Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

у серпні 2025 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить: стягнути з ТОВ «Протон-21» на свою користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 435 028,04 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 20.08.2007 року він працює в ТОВ «Протон-21». Протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно здійснює виплату заробітної плати. [PERSON] зазначає, що на даний час ТОВ «Протон-21» йому не виплачена заробітна плата за період із жовтня 2023 року по січень 2025 року в розмірі 435 028,04 грн. За викладених обставин, [PERSON] просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з виплати заробітної плати в заявленому розмірі. Ухвалою від 26.08.2025 року відкрито провадження в указаній справі, витребувано в ТОВ «Протон-21» довідку про нараховану та невиплачену заробітну плату [PERSON] за період із жовтня 2023 року до січня 2025 року та призначено підготовче судове засідання (а.с. 45-46). Ухвалою від 04.11.2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судовий розгляд по справі (а.с.56). Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені в установленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Від представника позивача надійшла заява, в якій адвокат Подать А.В. просить проводити судовий розгляд за його та позивача відсутності, та позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений в установленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами. З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим, суд, вважає, за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог. Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило. За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] з 20.08.2007 року перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Протон-21»- відповідачем по справі, зокрема: відповідно до наказу № 234/4-к від 15.11.2022 року його переведено на посаду начальника відділу з управління справами з окладом згідно із штатним розписом, а з 02.12.2024 року позивача переведено на дистанційний режим роботи та встановлено неповний робочий день з оплатою пропорційно відпрацьованому часу згідно з наказом № 85-к від 29.11.2024 року. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як передбачено ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. З наданих позивачем індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] з реєстру Пенсійного фонду Україниформи ОК-5, вбачається, що останньому нараховано із жовтня 2023 року по січень 2025 року заробітну плату в розмірі 435 028,04 грн. Відповідно до довідки ТОВ «Протон-21» від 22.07.2025 року заборгованість із заробітної плати перед [PERSON] становить 355 278,96 грн. Відомостей про період існування вказаної суми заборгованості із заробітної плати зазначена довідка не містить. Як вбачається з довідки ТОВ «Протон-21» від 22.07.2025 року середня заробітна плата [PERSON] складає 1 289,50 грн. Ухвала суду від 26.08.2025 року в частині витребування у ТОВ «Протон-21» довідки про нараховану та невиплачену заробітну плату [PERSON] за період із жовтня 2023 року до січня 2025 року станом на день ухвалення вказаного рішення судом відповідачем не виконана. Отже, факти невиплати [PERSON] заробітної плати за період із жовтня 2023 року до січня 2025 року та її розміру відповідачем не спростовані. Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту, та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з ТОВ «Протон-21» на користь позивача заборгованість із заробітної платиза період із жовтня 2023 року по січень 2025 року в заявленому та не спростованому відповідачем розмірі, що становить 435 028,04 грн. Оскільки, позивач при подачі вказаного позову звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 4 350,28 грн. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved