Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором № CL-243657 від 02.12.2019 в загальному розмірі 94195,16 грн, що складається з 51000 грн. заборгованості за кредитом та 43195.16 грн. заборгованості за відсотками. ОПИСОВА ЧАСТИНА І. Стислий виклад обставин справи: В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 02.12.2019 між акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CL-243657, згідно з яким останній отримав кредит у сумі 51000 грн, що підтверджується меморіальним ордером та виписками руху коштів по рахунку. Відповідно до п. 1 Договору Банк зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язався використати кредит на цілі, вказані в договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4 кредитного договору (п. 3.1. Договору). Відповідно до п. 2.3 Договору встановлено строк (термін) кредитування до 01.12.2021. Пунктом 6.2 Договору визначено, що Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 24 щомісячних платежі по 3573 грн. кожного останнього числа відповідного місяця впродовж 24 місяців з дати укладання Кредитного договору. Перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 02.12.2019 до 01.12.2021 погашаються в однаковому порядку. Відповідач був ознайомлений та прийняв усі умови Договору, зобов`язувався їх виконувати, проте такі не виконав, кредит в строки (терміни) не повернув. 25.06.2021 між акціонерним товариством «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» було укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1, у відповідності до умов якого права вимоги за Кредитним договором № CL-243657 від 02.12.2019 перейшли до нового кредитора, а саме ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції». Згідно п. 3.1. Договору Факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1 від 25.06.2021 на умовах цього Договору з дня, наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, сума якої визначена в п. 4.1. цього Договору (а щодо Прав Вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення), клієнт відступає фактору (передає у власність фактора) права вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від фактора, а фактор з дня, наступного за днем, у який фактором на користь клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення), набуває (приймає у власність) від клієнта права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (надає фінансування) клієнту. Згідно з Додатком №1 до Договору факторингу сума заборгованості за кредитним договором № CL-243657 від 02.12.2019 становить 94195,16 грн. ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» направило [PERSON] повідомлення-вимогу про погашення заборгованості в добровільному порядку, яка відповідачем повністю проігнорована. Відповідач не повернув отримані кредитні кошти на підставі Кредитного договору та загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить 94195,16 грн. і складається з 51000 грн. заборгованості за кредитом та 43195.16 грн. заборгованості за відсотками. ІІ. Процесуальні дії у справі: Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2025 вказану цивільну справу передано для розгляду судді Ференц О.І. 14.01.2026 ухвалою суду відкрито провадження у цій справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. ІІІ. Позиція учасників справи: Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в заяві просила про розгляд справи у її відсутності, у випадку неявки відаповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подав, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Як визначено Верховним Судом у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, наявна в матеріалах справи довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. За таких обставинах суд визнає неявку відповідача неповажною та розглядає справу за його відсутності, провівши на підставі вимог ст.281 ЦПК України заочний розгляд справи. Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам у справі, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних міркувань. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом, а так само і оцінка аргументів сторін: Судом встановлено, що 02.12.2019 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-243657, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 51 000,00 грн. Відповідно до п.1 договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому кредитному договорі. Сума та валюта кредиту: 51 000 грн. Дата видачі кредиту: 02.12.2019 (п. п. 2.1, 2.2 договору). Згідно п. 2.3 строк (термін) кредитування - 24 місяці терміном до 01.12.2021. Для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] (п. 2.5 договору). Згідно п. 3.1 договору кредит видається Позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням Позичальника, яке міститься в п.2.4. Кредитного договору. За користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 55 % річних (п. 4.1 договору). Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом факт/360 (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору (п. 4.2 договору). За надання послуг позичальник сплачує банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 Кредитного договору (п. 4.3 договору). Відповідно до п. 4.4 договору загальні витрати позичальника по кредиту за цим Кредитним договором становлять 34771,16 грн. Реальна річна процентна ставка - 71,18 % річних (п. 4.5 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за цим Кредитним договором становить 85771,16 грн. (п. 4.6 договору). Відповідно до п. 6.1 договору позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. У разі наявності прострочених платежів за цим Кредитним договором, будь-які кошти, направлені Позичальником як повне або часткове дострокове погашення заборгованості за цим Кредитним договором, зараховують відповідно до черговості, визначеної п. 6.6. Кредитного договору (п. 6.7 Договору). Відповідно до п.8.1 договору за виконання зобов`язань за Кредитним договором Позичальник несе повну відповідальність перед Банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України. Шляхом підписання цього Кредитного договору позичальник підтвердив, що він до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами Банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк»; ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, а також іншою інформацією про споживчий кредит та інше (п. 10.4 Договору). Даний кредитний договір підписаний позичальником [PERSON] 02.12.2019. Додатком № 1 до кредитного договору № CL-243657 від 02.12.2019 встановлено графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, згідно якого орієнтовна загальна вартість кредиту становить 85771,16 грн. Згідно паспорту споживчого кредиту сума кредиту складає 51000 грн, строк кредитування - 24 місяці, а також визначено орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти. 02.12.2019 [PERSON] підписано Анкету-заяву фізичної особи на отримання готівкового кредиту № CL-243657, яка містить персональні дані останнього, бажану суму кредиту, строк кредитування, процентну ставку, щомісячний платіж, продукт та ціль кредиту. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 51 000 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 69316018 від 02.12.2019. З виписки по особовим рахункам з 02.12.2019 по 24.06.2021 вбачається рух коштів по картковому рахунку [PERSON] .. Відповідно до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1 від 25.06.2021, укладеного між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Приватні інвестиції», на умовах цього Договору з дня, наступного за днем, у який фактором на користь клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, сума якої визначена в п. 4.1 цього Договору (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення), клієнт відступає фактору (передає у власність фактора) права вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від фактора, а фактор з дня , наступного за днем, у який фактором на користь клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення), набуває (приймає у власність) від клієнта права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (надає фінансування) клієнту. Згідно з платіжним дорученням № 2 від 25.06.2021 ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» перерахувало АТ «Кредобанк» оплату згідно договору факторингу № 250621/1 від 25.06.2021 у сумі 7151000 грн. Відповідно до додатку до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1 від 25.06.2021 ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 94195,16 грн, що складається з: суми заборгованості за кредитом - 51 000 грн; суми заборгованості за відсотками - 43195,16 грн, що також підтверджується розрахунком штрафних санкцій по простроченій заборгованості, придбаній згідно договору факторингу № 250621/1 від 25.06.2021 за період з 25.06.2021 по 01.08.2025. Згідно з повідомленням про заміну кредитора у зобов`язанні та відступлення права грошової вимоги № 1581589 від 09.07.2025 ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» повідомило [PERSON] про набуття до нього права грошової вимоги за договором кредиту № CL-243657 від 02.12.2019 та надало реквізити для оплати. У зв`язку з невиконанням належним чином умов договору за кредитним договором ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» скеровано [PERSON] повідомлення-вимогу про погашення заборгованості № 1581589 від 09.07.2025 із вимогою негайно повернути кредит у сумі 94195,16 грн. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Положеннями статті 642 ЦК України визначено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 513 цього Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За наведеного судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених у справі доказів, що 02.12.2019 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № CL-243657, у якому сторони узгодили всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строк повернення та його ціну (розмір процентів), а також відповідальність у разі неналежного виконання зобов`язання за цим договором та згідно з яким відповідачу було надано кредит у розмірі 51 000,00 грн. Оцінюючи аргументи сторони позивача, суд вважає такі обґрунтованими та зазначає, що [PERSON] в належний спосіб був поінформований про умови кредиту та повністю погодився з ними, про що свідчить проставлений ним у паспорті споживчого кредиту, анкеті-заяві від 02.12.2019 та кредитному договорі № CL-243657 від 02.12.2019 особистий підпис, тим самим взявши на себе зобов`язання повернути наданий йому кредит та сплатити проценти за користування ним у визначеній сумі. Сторони узгодили у договорі істотні умови, зокрема порядок розрахунків між ними (сплату процентів, загальну вартість кредиту). На кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження всіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства. Таким чином, поставивши свій особистий підпис у кредитному договорі № CL-243657 від 02.12.2019, [PERSON] погодився з усіма викладеними у ньому умовами та взяв на себе зобов`язання належного виконання цих умов, однак таке зобов`язання належним чином не виконував, чим допустив заборгованість перед позивачем. Відповідно до Договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1 від 25.06.2021, укладеного між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Приватні інвестиції», останнє набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 94195,16 грн, що складається з суми заборгованості за кредитом - 51 000 грн; суми заборгованості за відсотками - 43 195,16 грн. Кредитний договір недійсним в судовому порядку не визнавався, а відтак такий є дійсним, і відповідно до статті 629 ЦК України підлягає обов`язковому виконанню його сторонами. Відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем як правонаступником Кредитодавця. Підстав вважати, що розрахунок заборгованості суперечить умовам Кредитного договору та є неправильними, суд не вбачає. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. V. Розподіл Судових витрат: У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. Щодо стягнення витрат витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14129,27 грн, суд зазначає наступне. За змістом ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Враховуючи те, що законодавством України щодо діяльності адвоката не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Судом встановлено, що 07.10.2021 між адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» було укладено договір про надання правової допомоги №07/10/2021, який набув чинності з 07.10.2021 і діяв по 07.10.2022 включно, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за вказаним договором. Окрім того, відповідно до довіреності № 623 від 02.12.2024 ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» уповноважило адвоката Кізко Л.С. на ведення даної справи. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, позивачем будь - яких доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а також доказів того, що адвокат Кізко Л.С. є представником адвокатського об`єднання «Смарт лекс», суду не було надано. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 року у справі № 329/766/18. Обов`язковість подачі таких доказів узгоджується і з постановою Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц, де зазначено, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 137, 141 ЦПК України суд вважає, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували здійснення позивачем витрат на правничу допомогу, не надано, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню.

Outcome: approved