Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

02.10.2025 ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.04.2019 року між ТОВ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Угоду №CCNG-631153332. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у сумі 200 000 грн. зі сплатою процентів у розмірі 24%. Згідно Протоколу №2/2022 від 18.08.2022 позачергових загальних зборів, було змінено назву АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». 17.05.2021 було укладено договір №2, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Флексіс» набуло права грошової вимоги за кредитним договором №CCNG-631153332. Крім цього, 18.05.2021 було укладено договір №18-05/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило, а ТОВ «Вердикт-Капітал» набуло права грошової вимоги за кредитним договором №CCNG-631153332. Крім цього, 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт-Капітал» відступило, а ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги за кредитним договором №CCNG-631153332. У порушення умов Договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованості у розмірі 60392,78 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 47560,10 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 4346,86 грн.; заборгованість по пеням та/або штрафам - 5403,33 грн.; нараховані 3% річних - 558,99 грн.; інфляційні втрати - 2523,50 грн. У зв`язку з чим просить стягнути суму боргу та сплачений судовий збір і витрати на правничу допомогу. Ухвалою судді від 20.11.2025 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-Заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк», відповідно до якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Крім цього, 18.04.2019 року відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту, якими передбачено зокрема відсоткова ставка за кредитом, розмір комісії, пені та штрафів за порушення кредитних зобов`язань тощо. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. Згідно з копією договору факторингу №2 від 17.05.2021, ТОВ «Альфа-Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Флексіс» набуло право грошової вимоги за Кредитним договором №CCNG-631153332, укладеного з [PERSON] . Згідно Додатку до договору факторингу заборгованість становить 52963,43 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 47560,10 грн.; заборгованість по пеням та/або штрафам - 5403,33 грн. Згідно з копією договору факторингу №18-05-21 від 18.05.2021, ТОВ «ФК «Флексіс» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги за Кредитним договором №CCNG-631153332, укладеного з [PERSON] . Згідно Витягу з Додатку до договору факторингу заборгованість становить 52963,43 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 47560,10 грн.; заборгованість по пеням та/або штрафам - 5403,33 грн. Згідно з копією договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги за Кредитним договором №CCNG-631153332, укладеного з [PERSON] . Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу заборгованість становить 60392,78 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 47560,10 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 4346,86 грн.; заборгованість по пеням та/або штрафам - 5403,33 грн.; нараховані 3% річних - 558,99 грн.; інфляційні втрати - 2523,50 грн. На підтвердження суми боргу позивачем надано до суду розрахунок заборгованості за наданим кредитом, який відповідачем не оспорюється. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. У силу ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається. Товариство свої зобов`язання за договором споживчого кредиту виконало належним чином, переказавши відповідачу кредитні кошти на її розрахунковий рахунок. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої кредитні зобов`язання належним чином не виконував, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем нараховано відповідальність у виді 3% річних та інфляційних втрат за період до 24.02.2022, тобто до початку оголошення в Україні військового стану та прийняття КМУ постанови №206 від 05.03.2022 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст. 3, 12, 13, 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44 ЦПК України). Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач у судове засідання суду не з`явився, не заперечував факти укладання кредитного договору, отримання кредиту, не спростовував розрахунку та розміру боргу, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідачем не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання, не спростовано підстав позову. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Водночас, в силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем додано: Заявка на надання юридичної допомоги №6 від 01.08.2025, якою визначено усна консультація 2 год. по 2000 грн. на суму 4000 грн., позовна заява 4 год. по 3000 грн. на суму 12000 грн.; Витяг з Акту №12 про надання юридичної допомоги від 29.08.2025; Договір №02-09/2024-8 про надання правової допомоги; тарифи на послуги. Однак, суд вважає, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є значно завищеним. У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved