Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

21.11.2025 [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , в якому просить, з врахуванням уточнюючої позовної заяви, стягнути із [PERSON] кошти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 20.11.2025 і до [INFO] . Мотивуючи тим що, відповідач є батьком їх спільного сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Овруцького районного суду Житомирської області (справа № 2-647/09) з відповідача стягувались аліменти на утримання сина з 04.02.2009 по 19.11.2025. З 01.09.2025 син навчається в Національному університеті «Острозька академія». Відповідач працездатного віку, а тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання сина. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвала про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження направлялася за місцем реєстрації відповідача, однак конверт з матеріалами повернувся на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.12.2007 (а.с.5). На даний час [PERSON] є студентом Національного університету «Острозька академія», денної форми навчання, за спеціальністю КЗ Національна безпека (за окремими сферами забезпечення і видами діяльності), наказ № 205-ст від 12.08.2025. Дата завершення навчання 30.06.2029, про що свідчить копія договору про навчання № НБ НБ/2025-4152 від 12.08.2025 та довідка № 717538 від 02.09.2025 (а.с.3,4). З копії договору № НБ НБ/2025-4152 від 12.08.2025 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців в Національному університеті «Острозька академія» видно, що загальна вартість навчання становить 168000,00 грн. (а.с.2). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу, однак право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Загальновідомими є ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на хоча б елементарні засоби гігієни, проїзд. За таких обставин, суд вважає, що у зв`язку з денною формою навчання повнолітній син сторін не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення ними повноліття, виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; не досягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи, рівність прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина, повнолітній син сторін навчається та потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу). Однак, враховуючи, що законодавством не встановлено мінімального розміру аліментів, який підлягає стягненню на утримання повнолітнього сина чи дочки, які продовжують навчання, то у задоволення позову в частині вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму слід відмовити. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів починаючи з 20.11.2025 суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов подано позивачкою 21.11.2025 (а.с.1), тому стягнення аліментів слід проводити з дати подання позову до суду, тобто з 21.11.2025. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивачка звільнена згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: partial