Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

До Основ`янського районного суду міста Харкова через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява представника ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», в якому представник позивача просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №365934077 від 08.07.2023 у загальному розмірі 102869,50 грн., яка складається з: 25000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 77869,50 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Крім того, представник позивача просив стягнути на користь позивача з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Позов мотивовано тим, що 08.07.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Кредитний договір №365934077 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4R5E3. 31.07.2021 [PERSON] ввела ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснула кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. 08.07.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 25000.00 грн. на банківську карту [PERSON] 5375-41XX-XXXX-2724 що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. У подальшому до Договору факторингу укладалися Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 245 від 22.08.2023, від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 27/0524-01. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 до Договору факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників б\\н від 29.05.2025 за Договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 102 869,50 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №365934077 від 08.07.2023 становить 102869,50 грн., яка складається з наступного: 25000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 77869,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Посилаючись на вказані обставини ТОВ "Фінансова компанія «Ейс» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №365934077 від 08.07.2023 у розмірі 102869,50 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 19.06.2025 провадження у справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано з Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію, чи емітувалась на ім`я [PERSON] , [INFO] , платіжна картка 5375-41XX-XXXX-2724; інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок маска карти [NUMBER] , що належить [PERSON] [INFO] грошових коштів у сумі 25000 грн.; у разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти [NUMBER] , що належить [PERSON] 08.07.2023 у сумі 25000,00 грн. з наданням первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. 23.06.2025 на адресу суду від Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшли витребувані документи. 21.07.2025 від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилався на те, що у позовній заяві відсутній договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а також між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс», у тому числі докази оплати договору факторингу та копія реєстру права вимог та додатків до нього. Відповідач зазначив, що договір факторингу укладений ще до укладення спірного кредитного договору. Крім цього, відповідач вважає, що позивачем неправомірно були нараховані відсотки за користування кредитом поза строком кредитування. 29.07.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, згідно з якою представник позивача зазначив, що алгоритм нарахування заборгованості узгоджений кредитним договором. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунки заборгованості створені та підписані електронними підписами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». Наступними Факторами - жодних нарахувань не здійснювалось. Дані документи є належними, повними та вичерпними доказами заборгованості, оскільки вони охоплюють всі необхідні обчислення сум, які стягуються. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 11 678,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. 31.07.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Додаткову угоду до Договору № 365934077 від 08.07.2023 у зв`язку з неналежним виконанням умов договору та на підставі звернення позичальника, відповідно до якої сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику розстрочку у погашенні Заборгованості в сумі 26139 грн 50 коп. на 70 днів. Однак за умовами п. 5 Додаткової угоди при порушенні позичальником графіку сплати заборгованості ця Додаткова угода втрачає чинність з моменту її укладення, а Договір продовжує діяти без врахування її умов. Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого первісним кредитором судом встановлено, що відповідач не сплачував платежі згідно графіку, встановленого Додатковою угодою, а, отже, згідно п. 5 дана Додаткова угода втратила чинність з моменту її укладення. Таким чином, нарахування процентів продовжилось за Базовою процентною ставкою. 22.08.2023 право вимоги за кредитним договором перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» відповідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 245 та новим кредитором стало ТОВ «Таліон плюс». Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, нарахування за неправомірне користування грошовими коштами продовжились відповідно до Базової процентної ставки до 11.11.2023 включно. Позивач вважає, що нарахування процентів здійснюється на підставі положень Договору, відповідач до укладення вищезазначеного Договору, був належним чином ознайомлений з усіма його істотними умовами, включаючи порядок та розмір нарахування відсотків. Факт ознайомлення та згоди з умовами [PERSON] підтвердив шляхом підписання Договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Таким чином, за умовами кредитного договору № 365934077 від 08.07.2023 та обставинами справи існувало два періоди нарахування процентів: 1.За користування кредитними коштами згідно з ст. 1048 ЦК України визначеному договором. 2. За користуванням кредитними коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України і, за весь час прострочення. Представник позивача зазначив, що відповідачем не надано: власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у повному розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, зокрема, доказів, що спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості. Представник позивача зазначив, що відповідач зробив помилковий висновок щодо предмету договору факторингу, що відступлення права вимоги не могло стосуватись конкретного кредитного договору № 365934077 від 08.07.2023, який, на його думку, на момент укладення договору факторингу не існував. Згідно з умовами договору факторингу, клієнт зобов`язувався передати Фактору всі права вимоги, які зазначені в реєстрах прав вимоги. Це означає, що фактичне відступлення прав вимоги не прив`язується виключно до моменту укладення кредитного договору, а відбувається на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу. У цьому контексті, важливим є те, що реєстр прав вимоги, до якого включений кредитний договір № 365934077 від 08.07.2023, укладений 22.08.2023, тобто через місяць після укладення кредитного договору. Зазначений Реєстр прав вимог містить вичерпну індивідуалізацію щодо предмета договору та ціни. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже стало існувало, а не було майбутнім, як помилково стверджує сторона відповідача. Крім цього, представник позивача зазначив, що перехід права вимоги за кредитними договорами відбувається в момент підписання Реєстрів прав вимог; Договором №29/05/25-Е від 29.05.2025 встановлено, що перехід права вимоги відбувається в момент підписання Акту прийому-передачі Реєстру Боржників. Отже, в даних договорах перехід права вимоги пов`язується не з фактом сплати коштів, а з підписанням Реєстру прав вимог або Акту прийомупередачі. Це означає, що момент набуття прав визначається не оплатою, а підписанням конкретних документів, які фіксують передачу прав. Такий механізм дозволяє фінансовій компанії отримати право вимоги одразу після оформлення цих документів, незалежно від того, чи була здійснена оплата на момент підписання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, заяв або клопотань до суду не надходило. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Приписами п. 5 ч. 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що сторони у справі мали достатній час скористатися своїми правами, визначеними ЦПК України на надання всіх необхідних доказів, заяв, клопотань тощо для підтримання своєї правової позиції, наданням відповідачем відзиву на позовну заяву та наданням позивачем відповіді на відзив, суд з метою недопущення невиправданого затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності відповідача. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, викладені відповідачем, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 365934077 в електронній формі, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 25 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Сума кредитного ліміту, вказана в п.п.2.1 Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника (п.2.2 Договору). Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 25000 грн 00 коп. 08.07.2023 (що є датою надання кредиту) (п.2.3 Договору). Відповідно до п.3.1 Договору позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 11 (одинадцять) днів віддати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п.3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена (пункт 3.2 Договору). Для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 7 (сім) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 892 грн 50 коп. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет (3.3 пункт Договору). Процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за Договором та загальна вартість кредиту за Договором залежать від обраної моделі поведінки позичальника і прораховуються в наступному порядку (п.8.2 Договору). Пунктом 8.3. Договору передбачено протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначають наступним чином: За період від дати видачі Кредиту до 15.07.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 186,15 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,51 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі Дисконтна процентна ставка) (п.п. 8.3.1.) У разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 15.07.2023 проценти нараховуються за ставкою 464,90 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,27 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі Індивідуальна процента ставка) (п.п. 8.3.2.). Зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожен день користування ним (п.8.4). Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання (пункт 11.1 Договору). Кредитний договір підписаний [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора MNV4R5E3, відправленого о 16:09:55 год. 08.07.2023, введеного о 16:10:36 год. 08.07.2023. З паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 365934077 від 08.07.2023 вбачається, що тип кредиту кредитна лінія на суму 25000,00 грн. Строк кредитування 1-30 днів з можливістю продовження строку. Мета отримання кредиту - на споживчі цілі. Спосіб та строк надання кредиту - цілодобово (24/7) шляхом переказу грошових коштів позичальнику після заповнення заявки на сайті www.moneyveo.ua або в мобільному додатку, або за допомогою іншого програмного забезпечення з доступом до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 хвилини до 3-х днів. Процентна ставка, процентів річних: дисконтна процентна ставка: 3,65% - 766,50%, індивідуальна процентна ставка: 383,25 - 766,50%, базова процентна ставка: 766,50%, після закінчення Дисконтного періоду: 1087,70%, тип процентної ставки - фіксована. Реальна річна процентна ставка, процентів річних 522,79%. Інформація зберігає чинність та є актуальною до 12.07.2023. На виконання умов вказаного Кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картку [PERSON] 5375-41XX-XXXX-2724, вказану у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 08.07.2023, грошові кошти в розмірі 25000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 08.07.2023 та довідкою № БТ/Е-5979 від 23.06.2025 АТ «Універсал Банк» щодо підтвердження переказу та належності картки 5375-41XX-XXXX-2724 відповідачу [PERSON] 31.07.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали додаткову угоду, відповідно до якої за зверненням позичальника кредитодавець надає позичальнику розстрочку у погашенні заборгованості в сумі 26139,50 грн. на 70 днів. Загальна сума заборгованості, вказана в додатковій угоді, є фіксованою, а будь-які нарахування за договором призупиняються. За змістом пункту 3 додаткової угоди, позичальник сплачує кредитодавцю суму заборгованості, вказану у пункті 1 додаткової угоди, частками в розмірі не менше ніж 20 відсотків від її загальної суми за наступним графіком: 14.08.2023 - 5228 грн. 00 коп.; 28.08. 2023 - 5228 грн. 00 коп.; 11.09.2023 5228 грн. 00 коп.; 25.09.2023 - 5228 грн. 00 коп.; 09.10.2023 5227 грн. 50 коп. Згідно з пунктом 5 додаткової угоди, при порушенні позичальником графіку сплати Заборгованості, визначеного п. 3 цієї Додаткової угоди, ця Додаткова угода втрачає чинність з моменту її укладення, а Договір продовжує діяти без урахування її умов. Відповідно до п.6 Додаткової угоди всі інші умови Договору не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції і Сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання. Додаткова угодапідписана [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора MNV68G5R, відправленого о 09:25:54 год. 31.07.2023, введеного о 09:27:07 год. 31.07.2023. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі - Договір) пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У п.п.1.3 Договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 Договору). Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1 Договору). Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору, та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2). Відповідно до додаткових угод № 19, № 26, № 27, № 31, № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2019 року, від 31 грудня 2020 року, від 31 грудня 2021 року, від 31 грудня 2022 року, від 31 грудня 2023 року, укладених між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сторони виклали договір у новій редакції, а також домовилися продовжити строк дії договору до 31 грудня 2020 року, в подальшому до 31 грудня 2021 року, а потім до 31 грудня 2022 року, 31 грудня 2023 року, 31 грудня 2024 року. Як вбачається з витягу з реєстру прав вимоги № 245 від 22.08.2023 на виконання договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за №125 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 365934077 від 08.07.2023 загальна заборгованість 42 524,50 грн, з яких тіло кредиту 25000,00 грн, проценти 17 524,50 грн. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», станом на 22.08.2023 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 365934077 від 08.07.2023 в розмірі 42 524,50 грн, з яких тіло кредиту 25000,00 грн, проценти 17524,50 грн. При цьому, на погашення заборгованості здійснено чотири платежі: 18.07.2023 на суму 315,00 грн., 26.07.2023 на суму 35,00 грн., 31.07.2023 на суму 11323,00 грн., 18.08.2023 на суму 5,00 грн. Надалі між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу № 27/0524-01 від 27 травня 2024 року, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (п. 2.1. Договору). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 27 травня 2024 року до договору факторингу № 27/0524-01 від 27 травня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», серед боржників за № [NUMBER] значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 365934077 від 08.07.2023, загальна заборгованість 102869,50 грн. Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс», станом на 27 травня 2024 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 365934077 від 08.07.2023 в розмірі 102869,50 грн., з яких тіло кредиту 25000,00 грн, проценти 77869,50 грн. У подальшому між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників. Перелік боржників зазначено в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 (п. 1.1 Договору). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.05.2025 до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», за № 4997 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 365934077 від 08.07.2023, загальна заборгованість 102869,50 грн., з яких тіло кредиту 25000,00 грн, проценти 77869,50 грн. Також 29.05.2025 між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20 У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, укладений 08.07.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] договір кредитної лінії №365934077 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, є таким, що підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Тобто, кредитний договір №365934077 від 08.07.2023 є укладеним. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 зазначила, що припис абз. 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст.1050 ЦК України. Кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст.1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до ст.1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Так, у відповідності до вказаних вище умов кредитного договору №365934077 від 08.07.2023 кредит в розмірі 25000,00 грн. було надано [PERSON] на дисконтний строк 30 днів від дати отримання першого траншу. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що позичальник [PERSON] виконав умови пункту 3.2 кредитного договору та продовжила строк кредитування. В той же час, додатковою угодою від 31.07.2023 до кредитного договору, сторони погодили, що кредитодавець надає розстрочку для виконання боргових зобов`язань та встановлює новий графік платежів. Однак за умовами пункту 5 додаткової угоди, при порушенні позичальником графіку сплати заборгованості ця додаткова угода втрачає чинність з моменту її укладення, а договір продовжує діяти без врахування її умов. З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як первісним кредитором за кредитним договором №365934077 від 08.07.2023, вбачається, що відповідач не сплачував платежі згідно графіку, встановленого додатковою угодою, а отже, згідно з пунктом 5 додаткової угоди, ця додаткова угода втратила чинність з моменту її укладення. Таким чином строк кредитування за вказаним кредитним договором становить 30 днів від дати отримання першого траншу, а оскільки позивачем не надано доказів того, що строк було продовжено, то нарахування відсотків на період понад строку кредитування є незаконним. Отже, з урахування наведених вище вимог закону, правових висновків Верховного Суду та фактичних обставин справи, стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором №365934077 від 08.07.2023 в розмірі 47 350 грн., що складається із: суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25 000 грн 00 коп. та суми заборгованості за відсотками у розмірі 22350 грн. 00 коп. (з розрахунку 25 000 грн 00 коп. (сума кредиту) * 30 (строк кредиту) * 2,98 % (відсоткова ставка, визначена в пункті 8.34 договору). При цьому у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2024494/16-ц та від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15 зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Однак правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, позивач у суді не скористався. Водночас згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тому у суду відсутні процесуальні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів, нарахованих після закінчення строку надання кредит на підставі ч.2 ст.625 ЦК України. Щодо судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі. Оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення 46.02%, то з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2422,40 грн, пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1114,79 грн. Відповідно до норм ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Нормами ч.ч. 2, 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані: договір про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткова угода №25770731916 до Договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025, акт прийому передачі наданих послуг від 05.06.2025 на суму 7000,00 грн, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 від 24.04.2012, довіреність на представництво інтересів ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та адвоката Тараненко А.І. Враховуючи наведене, з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, які понесені та належним чином підтверджені позивачем, у розмірі пропорційному задоволеним вимогам, а саме 3 221,40 грн.

Outcome: partial