової шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 травня 2025 року між ТДВ «СК «Віді-Страхування» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU-010653, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] . 10 червня 2025 року за адресою: м. Київ, вул. В. Кільцева, буд. 56 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та автомобіля «MAN TGX 18.440», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] 27 червня 2025 року постановою Святошинського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. 13 червня 2025 року до ТДВ «СК «Віді-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9/1/2298-25 звернувся [PERSON] у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком згідно з умовами Договору страхування. 18 червня 2025 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» на підставі Страхового акту № 22705 від 17 червня 2025 року, заяви про виплату страхового відшкодування, рахунку № ВДиС-0032625 від 13 червня 2025 року, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 204 702 грн 70 коп., що підтверджуються платіжною інструкцією № 7186 від 18 червня 2025 року. При цьому, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 224847840, за яким останнє взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля MAN TGX 18.440, номерний знак [NUMBER] , особою, відповідальність якої застрахована. Ліміт відповідальності у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за шкоду заподіяну майну згідно Полісу становить 160 000 грн 00 коп. 19 червня 2025 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» звернулось до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з заявою про страхове відшкодування від 19 червня 2025 року з проханням здійснити страхове відшкодування в розмірі 204 702 грн 70 коп. 04 липня 2025 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» виплату страхового відшкодування в межах ліміту по Полісу та за вирахуванням суми франшизи. Закон прямо звільняє страховика (ПрАТ «СК «Євроінс Україна») від відшкодування франшизи. Тобто [PERSON] для повного відшкодування завданої шкоди, зобов`язаний сплатити на користь позивача 47 902 грн 70 коп. (204 702 грн 70 коп. 160 000 грн 00 коп.) + 3 200 грн 00 коп.), де: 204 702 грн 70 коп. - фактичний розмір завданої [PERSON] шкоди; 160 000 грн 00 коп. - ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за шкоду заподіяну майну згідно полісу, 3 200 грн 00 коп. франшиза, передбачена полісом ПрАТ «СК «Євроінс Україна»). 16 липня 2025 року представник позивача листом вих. № 15/04/8/2/1046-25 звернувся до відповідача з вимогою здійснити відшкодування шкоди, відповідно до якої просив сплатити на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» 47 902 грн 70 коп., однак це прохання було проігноровано відповідачем, а тому позивач змушений звернутися до суду. 08 січня 2026 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. У відзиві вказує, що надана позивачем роздруківка постанови Святошинського районного суду м. Києва від 27 червня 2025 року у справі № 759/13441/25 із сайту «Судова влада» не є належним доказом. Крім того, він не визнає своєї вини в дорожньо-транспортній пригоді та заперечує, що по його вині 10 червня 2025 року було завдано пошкоджень транспортному засобу «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] . Дорожньо-транспортна пригода фактично відбулася і по вині водія транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 150 Prado», оскільки на момент зіткнення він також здійснював рух. Шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Наданий позивачем Звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 13С/06/25, який складено оцінювачем [PERSON] та ФОП [PERSON] , не містить інформації щодо того, що такий звіт підготовлений для надання до суду і те, що експерти (оцінювачі) обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому, огляд оцінювачем [PERSON] не проводився у тому місці та в той час, який зазначено в Протоколі (акті) огляду КТЗ № 13С/06/25. Під час оформлення поліцейськими ДТП оцінювача [PERSON] не було. Після завершення оформлення ДТП він з дозволу власника транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 150 Prado» сфотографував його транспортний засіб з пошкодженнями, вони обмінялись номерами телефонів, і він попросив власника пошкодженого транспортного засобу повідомити його, коли буде проводитись огляд. Огляд аварійним комісаром позивача [PERSON] пошкодженого транспортного засобу, за результатами якого було складено Акт огляду, відбувся тільки 12 червня 2025 року за адресою перебування позивача, і весь цей час пошкоджений транспортний засіб їздив. Відповідно не можна стверджувати, що вказані пошкодження завдані саме 10 червня 2025 року під час ДТП. При цьому, з результатами огляду його ніхто не ознайомлював і він їх не підписував. Позивач позбавив його права та можливості надати свої зауваження при огляді пошкодженого транспортного засобу. Розмір збитків, визначений позивачем, є нерозумним та не відповідає реальній шкоді завданій під час ДТП. Позивач безпідставно збільшив розмір таких збитків шляхом збільшення переліку використаних матеріалів та здійснених робіт під час ремонту пошкодженого транспортного засобу. Також, позивач не надав доказів, що ТОВ «ВІДІ-Автострада» є платником податку на додану вартість, відповідно не довів, що сума ПДВ в розмірі 34 117 грн 12 коп. сплачена ним у відповідності до закону. В такому випадку компенсувати ПДВ не повинен ні страховик, ні винуватець. Крім того, позивач мав би реалізувати своє право вимоги шляхом звернення з відповідною вимогою до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На момент ДТП в нього було два діючих поліси обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 224847840 та № 224898674, які видано ПрАТ СК «Євроінс Україна», ліміт за шкоду майну в яких складає 160 000 грн по кожному полісу, що разом становить 320 000 грн 00 коп., і що повністю покриває здійснене позивачем страхове відшкодування. Позивач зазначив, що отримав відшкодування за страховим полісом № 224847840, проте до ПрАТ СК «Євроінс Україна» з вимогою отримання відшкодування за страховим полісом № 224898674 позивач не звертався. До моменту отримання відмови від ПрАТ СК «Євроінс Україна» позов до нього є передчасним. Окрім того, він працює водієм на вантажному автомобілі і цим заробляє собі на життя. Сума у розмірі 47 902 грн 70 коп. є значною для нього, оскільки складає орієнтовно його місячну заробітну плату. Сплата суми позовних вимог спричинить для нього складне матеріальне становище. 15 січня 2026 року представник позивача [PERSON] подала відповідь на відзив, в якій вказала, що вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10 червня 2025 року за адресою: [ADDRESS] , встановлена постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27 червня 2025 року у справі № 759/13441/25. Зазначена постанова набрала законної сили, не була скасована або змінена у встановленому законом порядку та є обов`язковою для суду при розгляді даної цивільної справи. Доказів наявності вини іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди відповідачем не надано, вина встановлена виключно за відповідачем, що підтверджується постановою суду, яка набрала законної сили. [PERSON] не притягувався до адміністративної відповідальності, відносно нього не складалися адміністративні матеріали, і жодним судовим рішенням його протиправна поведінка не встановлена. Оскільки шкода була завдана внаслідок протиправних дій відповідача, саме на нього покладається обов`язок повного відшкодування завданих збитків. Відповідач безпідставно ототожнює Звіт про оцінку КТЗ № 13С/06/25 з висновком судового експерта, оскільки звіт складений відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, звіт використовується для визначення розміру шкоди, заподіяної транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і за своєю правовою природою є письмовим доказом. При цьому відповідач, заперечуючи проти форми документа, не надав жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував визначений у звіті розмір шкоди. Безпідставними є також доводи відповідача щодо проведення огляду транспортного засобу через певний проміжок часу після дорожньо-транспортної пригоди. Сам по собі часовий розрив між дорожньо-транспортною пригодою та оглядом не свідчить про недостовірність встановлених пошкоджень та не може бути підставою для невизнання результатів огляду. Відповідачем не надано жодних належних доказів того, що пошкодження транспортного засобу виникли після дорожньо-транспортної пригоди або з інших обставин, ніж зазначені у матеріалах справи. Окремо звертає увагу на те, що відповідно до умов договору ТДВ «СК «Віді-Страхування», у разі пошкодження застрахованого транспортного засобу, пов`язаного зі страховим випадком, не проводиться розрахунок матеріальної шкоди. Натомість відшкодовується вартість матеріального збитку. Відповідно до положень спеціальної частини Договору страхування № CLAU010653 від 21 травня 2025 року, розмір матеріального збитку визначається на підставі рахунків СТО офіційного дилера, узгоджених зі страховиком. Таким чином, будь-які розрахунки вартості відновлювального ремонту повинні ґрунтуватися виключно на документах, що відповідають вищезазначеним умовам договору. Розмір завданої шкоди визначено на підставі: рахунку ВДиС № 0032625 від 13 червня 2025 року; cтрахового акту № 22705 від 17 червня 2025 року; умов договору від 11 квітня 2025 року та підтверджується актом виконаних робіт ВДиСА № 054918 від 29 червня 2025 року. ТДВ «СК «Віді-Страхування» надало акт виконаних робіт № ВДиСА № 054918 від 29 червня 2025 року, який є доказом, що ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА» є платником ПДВ. Також вказує, що якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ. Представник позивача Мосіндз В.М. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 29 січня 2026 року представник позивача Мосіндз В.М. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримала, просила його задовольнити з підстав у ньому вказаних. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом [PERSON] 10 червня 2025 року о 13 год 20 хв, керуючи транспортним засобом «MAN TGX 18.440», номерний знак [NUMBER] , причіп «schmitz», номерний знак [NUMBER] , по Кільцевій дорозі 56 в м. Києві при розвороті не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року по справі №759/13441/25, яка внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/128450912) та набрала законної сили 07 липня 2025 року, відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення. Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, встановлений постановою Святошинського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року по справі №759/13441/25 факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень та вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди водія транспортного засобу «MAN TGX 18.440», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню. Із вищенаведеним судовим рішенням суд ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є загальнодоступним. Згідно Рішення РСУ № 55 від 25 листопада 2021 року «Про використання суддями ЄДРСР у режимі повного доступу» повний доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень судді можуть використовувати безпосередньо для здійснення правосуддя. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] 21 травня 2025 року між позивачем та [PERSON] було укладено страховий поліс CLAU-010653, за яким позивач застрахував майнові інтереси [PERSON] , пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] . 10 червня 2025 року оцінювачем [PERSON] складено Протокол (акт) огляду транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] . 12 червня 2025 року представником ТДВ «СК «Віді-Страхування» Шаленим О.М. було складено Акт огляду транспортного засобу до Договору добровільного страхування наземного транспорту №CLAU-010653 від 21 травня 2025 року. 13 червня 2025 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Віді-Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування. Як слідує з рахунку №ВДиС-0032625 від 13 червня 2025 року вартість ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] , склала 204 702 грн 70 коп., у тому числі ПДВ 34 117 грн 12 коп. Як слідує з ремонтної калькуляції № 13С/06/25 від 20 липня 2025 року вартість ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] , склала 233 943 грн 59 коп. Звітом №13С/06/25 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] , від 20 липня 2025 року, встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] , становить 233 943 грн 59 коп. з врахуванням ПДВ. 17 червня 2025 року був складений страховий акт № 22705, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 204 702 грн 70 коп. Як слідує з Акта виконаних робіт № ВДиСА-054918 від 29 червня 2025 року, підписаного [PERSON] , та представником ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА», товариством були виконані ремонтні роботи на суму 204 702 грн 70 коп. Вказана сума була перерахована позивачем на рахунок ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА», що підтверджується платіжною інструкцією №7186 від 18 червня 2025 року. ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА» є платником ПДВ, що підтверджується інформацією сервісу ДПС. Позивач звернувся до ПрАТ «Євроінс Україна», яке застрахувало відповідальність водія транспортного засобу «MAN TGX 18.440», номерний знак [NUMBER] , перед третіми особами за договором страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР224847840. Відповідно до страхового полісу № ЕР224847840 ліміт відповідальності ПрАТ «Євроінс Україна» за шкоду завдану майну становить 160 000 грн 00 коп, франшиза 3 200 грн 00 коп. Позивач вказує, що ПрАТ «Євроінс Україна» 04 липня 2025 року здійснило на користь позивача виплату страхового відшкодування в межах ліміту по полісу за вирахуванням суми франшизи. Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Отже, відносини між ТДВ «СК «Віді-Страхування» та відповідачем у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України. Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 2 ст. 108 Закону України «Про страхування», якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 94 Закону України «Про страхування» договором страхування може передбачатися франшиза, яка може бути умовною та безумовною. У разі зазначення в договорі страхування умовної франшизи страховик не відшкодовує частину збитку, яка не перевищує розмір франшизи, але відшкодовує збитки в повному обсязі, якщо збиток перевищує розмір франшизи. У разі зазначення в договорі страхування безумовної франшизи страховик вираховує розмір франшизи при здійсненні страхової виплати за кожним страховим випадком. Франшиза може встановлюватися у відсотках від страхової суми (страхової виплати), в абсолютному розмірі або в інших розрахункових одиницях, визначених договором страхування. Вид та розмір франшизи зазначаються у договорі страхування. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає: 1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту; 2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини. Для транспортного засобу, строк експлуатації якого до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо якого є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни новими, включається вартість невживаних складових частин (деталей), дозволених заводом-виробником для обслуговування відповідних транспортних засобів. Для інших транспортних засобів до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни, може включатися вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що відповідають технічним характеристикам такого транспортного засобу та є аналогом оригінальних складових частин (деталей) транспортного засобу. Під час ремонту транспортного засобу не допускається встановлення складових частин (деталей), що призведе до зміни конструкції транспортного засобу або до невідповідності технічного стану транспортного засобу правилам дорожнього руху та технічної експлуатації. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх установчих документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів. Як встановлено судом цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПрАТ «Євроінс Україна», а цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] , застрахована в ТДВ «СК «Віді-Страхування». Відповідач є винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пошкоджено транспортний засіб «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] . Згідно розрахунку страхове відшкодування становить 204 702 грн 70 коп., а згідно ремонтної калькуляції № 13С/06/25 від 20 липня 2025 року та Звіту №13С/06/25 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 20 липня 2025 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] , становить 233 943 грн 59 коп. Позивачем згідно рахунку ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА» № ВДиС-0032625 від 13 червня 2025 року, наданого [PERSON] , сплачено ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА» за ремонт пошкодженого транспортного засобу суму у розмірі 204 702 грн 70 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 7186 від 18 червня 2025 року та актом виконаних робіт № ВДиСА № 054918 від 29 червня 2025 року. В подальшому позивач звернувся до ПрАТ «СГ «Євроінс Україна», яке в межах ліміту страхування за страховим полісом № ЕР224847840 виплатило кошти по полісу за вирахуванням суми франшизи. Відтак, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування перевищує суму страхового відшкодування, яка була сплачена позивачу ПрАТ «СГ «Євроінс Україна», то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром страхового відшкодування в розмірі 204 702 грн 70 коп. та сплаченим ПрАТ «СГ «Євроінс Україна» страховим відшкодуванням в межах ліміту по полісу в розмірі 160 000 грн 00 коп. за вирахуванням франшизи в розмірі 3 200 грн 00 коп., так як в цьому випадку у ПрАТ «СГ «Євроінс Україна» не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 47 902 грн 70 коп. Щодо доводів відповідача, що Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, складеного оцінювачами [PERSON] та ФОП [PERSON] №13С/06/25, є неналежним та недопустимим доказом, є помилковими з таких підстав. У частині шостій статті 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частиною п`ятою статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Зазначений звіт було виконано до пред`явлення позову у цій справі, а не під час її розгляду, указаний звіт не є висновком експерта, виконаним за зверненням учасника справи, а особи, які виконували звіт - ФОП [PERSON] та [PERSON] , є оцінювачами, тому вимоги статті 106 ЦПК України на вказані правовідносини не поширюється. Вказане узгоджується з постановою Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 761/15232/18 (провадження № 61-19661св20). Відповідачем не надано суду належних доказів, які б спростовували розмір матеріального збитку. Твердження відповідача про завищення вартості робіт та його незгода з пошкодженнями встановленими при огляді транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 150 Prado», номерний знак [NUMBER] , не підтверджені жодними доказами. [PERSON] не було заявлено клопотання про призначення експертизи для спростування доводів позивача. Щодо доводів відповідача про наявність у нього на момент дорожньо-транспортної пригоди двох діючих полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 224847840 та № 224898674, які видано ПрАТ СК «Євроінс Україна», і по яким ліміт за шкоду майну разом становить 320 000 грн 00 коп., що повністю покриває здійснене позивачем страхове відшкодування, суд вказує таке. Відповідно до ч. 6 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксированого транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), а також якщо транспортний засіб, що буксирувався, від`єднався від транспортного засобу тягача та продовжив рух, страхова виплата здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо транспортного засобу - тягача, а якщо такий транспортний засіб є незабезпеченим - МТСБУ. Відповідно до зазначених вище положень закону виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності лише щодо тягача. ПрАТ СК «Євроінс Україна» відповідає за завдану відповідачем шкоду у межах 160 000 грн 00 коп., тобто за полісом обов`язкового страхування, яким забезпечено цивільно-правову відповідальність власника тягача «MAN TGX 18.440», номерний знак [NUMBER] , і як вказує позивач ПрАТ СК «Євроінс Україна» було виконано своє зобов`язання шляхом виплати страхового відшкодування у зазначеному розмірі за завдану тягачем шкоду, за вирахуванням розміру франшизи. Інші доводи відповідача не спростовують його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та обов`язку сплатити позивачу суму майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved