Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

24 листопада 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» через систему «Електронний суд» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просив суд: - прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; - витребувати в АТ КБ «Приватбанк» докази, що містить банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКППП [NUMBER] ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 21.06.2021 (дата видачі кредиту) по 06.12.2021 (дата закінчення терміну кредитування); - за результатами розгляду позовної заяви - позовні вимоги позивача задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором № 337665-КС-001 про надання кредиту від 21.06.2021, що становить 18244,08 грн, яка складається зі: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 10194,08 грн та суми прострочених платежів за комісією - 1050,00 грн; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Також позивач просив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін та без участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Процесуальні дії/рішення у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено судове засідання на 03 лютого 2026 року (а.с. 67-68). Цією ж ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів задоволено та витребувано від АТ КБ «Приватбанк» інформацію. 16 грудня 2025 року від АТ КБ «Приватбанк» надійшла витребувана ухвалою суду інформація (а.с. 75-76). Справу розглянуто 03.02.2026 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 3-11) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір № 337665-КС-001 про надання кредиту (далі - договір кредиту або кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальниці грошові кошти у сумі 7000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , котру позичальницею вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. У зв`язку з невиконанням відповідачкою перед позивачем зобов`язання за кредитним договором станом на 30.10.2025 утворилася заборгованість за договором № 337665-КС-001 про надання кредиту у розмірі 18244,08 грн, що складається зі: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7000,00 грн; - суми прострочених платежів по процентах - 10194,08 грн; - суми прострочених платежів за комісією - 1050,00 грн. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 205, 207, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 652, 639, 1049, 1054 ЦК України, статті 19, 76, 84, 274, 276 ЦПК України, статті 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статті 1, 8 Закону України «Про споживче кредитування», статтю 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», рішення судів апеляційної інстанції та правові висновки Верховного Суду України у справі № 388/180/17 (постанова від 05 червня 2018 року), у справі № 127/23910/14-ц (постанова від 23 грудня 2020 року), у справі № 524/5556/19 (постанова від 12 січня 2021 року), у справі № 127/33824/19 (постанова від 07 жовтня 2020 року), у справі № 496/3134/19 (постанова від 13 липня 2022 року). Позиція відповідача Відповідачка [PERSON] , у розумінні п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, належним чином повідомлена про дату, місце та час судового засідання (а.с.73-74). Відзив на позовну заяву у порядку, встановленому ст. 191 ЦПК України, та у строки, встановлені в ухвалі суду, не надала. У зв`язку з ненаданням відзиву відповідачкою суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом 21.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 337665-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 14). 21.06.2021 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) укласти договір № 337665-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) з ТОВ «Бізнес позика» (а.с. 15). 21.06.2021 між ТОВ «Бізнес позика» (за договором - кредитодавець) та [PERSON] (за договором - позичальник) укладено договір про надання кредиту № 337665-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма) (далі по тексту рішення - кредитний договір або договір кредиту), який підписано електронним підписом позичальниці шляхом використання одноразового ідентифікатора G-7353, про що свідчить р. 12 договору (а.с. 16). У реквізитах та підписах сторін договору зазначено прізвище, ім`я, по батькові відповідачки - [PERSON] ; адреса проживання: [ADDRESS] ; відомості про паспорт; ідентифікаційний номер відповідачки ( [NUMBER] ). Відповідно до п. 1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 7000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів (надалі - договір). Тип Кредиту: кредит. Строк кредиту: 24 тижнів. Процента ставка: в день 0,86166856, фіксована. Комісія за надання кредиту (далі - комісія): 1050,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 7000,00 грн. Термін дії договору: до 06.12.2021. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 15360,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3548,60 процентів. Згідно з п. 2 кредитного договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом) нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявний на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. У п. 3 кредитного договору передбаченого графік платежів за кредитним договором. У відповідності до п. 6 кредитного договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця https://bizpozyka.com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір. Згідно з п. 10 кредитного договору інші умови цього правочину регулюються правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України. У витязі візуальної форми послідовності дій клієнта позивач навів послідовність дій [PERSON] щодо укладення договору про надання кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті https://my.bizpozyka.com (а.с. 13). Анкета клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційній системі товариства https://my.bizpozyka.com ) підтверджує, що відповідачкою [PERSON] було надано свої анкетні дані та фінансову інформацію для реєстрації в особистому кабінеті ТОВ «Бізнес позика» (а.с. 12). У паспорті споживчого кредиту (інформація, для обов`язкова для ознайомлення позичальником) визначено основні умови кредитування, які є аналогічними тим, що викладені у кредитному договорі. Дата надання інформації - 21.06.2021, інформація зберігає чинність та є актуальною до 22.06.2021 (а.с. 17-18). З копії квитанції, наданої позивачем, вбачається, що 21.06.2021 ТОВ «Бізнес позика» перерахувало грошові кошти у сумі 7000,00 грн на картку № [NUMBER] з призначенням платежу: «Перерах. Коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] , згідно кредитного договору № 337665-КС-001 від 21.06.2021» (а.с. 19). Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 05.12.2025 на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) (а.с. 75). З виписки за договором за період з 21.06.2021 по 24.06.2021 вбачається, що 21.06.2021 на банківський рахунок [PERSON] відбулося зарахування переказу у розмірі 7000,00 грн (а.с.76). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 337665-КС-001 від 21.06.2021 вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за договором станом на 30.10.2025 утворилася заборгованість у розмірі 18244,08 грн, яка складається зі заборгованості за кредитом - 7000,00 грн; заборгованості за процентами - 10194,08 грн та за комісією - 1050,00 грн (а.с. 21-32). З цього ж розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося за період з 21.06.2021 по 06.12.2021, тобто за 24 тижні, з розрахунку 0,861 % у день користування кредитними коштами. З довідки про стан заборгованості [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за договором № 337665-КС-001 про надання кредиту від 21.06.2021 вбачається, що загальна заборгованість станом на 30.10.2025 становить 18244,08 грн, яка складається зі заборгованості за кредитом - 7000,00 грн; за відсотками - 10194,08 грн та за комісією - 1050,00 грн (а.с. 20). Застосовані судом норми права Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України (у редакції чинній на дату укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (тут і надалі - у редакції чинній на дату укладення договору) електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. За ч. 6 ст. 11 цього ж закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України). У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що між позивачем ТОВ «Бізнес позика» та відповідачкою [PERSON] було укладено в електронній формі кредитний договір, за умовами якого відповідачка отримала від позивача кредит у сумі 7000,00 грн. Згідно зі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками такий договір прирівнюється до укладення договору у письмовій формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідача на вебсайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та позивачем не було б укладено. Факт укладення кредитного договору та факт видачі кредиту належним чином підтверджено доказами, що містяться у матеріалах справи. Відповідно до умов кредитного договору його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення платежів, проценти за користування кредитом, комісію тощо). Згідно з умовами кредитного договору відповідачка зобов`язувалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідачка у повному обсязі не виконала зобов`язання за кредитним договором. Доказів проведення повного розрахунку за отриманим кредитом з позивачем матеріали справи не містять. Отже, відповідачка умови кредитного договору порушила та у строк, встановлений умовами кредитного договору, кредитні кошти у повному обсязі не повернула. Суд, здійснивши перевірку розрахунку заборгованості за кредитом, арифметичних чи логічних помилок та неузгодженостей не виявив. Заборгованість за процентами нарахована правильно, виходячи з тієї процентної ставки, що була узгоджена сторонами у договорі, а саме 0,861 % у день користування кредитними коштами. Такі проценти нараховані у межах строку кредитування, встановленого кредитним договором, - 169 днів (24 тижні), останнім днем нарахування процентів є 06.12.2021. Відповідає умовам договору й пред`явлений до стягнення розмір заборгованості за комісією у сумі 1050,00 грн. Відповідачка наведене у позовній заяві не спростувала, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористалася, доказів сплати заборгованості за кредитним договором позивачеві у повному обсязі, або належних доказів на спростування отримання кредиту - до суду не надала. Ураховуючи викладене, суд уважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, а саме стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 18244,08 грн, у тому числі 7000,00 грн (тіло кредиту), 10194,08 грн (проценти за користування кредитом) та 1050,00 грн (комісія), оскільки уважає такі вимоги обґрунтованими, підставними та доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с. 1, 2). З урахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved