Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (далі - позивач) звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 55902,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.08.2024 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 5009120824 в електронній формі. За вказаним договором відповідач отримав у позику 14000 грн. на 360 днів, процентна ставка дисконтна 1,5% на день. За вказаним договором позивачем нарахована заборгованість станом на 17.02.2025 (включно) у сумі 53480 грн, з яких: 14000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 39480 грн. - заборгованість за процентами. З огляду на вказане, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також понесені судові витрати, всього 55902,40 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. 14 серпня 2025 року Солом`янським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено. 15 вересня 2025 року відповідачем [PERSON] подано заяву про перегляд вказаного заочного рішення суду. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.10.2025 скасовано вказане заочне рішення та призначено справу до розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився про дату, місце та час судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Візповідач в судове засідання не з`явися про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяв чи клопотань до суду не надіслав. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив обставини та дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 13.08.2024 між сторонами укладено договір про надання грошових коштів у позику № 5009120824 в електронній формі (далі - договір), а також паспорт споживчого кредиту до вказаного договору. Відповідно до умов вказаного договору сума кредиту становила 14000 грн., строк кредитування 360 днів, процентна ставка стандартна 1.5 % в день, загальні витрати за кредитом 75600 грн, загальна вартість кредиту 89600 грн. Судом встановлено, що позика у сумі 14000 грн. 13.08.2024 була перерахована на банківську картку № [NUMBER] відповідача. Також. 25.12.2025 до суду надійшов лист від АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" від 25.12.2025 №БТ/Е-22650, в якому вказано, що банківська картка № [NUMBER] була емітована на ім`я відповідача і в період з 13.08.2024 по 14.08.2024 на вказану банківську карту було зараховано кошти у сумі 14000 грн. Розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача станом на 17.02.2025 складає 53480 грн, з яких: 14000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 39480 грн. - заборгованість за процентами. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч.ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору. У ч. 1 ст. 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Доказів погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором до суду не надано. Отже, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 14000 грн. підлягає задоволенню. Щодо нарахування процентів за користування кредитом, суд зазначає таке. У п.п. 4,5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (тобто з 24.12.2023 по 22.04.2024) - 2,5 %; протягом наступних 120 днів (тобто з 23.04.2024 по 21.08.2024) - 1,5 %. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Як зазначалося вище, позивач за період з 13.08.2024 по 17.02.2025 (188 дні) застосував процентну ставку - 1,5%, що становить 210 грн в день. Водночас відповідно до наведених вище приписів законодавства проценти за користування кредитними коштами мають нараховуватися таким чином: - за період 13.08.2024 по 21.08.2025 за ставкою 1,5 %, що становить 1890 грн (210 грн. * 9 днів); - за період з 22.08.2024 по 17.12.2024 за ставкою 1 % (140 грн. в день), що становить 25060,00 грн (140 грн. х 179 днів). Загальна сума процентів становить 26950 грн. З огляду на зазначене, проценти за користування кредитними коштами підлягають стягненню за період строку кредитування з урахуванням їх обмеження максимальним розміром денної процентної ставки, встановленим ч. 5 ст. 8, а також п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», що становить 26950 грн. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 40950 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14000,00 грн, сума прострочених платежів за процентами - 26950 грн. З огляду на часткове задоволення позовних вимог, то вимоги позивача в частині стягнення судових витрат підлягають задоволенню пропорційно задоволенню позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Пропорційно до частини задоволених позовних вимог (76,57%) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1854,83 грн. судового збору за подання позову.

Outcome: partial