Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», через систему «Електронний суд», звернувся з позовом до відповідача до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 797955099 від 15.02.2022 у розмірі 12 145,62 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 797955099, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора MNV4FT24. Згідно умов кредитного договору, первісний крелитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав свій обов`язок та перерахував [PERSON] , шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 7400,00 грн 15.02.2022 на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. 23.02.2024 ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 23/0224-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до Договору факторингу 2 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором. 08.07.2025 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "Ейс" уклали договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Ейс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 08.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 12 145,62 грн. Відповідач не виконувала умови договору належним чином, не повністю сплачувала платежі, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. Представником відповідача, на адресу суду направлено заяву про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки заявлені витрати на правничу допомогу у сумі 7 000 грн. є необґрунтованими та явно завищеними. З огляду на стандартність документів, масовий характер аналогічних справ та відсутність фактичного обсягу роботи, відповідач вважає за доцільне зменшити їх до розумного рівня у сумі 1 000,00 грн. Представник позивача скористався своїм правом та скерував до суду відповідь на заяву, в якій просив відмовити в заяві про зменшення витрат на правничу допомогу по справі. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2025 року дану справу було передано за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Ярмолі О.Я. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 05 січня 2026 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та витребував в AT "СЕНС БАНК" запитувану інформацію. 26.01.2026 оку на адресу суду від АТ "СЕНС БАНК" надійшла запитувана інформація. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримано. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, представник відповідача подав суду заяву про зменшення витрат на правничу допомогу. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 15.02.2022 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 797955099 на суму 7 400,00 грн. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV4FT24. Вказаний кредитний договір містить особисті дані відповідача, його місце проживання, податковий номер, електронну адресу, номер телефону. 15.02.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у сумі 7 400,00 грн на банківську карту № [NUMBER] . В порядку витребування доказів, АТ "СЕНС БАНК" повідомив суд, що на ім`я [PERSON] відкрито картковий рахунок (надано картку), маска якої № [NUMBER] . Додатково надана виписка по вказаному рахунку, за період з 15.02.2022 по 20.02.2022 з відображенням зарахування коштів у сумі 7 400,00 грн. Фінансовий номер телефону за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 15.02.2022 по 20.02.2022: [NUMBER] . Номер телефона [NUMBER] знаходиться в анкетних даних клієнта [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 797955099 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Ейс» складає 12145,62 грн, яка складається з: 7400,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 4745,62 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документу. За змістом ст. 6 вказаного Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. В ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного договору є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1, 2, ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За положеннями ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитним договором перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» чи сплата такої наступним кредиторам після укладання договору факторингу. Таким чином, у відповідача [PERSON] існує заборгованість перед ТОВ «ФК «Ейс» за Договором № 797955099 від 15.02.2022. Оцінивши надані позивачем докази, за відсутності будь-яких заперечень та доказів спростувань сторони відповідача, суд дійшов висновку, що позичальник порушив свої зобов`язання щодо вчасного повернення кредитних коштів, а тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 797955099 від 15.02.2022 в сумі 12 145,62 грн, яка складається з: 7 400,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 4 745,62 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Позивач ставить вимогу про стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 7 000 грн., суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з письмових матеріалів справи, 09.07.2025 між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір про надання правничої допомоги № 09/07/25-01. Відповідно до додаткової угоди № 25770707246 до Договору правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 та акта прийому-передачі послуг від 17.07.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, АБ «Тараненко та партнери» надано ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» правничу допомогу в розмірі 7 000 грн., в тому числі: складання позовної заяви - 5 000 грн. (2 год.); вивчення матеріалів - 1 000 грн. (2 год.)., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації - 500 грн. (1 год), підготовка клопотання щодо отримання інформації - 500 грн. (1 год).; Крім того надано протокол погодження вартості послуг (додаток №1 до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025), довіреність; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4956, згідно яких ТОВ ««Фінансова компанія «ЕЙС» отримало правничу допомогу на загальну суму 7000,00 грн. Відповідач в поданій суду заяві просив зменшити суму витрат на правову допомогу, вважає, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу є явно завищеною, необґрунтованою та непропорційною ані ціні позову, ані складності справи. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 01 серпня 2019 року по справі № 915/237/18 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved