Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

03.10.2025 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за відпуск теплової енергії на опалення та підігрів води. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було виконавцем послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води у період з листопада 2022 року по квітень 2025 року. Відповідач споживала послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] з особовим рахунком № [NUMBER] . У зв`язку з тим, що відповідач не здійснювала своєчасну оплату за надані їй позивачем послуги, у неї утворилася заборгованість за період з листопада 2022 року по березень 2025 року, що станом на 23.09.2025 становить 32591 грн. 13 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь індекс інфляції у розмірі 3494 грн. 14 коп., 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 940 грн. 94 коп. та 3028 грн. 00 коп. на відшкодування понесених ним витрат з оплати судового збору. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.10.2025 відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов підтримав. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не прибула, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Ураховуючи те, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. За ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що з наданого позивачем договору купівлі-продажу від 30.11.2024, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ганночкою О.В., зареєстровано в реєстрі за №2308 вбачається, що відповідач [PERSON] до 30.11.2024 була власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала їй на підставі договору купівлі-продажу ААЕ №576406, посвідченого 25.12.1996 Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою. Згідно із ст.. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 до комунальних послуг, зокрема, належать послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої водив розумінні пунктів 5, 6 ч.1 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За п.13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 № 830, надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статтей 10 та 11 Закону України Про електронну комерцію (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця). Аналогічні правила передбачені у п.12 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182. Отже, відповідач, будучи власником вказаного житла, була споживачем послуг з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води до того моменту як квартира вибула з її власності 30.11.2024 і вважалася такою, що приєдналася до умов індивідуального договору, який опублікований на офіційному веб-сайті ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». За п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Цьому праву кореспондує обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017). Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР відповідач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги у строки, встановлені чинним законодавством. За ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.п. 35-36 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.09.2019 № 830 розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. За п.п. 37-38 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуги може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води належним чином не виконувала, своєчасно не здійснювала оплату за одержані нею послуги, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за період з листопада 2022 року по листопад 2024 року, що станом на 23.09.2025 становила 21116 грн. 20 коп., з яких: 19988 грн. 72 грн. заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води, плата за абонентське обслуговування 1127 грн. 48 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, який був наданий позивачем. Не підлягає стягненню із відповідача заборгованість за період з грудня 2024 року по березень 2025 року, оскільки в цей період [PERSON] не була власником житла та не проживала у ньому, а відтак не отримувала послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що вимоги позивача підтверджуються належними доказами, а також те, що факт існування заборгованості не був спростований відповідачем, вимоги позивача є частково обґрунтованими. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води в сумі 21116 грн. 20 коп., з яких: 19988 грн. 72 грн. заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води, плата за абонентське обслуговування 1127 грн. 48 коп., а також індекс інфляції у розмірі 3308 грн. 82 коп. та 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 860 грн. 93 коп. При цьому суд враховує приписи постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». В період з 24.02.2022 до 30.12.2023 вказана постанова передбачала заборону нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Однак, з 30.12.2023 року, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України №1405 від 29.12.2023 заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням, поширюється лише на територіальні громади розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії, тимчасово окуповані Російською Федерацією, або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій. Позивачем під час здійснення розрахунку трьох процентів річних та індексу інфляції дотримано періодів, на які поширювалась заборона здійснення вказаних нарахувань. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову на 84,37%, з відповідача слід стягнути на користь позивача 2554 грн. 72 коп. на відшкодування понесених ним витрат зі сплати судового збору пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial