Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Зміст позовних вимог та узагальнені доводи інших учасників справи У листопаді 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту з нерухомого майна. У грудні 2025 року [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву до Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О. Л., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л., про скасування арешту з нерухомого майна. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є власником 1/3 частини будинку [ADDRESS] . При перевірці інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за об`єктом нерухомого майна державний реєстратор виявив обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 14407079, предмет обтяження 1/3 частина будинку [ADDRESS] , підстава обтяження рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29502693 від 04 травня 2016 року, [PERSON] , Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Станом на 10 жовтня 2025 року у Лубенському відділі державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавській області згідно даних АСВП відкриті виконавчі провадження, де боржником є [PERSON] , відсутні. З метою розпорядження майном позивач має необхідність звернутись до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна. На підставі викладеного [PERSON] просила скасувати арешт на житловий будинок [ADDRESS] якого належить на праві власності [PERSON] , та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 14407079, предмет обтяження 1/3 частина будинку за адресою: [ADDRESS] , підстава обтяження рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29502693 від 04 травня 2016 року, [PERSON] , Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О. Л. подала до суду відзив, в якому вказувала, що у неї на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 58997541 з примусового виконання виконавчого напису від 22 квітня 2019 року № 511, виданого приватним нотаріусом КМНО Шевченко І. Л. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 21 828,47 грн. У межах виконавчого провадження № 58997541 приватним виконавцем застосовано заходи примусового виконання рішення, передбачені статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження», а саме звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку остання отримувала від фізичної особи підприємця [PERSON] . У межах виконавчого провадження № 58997541 арешт на нерухоме майно боржника не накладався. Приватним виконавцем не виносились постанови про арешт майна боржника, у тому числі 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та не здійснювались реєстраційні дії щодо внесення відомостей про обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як убачається з матеріалів виконавчого провадження № 58997541, єдиним застосованим заходом примусового виконання рішення було звернення стягнення на заробітну плату боржника від 23 травня 2019 року. Крім того, 02 жовтня 2025 року виконавче провадження № 58997541 було закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документа. Приватний виконавець Юхименко О. Л. не вчиняла дій щодо накладення арешту на нерухоме майно позивача, а виконавче провадження, у межах якого здійснювалося стягнення заборгованості, завершене у встановленому законом порядку, із скасуванням усіх заходів примусового виконання. З огляду на викладене, оспорюване обтяження з реєстраційним номером 14407079 не має правового зв`язку з виконавчим провадженням № 58997541, що перебувало на виконанні у приватного виконавця Юхименко О. Л., а відтак вимоги позову в частині, що стосуються приватного виконавця, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О. Л. просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О. Л. про зняття арешту з майна відмовити у повному обсязі. Рух справи 05 листопаді 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту з нерухомого майна. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2024 року справу № 539/5703/25 передано судді Пилипчуку М. М. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08 грудня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. Призначене на 08 грудня 2025 року судове засідання відкладено на 24 грудня 2025 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, визнано явку останнього в судове засідання обов`язковою. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 грудня 2025 року задоволено клопотання [PERSON] про залучення належного відповідача (співвідповідача), третьої особи та прийняття до розгляду нової редакції позовної заяви. Залучено як співвідповідач приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О. Л. Залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л. Прийнято до розгляду уточнену редакцію позовної заяви. Розгляд справи відкладено на 20 січня 2026 року. У судове засідання викликано учасників справи, надіславши їм копію цієї ухвали, а відповідачам та третій особі уточнену редакцію позовної заяви. Лубенський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 13 січня 2026 року подав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника. До суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О. Л. 20 січня 2026 року надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до статті 244 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 28 січня 2026 року. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20 квітня 2004 року [PERSON] продала, а [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] купили, в рівних частках кожен, житловий будинок з надвірними господарчими побудовами за адресою: [ADDRESS] . Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05 листопада 2025 року № 450688952[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку за адресою: [ADDRESS] , по 1/3 частки кожен. Також наявний номер запису про обтяження 7799778; дата, час державної реєстрації 24 листопада 2014 року; державний реєстратор Сергієнко І. М., Лубенське міськрайонне управління юстиції, Полтавська область; документи, подані для державної реєстрації акт опису та арешту майна, серія та номер: 44447664, виданий 28 серпня 2014 року, видавник ВДВС Лубенського МРУЮ; підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх, обтяжень, індексний номер 17430400 від 24 листопада 2014 року, [PERSON] , Лубенське міськрайонне управління юстиції, Полтавська область; вид обтяження арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження орган державної влади, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються, [PERSON] ; опис предмета обтяження 1/3 частина будинку за адресою: [ADDRESS] . Крім того, наявний запис про обтяження 14407079, дата, час державної реєстрації 04 травня 2016 року; державний реєстратор Шуляченко Л. В., Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Полтавська область; документи, подані для державної реєстрації акт опису та арешту майна, серія та номер: 40694153, виданий 23 березня 2015 року, видавник: ВДВС Лубенського МРУЮ, головний державний виконавець Рябчейко Н. А.; підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29502693 від 04 травня 2016 року, Шуляченко Л. В., Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Полтавська область; вид обтяження арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження держава, орган державної влади, обтяжувач: ВДВС Лубенського МРУЮ; особа, майно/права якої обтяжуються, [PERSON] ; опис предмета обтяження 1/3 частина будинку за адресою: [ADDRESS] . За змістом довідки Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10 жовтня 2025 року № 42337 згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та обліково-реєстраційної документації станом на 10 жовтня 2025 року у Лубенському відділі державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення штрафів та боргів, де боржником є [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обґрунтовуючи заявлені у справі вимоги, позивач вказувала, зокрема, що вона є власником нерухомого майна 1/3 частини будинку [ADDRESS] , водночас у відповідному Державному реєстрі міститься інформація про накладення арешту на це майно. Вказаний арешт порушує права та інтереси позивача на розпорядження належним йому майном, при цьому будь-які виконавчі провадження щодо неї відсутні. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Указані норми визначають непорушність права власності (у тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07 серпня 2024 року у справі № 14-7238/2009. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Отже, арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно) (постанова Верховного Суду від 05 лютого 2025 року у справі № 199/8586/23). Спосіб захисту цивільного права чи інтересу це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі дії мають бути ефективними, тобто призводити до того результату, на який вони спрямовані. Інакше кажучи, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. У цій справі встановлено, що позивач звернулася до суду з вимогами про зняття арешту з майна, оскільки вона позбавлена можливості розпоряджатися належним їй нерухомим майном внаслідок наявності обтяжень. Згідно з висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18, «відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна». Під час розгляду справи позивач у судовому засіданні повідомила суду, що брала кошти в кредит у ПАТ «Банк «Київська Русь», АТ «Полтава-Банк», АТ «ПриватБанк», АТ «Дельта Банк», а також брала у позику кошти у [PERSON] . Зазначила, що в основному виконала боргові зобов`язання. У подальшому позивач вказувала, що повністю виконала боргові зобов`язання, проте не подала до суду докази на підтвердження цих обставин. Відповідно до статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. Судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Згідно з інформації з Єдиного державний реєстр судових рішень заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 липня 2013 року у справі № 539/1731/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 15 000 грн боргу та 10 400 грн процентів. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 254 грн. Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 січня 2014 року у справі № 539/4735/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 10 000 грн боргу, 746,30 грн три відсотки річних від простроченої суми за весь час прострочення, 229,40 грн судового збору, 64,96 грн витрат на правову допомогу. Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 березня 2014 року у справі № 539/477/14-ц стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 31 236,61 грн за кредитним договором від 16 лютого 2006 року № РLL0RК08490200, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 312,37 грн. У цій справі суд враховує, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК). Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України). Позивач, звертаючись до суду з позовом, зазначила відповідачами у цій справі Лубенський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни. Судом неодноразово роз`яснено позивачу, що належним відповідачем у цій справі має бути особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на його права та законні інтереси. Водночас до участі у справі як відповідача не залучено особу, в інтересах якої накладено спірний у цій справі арешт, а також не подано до суду доказів, в інтересах кого саме такий арешт накладено. На запитання суду у судовому засіданні позивач просила розглянути справу саме у визначеному нею суб`єктному складі. Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. До суду у порядку, визначеному статтею 83 ЦПК України, не подано належних та допустимих доказів щодо відсутності у позивача заборгованості перед особою, в інтересах якої накладено спірний арешт (інформаційних довідок кредитора позивача тощо). При цьому Верховний Суд у постанові від 27 січня 2023 року у справі № 343/565/21 звертав увагу на те, що «вирішити питання про скасування арешту, накладеного у межах виконавчого провадження, без залучення до участі у справі в якості відповідачів усіх осіб, на користь яких накладено такий арешт, є неможливим». За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі № 523/11320/19. Саме у межах розгляду справи за участі належного відповідача суд вирішує спір по суті, надає оцінку правовим позиціям сторін спору. Встановивши, що при зверненні з позовом [PERSON] невірно визначила суб`єктний склад учасників справи щодо вимоги про зняття арешту, накладеного Лубенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, зокрема не залучила як відповідача особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, що унеможливило правильне встановлення фактичних обставин та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Позивач не позбавлена можливості звернутися до суду у визначеному нормами процесуального права порядку з відповідними вимогами за належного суб`єктного складу учасників судового процесу. Висновки за результатами розгляду позовних вимог З оглядну на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed