Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення 74477 грн. 31 коп. боргу за кредитним договором з підстав невиконання його умов. В обґрунтування позову зазначило, що 11 травня 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» і [PERSON] було укладено договір № 601141, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 37500 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25 % в день. 31 січня 2025 року було укладено договір № 31012025 відповідно до якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 601141. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 601141. Оскільки відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, то у нього за кредитним договором № 601141 від11 травня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 74477 коп., з яких 34439 грн. 02 коп. заборгованість за тілом кредиту, 40038 грн. 29 коп. заборгованість за відсотками, а також відшкодувати судові витрати: 2422 грн. 40 коп. судового збору і 25000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою від 01 травня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 06 червня 2025 ухвалено заочне рішення у справі, яким задоволено позовні вимоги позивача у повному обсязі. 31 жовтня 2025 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 06 червня 2025 року. Ухвалою суду від 18 листопада 2025 заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2025 року скасоване, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що 11 травня 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 601141 у паперовій формі, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 37500 грн на строк 1096 днів до 11 травня 2024 року. Згідно з п.1.5. договору проценти за користування кредитом: за перший день користування кредитом відсотки складають 25 %, за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) і до кінця строку надання кредиту 85 % річних. Із договору № 601141 від 11 травня 2021 року вбачається та заяви анкети від 11 травня 2021 року, що відповідачем надано позичальнику персональні дані. Відповідачем 11 травня 2021 року підписано Паспорт споживчого кредиту, у якому викладені аналогічні умови кредитування. Пунктом 2.1 договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Порядок нарахування та сплати процентів та комісії передбачено п. 2.2.1 -2.2.3 кредитного договору. Факт отримання коштів підтверджується платіжним дорученням № 5290 від 11 травня 2021 року та листом про надання інформації АТ "ТАСКОМБАНК" з випискою по рахунку № [NUMBER] з 11 травня 2021 року по 15 травня 2021 року. Оскільки в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відсутні докази повернення отриманого кредиту, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. 31 січня 2025 року було укладено договір № 31012025 відповідно до якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1016258. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 601141. Згідно копії акту прийому-передачі реєстру боржників за договором надання послуги з факторингу № 31012025 від 31 січня 2025 року фактор ТОВ «Факторинг Партнерс» з однієї сторони та клієнт ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» уклали даний акт про те, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників з загальною кількістю боржників 2092. Відповідно до п.2.1 договору факторингу № 31012025 до фактора переходять права клієнта у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 31012025 від 31 січня 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 601141 від 11 травня 2021 року. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» є правонаступником ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та стало новим кредитором у зобов`язаннях за кредитним договором, який був укладений з [PERSON] . Аналізуючи наведений договір суд доходить висновку, що надана позивачем копія договору факторингу та реєстру права вимоги є належними, допустимими та достовірними доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просив стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 25000 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем до матеріалів справи додані належні докази. Відповідачем, в свою чергу, клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалося. Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Дослідивши подані позивачем докази та матеріали справи, враховуючи, що відповідачем не подано суду клопотання щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, тому суд вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 25000 грн., понесених позивачем, є документально підтвердженими. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат за надання правової допомоги в сумі 25000 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні цього позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved