Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») Ткаченко М. М. звернулася до Кельменецького районного суду Чернівецької області з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1162117 від 01 травня 2021 року у розмірі 21 976,63 грн та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. Позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» обґрунтовані таким. 01 травня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №?1162117, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався виконати грошове зобов`язання на користь кредитора. 30 грудня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №?30-12_2021, яким ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило право вимоги за кредитним договором №?1162117 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Далі, 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір факторингу №?10-01_2023, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 1162117. Таким чином, правові підстави позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» ґрунтуються на правонаступництві за договорами факторингу, що надає позивачу законне право вимагати виконання зобов`язань відповідачем за кредитним договором №?1162117. Станом на день звернення до суду, відповідач [PERSON] не погасив заборгованість за вказаним кредитним договором, при цьому проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Загальна заборгованість за кредитним договором № 1162117 від 01 травня 2021 року станом на момент подання позову становить 21 976,63 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 7 000,00 грн; заборгованість за нарахованими відсотками 14 739,97 грн; інфляційні збитки 204,45 грн; нараховані 3% річних 32,21 грн. Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Водночас судом було витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» документи та інші матеріали, що становлять доказову базу у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 26 грудня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» надало витребувані судом документи, які були долучені до матеріалів справи та підлягають оцінці судом як докази. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи його повідомляли належним чином відповідно до вимог закону. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву від відповідача не надано. На підставі статей 280 та 281 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, а також кожен окремо на предмет належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 01 травня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №?1162117, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти на умовах їх повернення та сплати відсотків у строки, передбачені договором. Загальний розмір наданої позики становив 7?000,00 грн, при цьому базова фіксована процентна ставка дорівнювала 1,99?% і нараховувалася за кожен день користування позикою. Кредитний договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції та підписання документу накладеним електронним підписом із одноразовим ідентифікатором. Відповідачем своєчасні платежі та сплата процентів не здійснювалися, що призвело до утворення простроченої заборгованості перед первісним кредитором. 30 грудня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №?30-12_2021, відповідно до якого первісний кредитор відступив право вимоги за кредитним договором №?1162117 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Далі, 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір факторингу №?10-01_2023, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №?1162117 було відступлено позивачу. Внаслідок зазначених правочинів право грошової вимоги за кредитним договором повністю перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», що надало останньому законне право вимагати від відповідача погашення заборгованості. На дату звернення до суду ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» мало право вимагати від відповідача сплати загальної заборгованості у розмірі 21?976,63 грн, яка включає як суму основного боргу, так і нараховані відсотки за користування позикою. Відповідно до положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором визнається домовленість між двома або більше сторонами, яка спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Зміст договору складається з умов (пунктів), визначених та погоджених сторонами за їхньою волею, а також умов, які є обов`язковими відповідно до норм чинного цивільного законодавства, зокрема статті 628 ЦК України. Згідно зі статтею 627 ЦК України та статтею 6 цього Кодексу, сторони мають свободу укладати договори, обирати контрагента та визначати умови договору з урахуванням вимог цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір № 1162117 укладено в електронній формі. Електронний правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторін та змісту договору у спеціальному документі, який відтворює волевиявлення сторін. На відміну від традиційної письмової форми, воля сторін при укладенні електронного договору втілюється у електронному документі. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, яка оформлена в електронній формі та спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включно з усіма обов`язковими реквізитами. Правочин вважається вчиненим у електронній формі лише у разі наявності всіх обов`язкових реквізитів документа. Електронний підпис, відповідно до частин першої та другої статті 6 цього Закону, є обов`язковим реквізитом електронного документа. Його використання дозволяє ідентифікувати автора чи підписувача документа та підтвердити його волевиявлення. Накладення електронного підпису означає завершення створення електронного документа та підтверджує намір сторін набувати, змінювати або припиняти цивільні права й обов`язки, а також забезпечує цілісність документа. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа є електронний примірник документа з усіма обов`язковими реквізитами, зокрема з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису згідно із Законом України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору визначено статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію». Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного виду договору, та виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття іншою стороною. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» наведено визначення поняття «підпис у сфері електронної комерції». Якщо електронний правочин відповідно до вимог цивільного законодавства або за домовленістю сторін підлягає підписанню, момент його підписання вважається здійсненим у момент використання одного з таких засобів: -електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови, що усі сторони електронного правочину скористалися цим засобом; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, передбаченим відповідним законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога), за письмовою згодою сторін, у якій містяться зразки таких аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір вважається укладеним у разі, якщо сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов у належній формі. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) та прийняття цієї пропозиції іншою стороною (акцепт). Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає зобов`язання як правовідношення, за яким одна сторона (боржник) зобов`язана виконати певну дію на користь іншої сторони (кредитора) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають на підставі, визначеній статтею 11 ЦК України. Відповідно до статей 525, 526 та 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у строки, встановлені законом або договором, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань заборонена. Згідно зі статтями 10481052 та 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позику позикодавцю та сплатити відсотки за користування коштами у строки та в порядку, визначені договором. Водночас кредитор (банк або інша фінансова установа) зобов`язаний надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, визначених договором. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту і сплатити нараховані проценти у повному обсязі відповідно до умов договору. Вирішуючи питання про передання права вимоги за кредитним договором №?1162117, суд встановив, що укладений між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] кредитний договір відповідає вимогам Цивільного кодексу України та законодавства про електронні документи і електронні правочини, а умови щодо надання позики та сплати відсотків є істотними для сторін. Відповідно до положень частини першої статті 512 та статті 514 Цивільного кодексу України право вимоги за цим договором було передано фактору ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», із переходом до нього всіх прав первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу. У силу статті 1077 Цивільного кодексу України договір факторингу не позбавляє клієнта права на захист своїх прав, а передбачає прийняття фактором права вимоги до третьої особи відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, визначені договором або законом, включаючи нарахування процентів за користування грошовими коштами. Суд встановив, що відповідач не здійснив вчасну сплату кредиту, внаслідок чого позивачем нараховано процент за користування коштами за ставкою 1,99?% на період прострочення, а також інфляційну компенсацію згідно з положеннями статей 610, 625 Цивільного кодексу України на підтвердження реальної втрати вартості грошових коштів. Оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. Матеріали справи підтверджують належне передання права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та факт виникнення заборгованості відповідача за основним боргом у сумі 7?000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору, процентна ставка за користування кредитними коштами становить 1,99?% на період 30 днів, що нараховується на суму основного боргу. Відтак суд виснує, що нараховані проценти відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору за користування кредитом становлять 4?179,00 грн, що разом із основним боргом утворює загальну заборгованість у розмірі 11?179,00 грн. Додатково підлягають стягненню інфляційні збитки у сумі 204,45 грн відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України та процент за користування грошовими коштами у розмірі 3?% річних у сумі 32,21 грн, що разом становить 11?415,66 грн. Такий розрахунок відповідає умовам кредитного договору та законодавству України, а нараховані проценти та інфляційні збитки визначені виходячи з фактичного періоду прострочення і суми заборгованості. Суд відмовляє у задоволенні решти позовних вимог, оскільки надані розрахунки не відповідають реальному періоду прострочення та умовам договору, що підтверджується матеріалами справи. Вирішуючи питання про судові витрати, суд,

Outcome: partial