Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

у грудні 2025 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, у якому просила зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , який накладено за реєстраційним номером про обтяження в Єдиному реєстрі заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна: 1742539, зареєстрованого: 05.03.2005 за №1742539 реєстратором: Машівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова, 1-22, 29.07.2003, Машівська держнотконтора, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON] , додаткові дані: архівний номер: 2566274POLTAVA23, архівна дата: 31.07.2003, дата виникнення: 31.07.2003, № реєстра: 112967-1573, внутр. №8С01254028F4542F2B59, коментар: МашДВС та припинити обтяження речових прав на нерухоме майно. Позов мотивований тим, що позивач діючи в інтересах малолітнього сина [PERSON] , з метою реалізації спадкових прав останнього, враховуючи припинені обтяження на спадкове майно за рішенням суду від 11.08.2025 року, повторно звернулася до державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, зокрема на частку земельної ділянки від площі 5,8601 га, розташованої на території Машівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої на частку був син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав. Натомість, постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Машівської ДНК Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Русняком Р.В. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки як з`ясовано з Державного реєстру речових прав про накладене Машівською ДНК обтяження на все нерухоме майно, що належало [PERSON] , про яке позивачу не було відомо при попередньому зверненні до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна. Разом з цим за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження відомо, що відомості про вищевказане обтяження у вигляді арешту стосовно боржника [PERSON] відсутні. З моменту реєстрації даного виду обтяження пройшло більше 22 років, тобто строки пред`явлення виконавчого документа до виконання, визначені як чинним, так і в минулій редакції Законом України «Про виконавче провадження» сплинули, тоді як наявність арешту (обтяження) на нерухоме майно порушує право власності, через що наразі неможливо оформити спадкові права на майно померлого батька [PERSON] його малолітнім сином [PERSON] та розпоряджатися ним на власний розсуд (а.с.2-8). Ухвалою від 08.12.2025 року суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.35) У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчать довідки про доставку електронних документів до електронних кабінетів представника позивача та відповідача (а.с.36-39,42,43). Представник позивача [PERSON] подала клопотання, у якому просила судовий розгляд даної справи провести без її участі та без участі позивача, за наявними матеріалами справи, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, судові витрати за результатами розгляду справи просили покласти на позивача (а.с.40,44). Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Так, судом установлено, що позивач [PERSON] , є мамою [PERSON] , [INFO] , яка звернулася з даним позовом в його інтересах, як законний представник, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 17.10.2011 р. (а.с.12). Батьком малолітнього [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 06.11.2024 року (а.с.17). За рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 11.08.2025 року було вирішено зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] , який накладений за постановою Машівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та припинено обтяження речових прав на нерухоме майно. Дане рішення 11.09.2025 року набрало законної сили (а.с.21-23). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №452863430 від 20.11.2025 року щодо права власності, іншого речового права, іпотеки чи обтяження [PERSON] , де зазначено, що мається обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер його 1742539, зареєстрований 05.03.2005 року за №1742539 реєстратором Машівська державна нотаріальна контора, на підставі постанови 1-22, 29.07.2003, Машівська держнотконтора, об`єктом якого є невизначене майно, все майно [PERSON] та вказані додаткові дані: архівний номер: 2566274POLTAVA23, архівна дата: 31.07.2003, дата виникнення: 31.07.2003, № реєстра: 112967-1573, внутр. №8С01254028F4542F2B59, коментар: МашДВС (а.с.24-28). Постановою державного нотаріуса Машівської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Русняк Р.В. від 20.11.2025 року [PERSON] , діючому за згодою законного представника матері [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки від площі 5,8601 га, розташованої на території Машівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер 5323055100:00:006:0371, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої на частку був син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та помер [INFO] , у зв`язку з тим, що Машівською ДНК було накладено обтяження на все нерухоме майно, що належало [PERSON] (а.с.19). Як убачається з копії державного акту на право власності на землю серія ІІ-ПЛ №016709 від 26.06.1998 року земельна ділянка площею 5,86 га, кадастровий номер 5323055100:00:006:0371 належить [PERSON] (а.с.18). У відповідь на звернення адвоката Інни Жигилій в інтересах [PERSON] ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції між іншим повідомлено про те, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження не вдалося ідентифікувати виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на все майно [PERSON] та внесено обтяження за реєстровим номером 1742539 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та роз`яснено право на звернення до суду з відповідним позовом про зняття арешту з майна (а.с.20). Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження сформованої від 01.12.2025 року відображено ряд завершених виконавчий проваджень боржником у яких зазначений [PERSON] , але будь-які відомості про обтяження: арешт (архівний номер) 1742539 зареєстрований Машівською ДНК від 05.03.2005 року на підставі постанови 1-22 від 29.07.2003 стосовно боржника [PERSON] відсутні (а.с.29-31). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. У такому разі позовну вимогу про звільнення майна з-під арешту потрібно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу, допоки триватиме порушення прав. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5, спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідно до п.5 зазначеної постанови, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, після винесення рішення суду про зняття арешту з майна та набрання ним законної сили, арешт знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини, а відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників та реєстру обтяжень виключаються. На сьогодні [PERSON] , в інтересах якого діє позивач [PERSON] позбавлений можливості реалізувати спадкові права через наявність арешту. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право його власності. Згідно зі ст. 1218, ч. 5 ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи з викладеного вище та враховуючи те, що наразі відсутні відкриті виконавчі провадження про будь-які стягнення з померлого [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , батька [PERSON] , в інтересах якого звернулася до суду [PERSON] , але наявний вид обтяження, а саме: арешт на невизначене майно, все майно [PERSON] , який значиться у Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не знятий, при цьому доказів про те, що на даний час існує потреба в арешті майна немає, а тому відсутні будь-які правові підстави для продовження існування цього обтяження, наявність якого перешкоджає [PERSON] в оформленні спадкових прав, користуванні та розпорядженні майном, у зв`язку з чим право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Судові витрати у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК потрібно покласти на позивача за її заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved