Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 28.12.2020 кредитний договір №2001780333601, за яким позичальнику видано кредит у сумі 31 000грн.; 18.11.2022 кредитний договір №1010761259, за яким позичальнику видано кредит у сумі 93111.4 грн.; 18.11.2022 кредитний договір №1010761232, за яким позичальнику видано кредит у сумі 44692.87 грн. Відповідно до умов кредитних договорів, укладених між позивачем та відповідачем, зокрема, заяв на приєднання до договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №2001780333601 від 28.12.2020, №1010761259 від 18.11.2022, №1010761259 від 18.11.2022 сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказані заяви позичальник беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua. Окрім того, 11.03.2020р. постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 впроваджено дію карантину на території України. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). 24.02.2022р. Законом України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257, 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії ( п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені) нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 01 липня 2023р. завершено дію карантину (Постанова КМУ №651 від 27.06.2023). Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020р. продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Оскільки кредитний договір від 30.09.2020 №1001697648701 укладено між сторонами процесу 30.09.2020, а платежі Відповідач здійснював до 11.08.2022, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку, відповідно строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.04.2025 склала: По кредитному договору від 28.12.2020 № 2001780333601 53056грн. 99коп., з яких: 24798грн. 58коп. - заборгованість за кредитом; 28258грн. 41коп. заборгованість за процентами. По кредитному договору від 18.11.2022 №1010761259- 94957грн. 24коп., з яких: 70439грн. 92коп. заборгованість за кредитом; 9грн. 54коп. заборгованість процентами; 24507грн. 78коп. - заборгованість за комісією. По кредитному договору від 18.11.2022 №1010761232- 43391грн. 62коп., з яких: 33195грн. 42коп. - заборгованість за кредитом; 3грн. 38коп. заборгованість процентами; 10192грн. 82коп. - заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 09.04.2025 склала 191 405грн. 85коп. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була Просить позовні вимоги задовольнити. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829) заборгованість за кредитними договорами в розмірі 191405 (сто дев`яносто одна тисячa чотириста п`ять) грн. 85коп., та судовий збір в розмірі 2 422грн. 40коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила. Від неї не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судових засідань та відзиву на позовну заяву. Як вбачається, з позовної заяви, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явилася повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подала відзиву, від неї не надходило на адресу суду жодних клопотань, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу положень ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 28.12.2020 кредитний договір №2001780333601, за яким позичальнику видано кредит у сумі 31 000грн.; 18.11.2022 кредитний договір №1010761259, за яким позичальнику видано кредит у сумі 93111.4 грн.; 18.11.2022 кредитний договір №1010761232, за яким позичальнику видано кредит у сумі 44692.87 грн. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися). Відповідно до умов кредитних договорів, укладених між позивачем та відповідачем, зокрема, заяв на приєднання до договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №2001780333601 від 28.12.2020, №1010761259 від 18.11.2022, №1010761259 від 18.11.2022 сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua. Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно з п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, що підтверджується платіжними інструкціями. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.04.2025 склала: По кредитному договору від 28.12.2020 № 2001780333601 53056грн. 99коп., з яких: 24798грн. 58коп. - заборгованість за кредитом; 28258грн. 41коп. заборгованість за процентами. По кредитному договору від 18.11.2022 №1010761259- 94957грн. 24коп., з яких: 70439грн. 92коп. заборгованість за кредитом; 9грн. 54коп. заборгованість процентами; 24507грн. 78коп. - заборгованість за комісією. По кредитному договору від 18.11.2022 №1010761232- 43391грн. 62коп., з яких: 33195грн. 42коп. - заборгованість за кредитом; 3грн. 38коп. заборгованість процентами; 10192грн. 82коп. - заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 09.04.2025 склала 191 405грн. 85коп. Доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять та відповідачем не надано. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомостей про відсутність такої, суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. Відповідно до умов кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами, незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку за договорами та не повернула кредит в строки, передбачені кредитними договорами, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має право вимагати в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач не подала спростування, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved