Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що їй праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору довічного утримання, укладеного 4 листопада 1996 року із [PERSON] , яку позивач зобов`язувалася утримувати до смерті з витратами на харчування, житло, тощо. На підставі вказаного договору державним нотаріусом накладена заборона відчуження зазначеної в договорі квартири до припинення чи розірвання договору довічного утримання. Маючи намір на відчуження даної квартири на користь сина, позивачу стало відомо про наявність заборони на нерухоме майно, у скасуванні якої нотаріусом було відмовлено на тій підставі, що у реєстрі зазначено підстава обтяження повідомлення Самбірської державної нотаріальної контори, а не договір довічного утримання; просить у судовому порядку припинити обтяження заборону (архівний запис) реєстраційний номер 4026530, зареєстровану відповідачем на суб`єкта [PERSON] . Представник позивача адвокат Захарко Ю.Ю. у судовому засіданні позов підтримала та просила такий задовольнити з підстав, викладених у звернені до суду. Представник відповідача Самбірської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився; подав заяву про розгляд справи у його відсутності та покладався на об`єктивність та законність ухваленого судом рішення. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.12.2025 року Самбірською державною нотаріальною конторою 09.11.2006р. зареєстровано обтяження заборона (архівний запис) за номером 4026530 на підставі повідомлення б/н, 04.11.1996, Самбірська нотконтора на квартиру [ADDRESS] , власник [PERSON] , архівний номер: 2524556LVOV141, архівна дата: 15.12.2000, дата виникнення: 04.11.1996, № реєстра: 338689-351, внутр. №В2015F302DF13B33454Е, комментарий: 30-22/1996. Згідно договору довічного утримання, посвідченого 04.11.1996р. державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори за реєстровим №30, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , яким накладено заборону відчуження вказаного майна до припинення чи розірвання договору довічного утримання; згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як убачається із матеріалів справи [PERSON] не має будь яких невиконаних зобов`язань, договір довічного утримання, на підставі якого накладено заборону на майно припинений, а тому зареєстроване обтяження на нерухоме майно на даний час є безпідставним. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Ураховуючи наведені норми закону в сукупності з представленими позивачем документами, приводять суд до висновку, що позов є підставний і такий, що підлягає задоволенню. Суд прийшов до такого вирішення спору виходячи у тому числі із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи подані суду документи. Судом із матеріалів справи встановлено які реально права порушені, ким саме, в який спосіб і які конкретно несприятливі наслідки спричинило для позивача це порушення; а також мету пред`явлення позову позивачем як захист (відновлення) її прав і законних інтересів, оскільки лише при обраному нею способі захисту можливо відновити (захистити) її права.

Outcome: approved