Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №576018 від 12.04.2021 у розмірі 26652,33 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 12.04.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір №576018 (далі - Договір), за допомогою ІТС первісного кредитора, доступ до якої забезпечується через вебсайт. Товариство надало відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту. Сума кредиту (загальний розмір) 25000,00 грн, строк кредиту 244 днів, з кінцевим терміном повернення 12.12.2021. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, а відповідач припинила повертати наданий їй в кредит передбачені Договором строки. 26.11.2021 було укладено договір № 26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь позивача - ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором. Загальний розмір заборгованості за Договором, що просить стягнути позивач станом на день формування позовної заяви становить 26652.33 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 19972.19 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5851.99 грн; інфляційні збитки - 706.68 грн; нараховані 3% річних -121.47 грн. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася. Процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025 справа передана на розгляд судді Василенко О.Я. Ухвалою судді Слобідського районного суду міста Харкова 10.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судові засідання 15.01.2026 та 03.02.2026 представник позивача не з`явилася, в прохальній частині позову просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання 15.01.2026 та 03.02.2026 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судових повісток на адресу її реєстрації, поштові повідомлення повернулися з відміткою: «адресат відсутній», що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи зазначене, на підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом 12.04.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (далі - Товариство) та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №576018 (Договір), відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає споживачу кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути коти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.1). Сторонами погоджені такі умови: сума кредиту 25000,00 грн; тип кредиту - кредит; строк кредиту 244 днів, з кінцевим терміном повернення 12.12.2021, відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до Договору); тип процентної ставки - фіксована; процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду і становить: 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 85% річних (п.1.3 - 1.5 Договору). Договір підписано відповідачем власноручно (а.с. 29-30). Перед підписанням Договору відповідач отримала усю необхідну переддоговірну інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, що підтверджується п.8.8 Договору та Паспортом споживчого кредиту. Як вбачається з Графіку платежів (Додаток №1 Договору), періодичність внесення платежу за Договором - щомісячно, платежі включають сплату нарахованих процентів за користування кредитом та часткове повернення суми кредиту (а.с. 8). Відповідно до п.2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у розмірі 20 000,00 грн на користь споживача за реквізитами вказаного рахунку, та у розмірі 5000,00 грн шляхом утримання з суми кредиту користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом ( п.2.1 , 3.5 Договору). На виконання Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» видало кредит в сумі 20000,00 грн шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідача, через платіжну систему IPay платіжного провайдера - ТОВ «Універсальні платіжні рішення», що підтверджується повідомленням платіжного провайдера від 07.11.2025 №2646_251107110542 (а.с. 15) та довідкою Товариства (а.с. 15-16). 26.11.2021 між Товариством та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Реєстру боржників відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за Договором в загальній сумі 25080,33 грн, з яких заборгованість за кредитом 15977,33 грн та заборгованість за відсотками за перший день кредиту - 3994,86 грн, заборгованість за відсотками 5107,83 грн (а.с. 17). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого на підставі Реєстру боржників ТОВ «Коллект Центр» придбало права вимоги за Договором. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «Вердикт Капітал», загальна сума заборгованості станом на 01.01.2023 відповідача за Договором становила 26652, 33 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість, наданого ТОВ «Коллект Центр» (а.с.18) заборгованість відповідача за Договором становить 26652,33 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 19972.19 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5851.99 грн; інфляційні збитки - 706.68 грн; нараховані 3% річних -121.47 грн. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існуванні на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Надані позивачем документи підтверджують факт укладення між [PERSON] та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» договору про надання споживчого кредиту від 12.04.2021 №576018, а також перерахування коштів кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» у сумі 20000,00 грн відповідачу. Оскільки, відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором не виконада, у неї виникла заборгованість. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існуванні на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Суд встановив, що матеріалами справи підтверджуються обставини уступки права вимоги за Договором від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в загальній сумі 25080,33 грн, з яких заборгованість за кредитом 15977,33 грн та заборгованість за відсотками за перший день кредиту - 3994,86 грн, заборгованість за відсотками 5107,83 грн. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал», останнє нарахувало на суму заборгованості в розмірі 19972,19 грн за період з 26.11.2021 по 30.112021 інфляційні збитки в сумі 706,68 грн та 3% річних в сумі 121,7 грн. Крім того матеріалами справи підтверджуються обставини уступки права вимоги за Договором до ТОВ «Коллект Центр». Водночас суд не погоджується з детальним розрахунком заборгованості, що наданий позивачем, оскільки відповідно до вказаного розрахунку до суми (тіла кредиту) включена сума 3994,86 грн нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом в перший день. Однак, суд також встановив, що при здійсненні перерахунку загальна сума заборгованості за Договором відповідає зазначеній в позовній заяві, а саме 26652,33 грн, з яких заборгованість за кредитом 15977,33 грн, заборгованість за відсотками за перший день кредиту - 3994,86 грн, заборгованість за відсотками, починаючи з другого дня 5107,83 грн, а крім того, інфляційні збитки в сумі 706,68 грн та 3% річних в сумі 121,7 грн. Суд погоджується з можливістю нарахування інфляційних збитків (втрат) та 3% процентів річних за період, визначений позивачем, у відповідності до приписів частини 2 статті 625 ЦК України Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за договором порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за Договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню на загальну суму 26652,33 грн. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правової допомоги від 02.09.2024 №02-09/2024, копію заявки на надання юридичної допомоги №22 від 01.10.2025, витяг з акту №14 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 з детальним описом наданих послуг на загальну суму 13000,00 грн. Досліджуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу на предмет їх обґрунтованості та пропорційності, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.09.2020 у справі №360/3764/18, за якою при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Підсумовуючи викладене, суд звертає увагу позивача на те, що понесені ним судові витрати повинні бути не лише фактично сплаченими та неминучими, а і обґрунтованими, тобто не завищеними та співмірними з критерієм складності справи. Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, яка вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Зважаючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні за одне судове засідання, та кількість підготовлених і поданих представником позивача до суду заяв по суті (лише позовна заява), їх складність та об`ємність, витрачений час, враховуючи конкретні обставини справи, зокрема, допущені представником позивача помилки в розрахунку заборгованості, а також ту обставину, що адвокатом подано до суду кілька аналогічних позовних заяв, які практично є ідентичними за змістом, обґрунтуванням та викладеними обставинами, суд вважає, що сума витрат у розмірі 13 000 грн є завищеною. Відтак, на засадах співмірності та справедливості суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у сумі 4 000 грн.

Outcome: approved