Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином 23 років або закінчення навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком [PERSON] , який навчається в Харківському автомобільно-дорожньому фаховому коледжі, є студентом 3 курсу групи 31-М денної форми навчання за регіональним замовленням. [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На час стягнення аліментів на неповнолітню дитину відповідач офіційно працював в КП «Салтівське трамвайне депо», має дохід та можливість сплачувати аліменти. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Ухвалою суду від 03 грудня 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, пояснила, що має нестабільну заробітну плату, дитина навчається та не отримує прибутку, не працює, не взмозі самостійно себе утримувати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, згоден відкрити картковий рахунок дитині та перераховувати на неї кошти. Пояснив, що інших утриманців немає, має дружину з інвалідністю 2 групи, має автомобіль, нерухомості у власності немає, будинок в якому він проживає належить матері. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , є позивач та відповідач. Відповідно до довідки №64 від 25.11.2025 [PERSON] є студентом третього курсу денного відділення Харківського автомобільно-дорожнього фахового коледжу за регіональним замовленням. Рік вступу 2023, дата закінчення коледжу 30.06.2027. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, місце проживання- [PERSON] та [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За положенням до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: 1 ) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4 ) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню особу, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення зокрема встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з`ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці чи сину, які продовжують навчання, зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дочка/син. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений і своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатний, інвалідності відсутні, не має тяжких захворювань, інших осіб на утриманні не має, доказів протилежного суду не надано, працевлаштований та має постійне джерело доходу, у вигляді заробітної плати, повнолітній син сторін продовжує навчання на денній формі та не має змоги працювати, що свідчить про його потребу в наданні матеріальної допомоги від батьків. Таким чином, відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчатись. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved