Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

30.07.2025 року ТОВ ФК Кредит-Капітал звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ ФК Кредит-Капітал заборгованість за кредитним договором № 3510956 від 12.03.2021 року у розмірі 52452,43 грн. та судові витрати. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 12.03.2021 року між ТОВ Мілоан та [PERSON] (надалі відповідач) було укладено кредитний договір № 3510956, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 15000,00 грн. строком на 30 днів та зобов`язувався повернути надані кошти в передбачені ним строки та сплатити відсотки за користування кредитом. 23.07.2021 року між ТОВ Мілоан та ТОВ ФК Кредит-Капітал було укладено Договір факторингу № 74-МЛ у відповідності до умов якого ТОВ Мілоан передало ТОВ ФК Кредит-Капітал належні йому права вимоги до боржників, а ТОВ ФК Кредит-Капітал приймає належні ТОВ Мілоан права вимоги до боржників, у тому числі і до [PERSON] . Відповідач належним чином договірні зобов`язання за кредитним договором не виконував, таким чином, згідно розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитом [PERSON] станом на день подання позову становить 52452,43 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту 11987,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків 39415,43 грн., прострочена заборгованість за комісією 1050 грн. Добровільно [PERSON] заборгованість не погашає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Сторони в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача подано заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову повністю. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів з винесенням рішення у справі. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 12.03.2021 року між ТОВ Мілоан та [PERSON] (надалі відповідач) було укладено кредитний договір № 3510956, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 15000,00 грн. строком на 30 днів та зобов`язувався повернути надані кошти в передбачені ним строки та сплатити відсотки за користування кредитом (а.с. 7-10). [PERSON] було відомо про умови кредитування, так як ним було підписано паспорт споживчого кредиту з умовами кредитування за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 12). Кредитні кошти у розмірі 15000,00 грн. [PERSON] отримав, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія платіжного доручення (а.с. 14). Згідно з умовами кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач хоча частково і сплачував заборгованість за кредитом, однак не виконав свого обов`язку в повному обсязі, що підтверджується наданими позивачем відомостями про щоденні нарахування та погашення (а.с. 14-15). Згідно розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи заборгованість за кредитом [PERSON] становить 52452,43 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту 11987,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків 39415,43 грн., прострочена заборгованість за комісією 1050,00 грн. (а.с. 26). 23.07.2021 року між ТОВ Мілоан та ТОВ ФК Кредит-Капітал було укладено Договір факторингу № 73-МЛ у відповідності до умов якого ТОВ Мілоан передало ТОВ ФК Кредит-Капітал належні йому права вимоги до боржників, а ТОВ ФК Кредит-Капітал приймає належні ТОВ Мілоан права вимоги до боржників, у тому числі і до [PERSON] (а.с. 16-21). Письмовим повідомленням від 13.06.2025 року [PERSON] було повідомлено про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором № 3510956 та надіслано повідомлення-вимогу про сплату боргу (а.с. 25). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1ст.1054 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону). Таким чином, стороною позивача доведено, укладення кредитного договору між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Так, з наданих позивачем відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитом [PERSON] , відповідачем здійснювались заходи на погашення кредитної заборгованості. Встановлено, що [PERSON] було сплачено 3013,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, 3013,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за комісією за пролонгацію та 3409,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за відсотками (а.с. 14). У свою чергу, як встановлено з наданих позивачем відомостей про щоденні нарахування та погашення, Гонтарем було сплачено комісію за пролонгації на загальну суму 3013,00 грн. Відповідно до п. 2.3.1.1. Договору про споживчий кредит № 3510956 від 12.03.2021 року для продовження строку кредитування позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил (а.с. 7). Однак, позивачем не надано суду доказів на підтвердження відповідачем вчинення таких дій, а тому самостійні дії позивача щодо зарахування сплачених [PERSON] коштів в рахунок сплати комісії за пролонгацію є, на думку суду, неправомірними, а тому сплачені кошти в сумі 3013,00 грн. підлягають зарахуванню в суму сплати заборгованості за тілом кредиту. Враховуючи вищевикладене та те, що [PERSON] було отримано кредитні кошти, однак у повному обсязі він них не повернув, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 8974,00 грн. (15000,00 (сума кредиту) 3013,00 грн. (сплачена сума кредиту) 3013,00 (сплачена сума неправомірно нарахованої комісії за пролонгацію). У свою чергу, щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів, відсутність належних та допустимих доказів щодо подальшої пролонгації строку дії кредитного договору, а також те, що сторони у договорі погодили суму відсотків за корстуваня кредиту у розмірі 3960,00 грн., позовні вимоги про стягнення з [PERSON] відсотків за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору та враховуючи суми сплачених [PERSON] грошових коштів на погашення відсотків. Зокрема, розмір відсотків, що підлягає стягненню з [PERSON] становить 3960,00 (погоджений розмір відсотків в межах строку кредитування) 3409,00 грн. (сплачені відсотки) = 551,00 грн. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 10575,00 грн., яка складається з: 8974,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 551,00 грн. - заборгованість за відсотками, 1050,00 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу з врахуванням часткового задоволення позовних вимог. Так розмір стягуваного судового збору відповідно до пропорційності задоволення позовних вимог становить 488,76 грн. (20,16 %), а розмір правової допомоги - 1411,20 грн.

Outcome: partial