Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання кредиту № 470114-КС-007 від 26.10.2024 року у розмірі 71140 грн. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторонами в електронній формі було укладено Договір про надання кредиту, згідно з яким відповідач як позичальник отримав кредит у розмірі 30000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, який зобов`язалася повернути, сплатити проценти у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Позивач зазначає, що видав відповідачу кредит у розмірі 30000 грн. на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті. Відповідач, порушив умови вказаного договору, в результаті чого виникла заборгованість за Договором в загальній сумі 71140 грн., з яких 30000 грн. прострочених платежів по тілу кредиту, 35140,00 грн. прострочених платежів по відсоткам, -6000 грн. сума прострочених платежів за комісією. Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач не повідомив причини неявки, відзиву на позов не подав. Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 26.10.2024 року [PERSON] уклав з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір про надання кредиту № 470114-КС-007 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора. Частиною ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» задекларовано термін «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором», де Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Комбінацію літер та цифр, що розташовуються в нижньому правому кутку договору являє собою електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Суд вважає, що укладення Договору в електронній формі між сторонами підтверджується Візуальною формою послідовності дій Клієнта [PERSON] та комбінацію літер та цифр, що розташовані в нижньому правому кутку Договору та являють собою електронний підпис відповідачки. Отже Договір був укладений в електронній формі, а кожний примірник електронного документа з накладеним на нього електронним підписом, є оригіналом такого документа. Відповідно до п. 1 Договору, кредитодавець (позивач) надає позичальникові кредит у розмірі 30000,00 грн строком на 24 тижні на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,7% в день (фіксована ставка). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Відповідно до п. 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Верховний Суд в Постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 також підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині». У зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором, відповідач [PERSON] станом на 04.09.2025 року, має заборгованість в сумі 71140 грн., яка складається з наступного: -30000 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; -35140 грн. сума прострочених платежів по відсотках, -6000 грн. сума прострочених платежів за комісією. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, окрім обставин оформлення первинних документів, підлягають дослідженню також наявність або відсутність реального руху такого товару чи коштів (в даному випадку перерахування суми кредиту Відповідачу та сплата останнім грошових сум на користь Позивача в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором), а навіть у разі виявлення будь-яких дефектів первинних документів, Позивач має можливість надавати й інші докази щодо укладення та подальшого виконання сторонами умов Кредитного договору на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог. Зазначена позиція також знайшла своє відображення в Постановах Верховного Суду від 29.11.2019р. по справі № 914/2267/18 та від 04.11.2019р. по справі № 905/49/15. Відповідно до п.1 Кредитного договору: Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 30000 гривень строком на 24 тижні до, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,7% в день (фіксована ставка); кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених зазначеним Кредитним договором та Правилами. В пункті 5.1. Правил, обов`язкових для обох сторін Кредитного договору, зазначається, що: обчислення строку користування Кредитом та нарахування Процентів за користування Кредитом за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом з урахуванням умов Договору; проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику протягом всього строку кредитування. Як вбачається із змісту Розрахунку, наданого Позивачем до суду, він повністю відповідає всім вищезазначеним умовам, а саме: в ньому відображуються всі факти видачі суми Кредиту із зазначенням дат і сум платежів; належним чином відображений факти нарахування процентів Позивачем, які здійснювались Позивачем: щоденно та виключно протягом строку користування кредитом, визначеним в пункті 1 Кредитного договору, за щоденною фіксованою процентною ставкою, зазначеною в пункті 1 Кредитного договору; за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом, але лише протягом строку користування ним та до закінчення дії Кредитного договору; лише на залишок неповернутої суми Кредиту; в) в ньому відображуються всі факти виконання Відповідачем його грошових зобов`язань за Кредитним договором із зазначенням дат та сум платежів. Крім того, всі суми та дати платежів, відображені в Розрахунку, повністю узгоджуються з іншими доказами, які були надані Позивачем до суду в якості обґрунтування своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 1048 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З досліджених матеріалів справи з`ясовано, що відповідач свої зобов`язання за укладеним Договором належним чином не виконав, щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів не здійснював. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідач відзиву на позов не надав, належними доказами не спростував доводи позивача, контр розрахунку до суду не надав, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved