Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що відповідач є власником нежитлового приміщення площею 181,8 кв.м. у будинку [ADDRESS] з централізованою системою опалення та теплопостачання. Відповідач має особовий рахунок [NUMBER] та з 01.12.2021 має індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Проведення нарахувань відповідачу здійснюється згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих в будівлі комунальних послуг. Відповідач має заборгованість за оплату послуг з постачання теплової енергії за період з 01.01.2023 по 30.04.2025 у розмірі 459176,01 грн., за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.12.2022 по 31.08.2025 у розмірі 548,46 грн., за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.12.2022 по 31.08.2025 у розмірі 4907,43 грн., а тому вказані суми слід стягнути з відповідача на користь позивача. 1.2. У відзиві відповідач вказав, що він дійсно є власником нежитлового приміщення площею 181,8 кв.м. у будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва від 22.12.2022. Приміщення придбані за відключеної системи опалення. Він не підписував актів обстеження системи теплоспоживання об`єкта, а також актів про підключення та відключення опалення в будинку. Ніякого реального постачання теплової енергії в його приміщення не відбувається, розрахунку позивача не відповідають дійсності. Разом з тим, він не заперечує проти того, щоб компенсувати теплові втрати від транзиту теплової енергії через його приміщення шляхом укладення договору про компенсацію теплових витрат. 1.3. У судовому засіданні представниця позивача підтримала заявлені вимоги з підстав, які викладені у позовній заяві. Вона не може згадати назву нормативного акту, згідно з яким проводився розрахунок сум заборгованості відповідача за січень, лютий та березень 2023 року. Відповідач та його представник в судовому засіданні частково заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідач додатково вказав, що він визнає вимоги про стягнення з нього заборгованості за абонентську плату за період з 01.12.2022 по 31.08.2025 у розмірі 548,46 грн., за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.12.2022 по 31.08.2025 у розмірі 4907,43 грн., а також за послугу з постачання теплової енергії за лютий, березень та квітень 2025 року. Всі інші суми нараховані необґрунтовано, ці суми є вкрай завищеними, оскільки застосовано невірний показник Q відкл.і, який має бути не 0,015126, а 0,00105. В приміщенні з часу його придбання в 2022 році він не робив ремонтів, довжина транзитних труб не змінювалася, ізоляція труб була завжди наявна та не знімалася. Про огляд його приміщення в 2024 році йому ніхто не повідомляв, хоча у КП «Харківські теплові мережі» є його контакти. В судовому засіданні 30.01.2026 під час проголошення рішення учасники справи присутні не були. 1.4. Під час допиту в якості свідка [PERSON] пояснив, що він працює провідним інженером управління контролю споживання в КП «Харківські теплові мережі». Він може пояснити, що з 2023 року в місті Харкові почала діяти Методика № 315, згідно з якою всі нежитлові приміщення у житлових будинках повинні платити за опалення в будинку. У 2024 році було проведено огляд приміщень, які належать відповідачу, при цьому особисто він, [PERSON] , під час огляду присутній не був. Якщо під час огляду не був присутній власник приміщень [PERSON] , то показники довжини та діаметру транзитних труб в приміщенні бралися орієнтовно з технічної документації або від технічних працівників. До проведення відповідачем власного розрахунку показника Q відкл.і, такий показник брався КП «ХТМ» за своїм розрахунком, при цьому труби вважалися неізольованими за замовчуванням, оскільки власник приміщення був відсутній під час огляду і фактичний огляд був неможливим. Він не може згадати назву нормативного акту, згідно з яким проводився розрахунок сум заборгованості відповідача за січень, лютий та березень 2023 року, але здається це була якась постанова КМУ. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.06.2025 відповідач [PERSON] з 26.12.2022 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні має право власності на нежитлові приміщення підвалу загальною площею 181,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . 2.2. В акті № 16056 від 30.05.2018, затвердженого представниками КП «Харківські теплові мережі», визначено допуск до експлутації вузла обліку теплової енергії на опалення на вході до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Актів № 170/14936, № 170/15767, № 170/642, № 170/1313, № 170/2429, № 170/2743, складених за участю представника КП «Харківські теплові мережі», відбувалися з жовтня 2022 року по квітень 2025 року підключення та відключення у зв`язку з початком та закінченням опалювального періоду системи опалення за адресою: [ADDRESS] . Актами готовності до опалювального періоду № 170/7043, 170/7376, 170/656 визначені показання приладу обліку опалення, результати випробувань, огляду, опломбувань, очистки системи опалення в будинку за адресою: [ADDRESS] , в період з 2022 по 2025 роки. У наданих до суду відомостях обліку споживання теплової енергії, складених представниками КП «Харківські теплові мережі», зафіксовано кількість теплової енергії, кількість теплоносія, кількість годин напрацювання, температуру, витрати теплоносія, теплову потужність в системі опалення на тепловому пункті за адресою: [ADDRESS] , за період з 23.11.2022 по 21.04.2025. 2.3. 22.03.2024 представниками КП «Харківські теплові мережі» складено перевірочний розрахунок теплових втрат від не ізольованих транзитних трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку, які проходять через нежитлові приміщення підвалу, щодо споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа приміщень визначена у 181,8 кв.м., встановлено наявність трьох ділянок неізольованих транзитних трубопроводів довжиною 15 м, 49 м, 86 м, діаметром 32 мм, 40 мм, 89 мм відповідно. Теплові втрати від цих трубопроводів 68 ккал/год, 72 ккал/год, 123 ккал/год відповідно. Тепловіддача неізольованих транзитних трубопроводів розрахована у 15126 ккал/год, Q тр.із.тр.сер/річ дорівнює 0,015126 Гкал/год. У розрахунку вказано, що вихідними даними для нього є акт обстеження № 170/214 від 14.03.2024. У січні 2025 року ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] склала розрахунок теплових втрат від ізольованих транзитних трубопроводів, які проходять через нежитлові приміщення підвалу за адресою: [ADDRESS] . Вказаний розрахунок 17.02.2025 був погоджений начальником КП «Харківські теплові мережі». У розрахунку вказано, що через нежитлові приміщення загальною площею 181,8 кв.м. проходять ізольовані трубопроводи системи опалення житлового будинку довжиною 8,6 м та діаметром 89 мм, довжиною 93,5 м та діаметром 76 мм, довжиною 24,5 м та діаметром 25 мм. За підсумками розрахунку теплові витрати від ізольованих транзитних трубопроводів складають Q тр.із.тр.сер/річ 0,001050 Гкал/год. Крім того, ФОП [PERSON] склала розрахунок обсягів теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення з врахуванням обсягів теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказаний розрахунок 05.02.2025 був погоджений начальником КП «Харківські теплові мережі». За підсумками розрахунку величина загальнобудинкових потреб на опалення, яке включає витрати тепла на опалення місць загального користування та витрати тепла на функціонування внутрішньобудинкової системи опалення склали Q оп.збп.мах 0,016149 Гкал/год, Q оп.мзк 0,0 Гкал/год, Q оп.функц 0,016149 Гкал/год. В акті обстеження системи теплоспоживання об`єкту, складеного 14.02.2025 керівником групи контролю теплоспоживання Управління контролю обліку теплоспоживання та засобів вимірювання КП «Харківські теплові мережі» за участю [PERSON] , зафіксовані резельтати обстеження нежитлових приміщень площею 181,8 кв.м., які належать відповідачу. Вказано, що у зазначеному приміщенні підвалу опалювальні прилади системи централізованого опалення відсутні, через приміщення проходять ізольовані трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку довжиною 8,6 м, 93,5 м, 24,5 м. 2.4. Згідно з актами-рахунками, рахунками-фактурами та розрахунками заборгованості, складеними працівниками КП «Харківські теплові мережі», за період з грудня 2022 року по серпень 2025 року відповідач [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ) має заборгованість за оплату послуг з постачання теплової енергії в загальному розмірі 459176,01 грн., абонентської плати в розмірі 548,46 грн. та послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем в розмірі 4907,43 грн. Відповідно до п. 15 Публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, а також відповідно до п. 34 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, в яких виконавцем вказано КП «Харківські теплові мережі», споживач повинен оплачувати відповідні послуги щомісячно. У пункті 5 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, в яких виконавцем вказано КП «Харківські теплові мережі», вказано, що обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, та складається з: - обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; - частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; - обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. У пункті 11 договору вказано, що обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу). Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал). У пункті 30 вищевказаного договору зазначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: - плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; - плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У ч. 2 ст. 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно з ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. 3.2. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 3.3. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 5 ст. 13 вищевказаного Закону у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. 3.4. У ч. 2, 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вказано, що власники (співвласники) приміщень у будівлі, в якій окремі приміщення є самостійними об`єктами нерухомого майна, у разі приєднання такого будинку (будівлі) до зовнішніх інженерних мереж або обладнання такого будинку (будівлі) системою автономного теплопостачання, автономного гарячого водопостачання, автономного водопостачання зобов`язані забезпечити оснащення належних їм приміщень вузлами розподільного обліку відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води, крім випадків, передбачених частинами п`ятою - сьомою цієї статті. Вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються. У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно. Згідно з ч. 1, п. 1-3 ч. 2 ст. 10 вищевказаного Закону у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті. Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: 1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів. Порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг, визначає Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка була затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 із змінами та доповненнями (далі Методика № 315). У пункті 2 розділу ІІ вищевказаної Методики зазначено, що обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення (Qвідкл.і), розраховується за формулою (3): Q відкл.і = 0,86 * 10 -6 * q втр.транз * l транз * m опал.розр, Гкал (далі наведено значення кожного показника у формулі). Якщо власник приміщення не надав інформацію для проведення відповідних розрахунків за формулою 3, виконавцем розподілу комунальної послуги для розрахунку обсягу теплової енергії, який надходить від ділянки транзитного трубопроводу приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, в якому є ділянка такого трубопроводу, у тому числі частина стояка, або обладнання внутрішньобудинкової системи опалення, приймаються такі вихідні дані: - трубопровід вважається не теплоізольованим; - довжина транзитного трубопроводу (l транз) приймається рівною відстані від входу та виходу трубопроводу в приміщення, за винятком ширини однієї із стін/перегородок (при горизонтальному вході/виході) або висоти одного з перекриттів (при вертикальному вході/виході), а якщо транзитний трубопровід вертикально входить та виходить з приміщення в одній точці - рівною висоті поверху, на якому знаходиться приміщення, або горизонтально входить та виходить з приміщення в одній точці - рівною внутрішньому периметру приміщення, визначеному за аналогічним по плануванню приміщенням у будівлі. 3.5. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20.04.2016 по справі № 6-2951цс15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17). 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. З досліджених судом доказів видно, що з 26.12.2022 відповідач є власником нежитлового приміщення підвалу загальною площею 181,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Тобто, відповідач зобов`язаний утримувати вказане майно та нести витрати з його утримання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. З придбанням у власність нежитлового приміщення у баготоквартирному будинку у відповідача, як їх власника, виник обов`язок брати участь у витратах на утримання та збереження майна (житлового будинку). Відповідач як співвласник багатоквартирного будинку має обов`язки оплачувати послуги з опалення приміщення транзитними мережами опалення (транзитними трубопроводами), а також загальнобудинкові потреби у опаленні. Вищенаведені обов`язки відповідача кореспондуються з нормами ч. 2 ст. 382 ЦК України, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», п. 2, 3 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», пунктом 5 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, в яких виконавцем вказано КП «Харківські теплові мережі». Позивачем за вказаною адресою за період з січня 2023 року по квітень 2025 року були надані для відповідача послуги з постачання теплової енергії, з грудня 2022 року по серпень 2025 року відповідач мав сплачувати абонентську плату та оплату за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем. Факт надання вищевказаних послуг підтверджується актамипідключення та відключення системи опалення/гарячого водопостачання будівлі, а також відомостями обліку споживання теплової енергії. В судовому засіданні відповідач вказав, що він визнає свій обов`язок щодо сплати житлово-комунальних послуг, не відмовляється від їх сплати та визнає позовні вимоги в частині сплати абонентської плати за період з 01.12.2022 по 31.08.2025 у розмірі 548,46 грн., за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.12.2022 по 31.08.2025 у розмірі 4907,43 грн., а також за послугу з постачання теплової енергії за лютий 2025 року в сумі 4711,81 грн., березень 2025 року в сумі 4425,58 грн. та квітень 2025 року в сумі 2177,91 грн. Суд не вдається до більш детального аналізу обґрунтованості вищевказаних позовних вимог, які визнані відповідачем, та вважає ці вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. 4.2. Разом з тим, відповідач не визнав суми заборгованості за послугу з постачання теплової енергії з січня 2023 року по січень 2025 року включно, оскільки відповідач вважає суми за ці періоди вкрай завищеними та такими, які розраховано із застосуванням невірного показника Q відкл.і, який має бути не 0,015126 Гкал/год, а 0,00105 Гкал/год. Таким чином, ключовими питаннями у цій справі є наступні: 1) Чи є обґрунтованими розрахунки позивача щодо заборгованості відповідача зі сплати за послугу з постачання теплової енергії з січня 2023 року по січень 2025 року включно? 2) Який саме показник обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення (Qвідкл.і) є правильним стосовно приміщення відповідача? 4.3. Вирішуючи питання про обґрунтованість розрахунків позивача щодо заборгованості відповідача зі сплати за послугу з постачання теплової енергії суд зазначає, що розрахунки з жовтня 2023 року по січень 2025 року проведені працівниками КП «Харківські теплові мережі» за формулами, які відповідають змісту Методики № 315. Разом з тим, розрахунки позивача за січень, лютий та березень 2023 року (а.с. 36) ґрунтуються на спрощених формулах, які є повністю відмінними від формул, що мають застосовуватися згідно з Методикою № 315. В судовому засіданні ані представниця позивача, ані свідок, який є провідним інженером КП «Харківські теплові мережі», не змогли пояснити чому за січень, лютий та березень 2023 року були використані спрощені формули розрахунку, в той час як з жовтня 2023 року використовувалися формули згідно з Методикою № 315. При цьому, Методика № 315 була чинною протягом всього 2023 року, починаючи з січня. Крім того, у спрощених формулах розрахунку за січень, лютий та березень 2023 року фактично використані лише два показника: тариф 5393,26 грн. та Qоп (споживання тепла на опалення) в розмірі 2,54033 ГКал у січні, 2,67669 Гкал у лютому, 0,74605 Гкал у березні. Однак, з розрахунку та всіх доданих до позовної заяви доказів неможливо встановити яким чином було встановлено чи розраховано вищевказані показники Qоп у гігакалоріях. До суду не було надано жодних доказів, які дозволяли б об`єктивно встановити достовірність вказаних показників Qоп у гігакалоріях. Також, до суду навіть не було надано рахунків-фактур на ім`я відповідача щодо сплати за послугу з постачання теплової енергії в січні та лютому 2023 року. В підсумку суд вважає, що розрахунки позивача зі сплати за послугу з постачання теплової енергії за січень, лютий та березень 2023 року є необґрунтованими та ґрунтуються на недостовірних відомостях. До суду не було надано доказів, які б дозволили суду провести власні розрахунки за ці місяці, а тому задоволенні вимог про стягнення з відповідача заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за січень, лютий та березень 2023 року слід відмовити. Відмова у задоволенні вказаних вимог не позбавляє позивача права повторно заявити вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за січень, лютий та березень 2023 року з інших підстав, зокрема з підстав проведення правильних та підтверджених доказами розрахунків. 4.4. Стосовно розрахунків за постачання відповідачу теплової енергії з жовтня 2023 року по січень 2025 року суд зазначає, що хоча ці розрахунки і проведені за формулами, які відповідають змісту Методики № 315, проте під час проведення розрахунків використано недостовірний та завищений показник обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення відповідача з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення (Qвідкл.і). Вищенаведений висновок суду пояснюється тим, що під час розрахунків працівники КП «Харківські теплові мережі» використали для розрахунку показника Qвідкл.і показник q.транз (теплові втрати ізольованих трубопроводів) в розмірі 0,015126 Гкал/год, який зафіксовано у перевірочному розрахунку від 22.03.2024. Однак, вказаний перевірочний розрахунок базується на даних з акту обстеження № 170/214 від 14.03.2024, проте до суду не було надано текст вказаного акту. Також до суду не було надано доказів того, що 14.03.2024 обстеження приміщення відповідача та замір розміру труб, а також встановлення їх ізольованості/неізольованості проводилося за участю відповідача або хоча б і без участі відповідача, проте з реальним фактичним оглядом та заміром труб. Крім того, у вищенаведеному перевірочному розрахунку від 22.03.2024 встановлено наявність трьох ділянок неізольованих транзитних трубопроводів довжиною 15 м, 49 м, 86 м, діаметром 32 мм, 40 мм, 89 мм відповідно та вказано про наявність неізольованих транзитних трубопроводів. Разом з тим, у розрахунку, який було проведено ФОП [PERSON] та який було погоджено КП «Харківські теплові мережі», трубопроводи зазначені як ізольовані і їх довжина та діаметр суттєво відрізняються: довжина 8,6 м діаметром 89 мм, довжина 93,5 м діаметром 76 мм, довжина 24,5 м діаметром 25 мм. В підсумку суд вважає, що для розрахунку постачання відповідачу теплової енергії з жовтня 2023 року по січень 2025 року слід використати показник q.транз у розмірі 0,001050 Гкал/год з розрахунку ФОП [PERSON] , оскільки саме цей розрахунок відповідає критеріям більш достовірного доказу. Зокрема, цей розрахунок складено за участю як відповідача, так і представника позивача, з фактичним оглядом стану та заміром розміру трубопроводів. Далі суд наводить власні розрахунки за постачання відповідачу теплової енергії з жовтня 2023 року по січень 2025 року з використанням наведених працівниками КП «Харківські теплові мережі» формул (а.с. 36-40), проте із застосуванням показника q.транз у розмірі 0,001050 Гкал/год. За жовтень 2023 року Q відкл.і = 0,001050 * 120 = 0,126 Гкал, витрати за жовтень 2023 року 0,00905 + 0,126 = 0,13505 Гкал, розрахунок 0,13505 * 6609,36 = 892,59 грн, перерахунок С = (0,7369-1) * 892,59 = -234,84 грн, остаточний розрахунок 892,59 234,84 = 657,75 грн. За листопад 2023 року Q відкл.і = 0,001050 * 720 = 0,756 Гкал, витрати за листопад 2023 року 0,09607 + 0,756 = 0,85207 Гкал, розрахунок 0,85207 * 6609,36 = 5631,64 грн, перерахунок С = (0,7281-1) * 5631,64 = -1531,24 грн, остаточний розрахунок 5631,64 1531,24 = 4100,37 грн. За грудень 2023 року Q відкл.і = 0,001050 * 744 = 0,7812 Гкал, витрати за грудень 2023 року 0,12527 + 0,7812 = 0,90647 Гкал, розрахунок 0,90647 * 6609,36 = 5991,19 грн, перерахунок С = (0,6971-1) * 5991,19 = -1814,73 грн, остаточний розрахунок 5991,19 1814,73 = 4176,46 грн. За січень 2024 року Q відкл.і = 0,001050 * 744 = 0,7812 Гкал, витрати за січень 2024 року 0,14975 + 0,7812 = 0,93095 Гкал, розрахунок 0,93095 * 6609,36 = 6152,98 грн, перерахунок С = (0,6818-1) * 6152,98 = -1957,88 грн, остаточний розрахунок 6152,98 1957,88 = 4195,10 грн. За лютий 2024 року Q відкл.і = 0,001050 * 696 = 0,7308 Гкал, витрати за лютий 2024 року 0,19937 + 0,7308 = 0,93017 Гкал (до 26.02 витрати 0,83396 Гкал, з 27.02 по 29.02 витрати 0,09621 Гкал), розрахунок до 26.02 тариф 6609,36 грн за 1 Гкал, а отже 0,83396 * 6609,36 = 5511,94 грн, з 27.02 тариф 3807,06 грн за 1 Гкал, а отже 0,09621 * 3807,06 = 366,28 грн, перерахунок до 26.02 С = (0,6675-1) * 5511,94 = -1832,72 грн, перерахунок з 27.02 С = (1,0039-1) * 366,28 = 1,43 грн, остаточний розрахунок (5511,94 1832,72) + (366,28 + 1,43) = 4046,93 грн. За березень 2024 року Q відкл.і = 0,001050 * 572 = 0,6006 Гкал, витрати за березень 2024 року 0,09782 + 0,6006 = 0,69842 Гкал, розрахунок 0,69842 * 3807,06 = 2658,93 грн, перерахунок С = (0,9753-1) * 2658,93 = -65,68 грн, остаточний розрахунок 2658,93 65,68 = 2593,25 грн. За жовтень 2024 року Q відкл.і = 0,001050 * 168 = 0,1764 Гкал, витрати за жовтень 2024 року 0,01439 + 0,1764 = 0,19079 Гкал, розрахунок 0,19079 * 4268,82 = 814,45 грн, перерахунок С = (1,07-1) * 814,45 = 57,01 грн, остаточний розрахунок 814,45 + 57,01 = 871,46 грн. За листопад 2024 року Q відкл.і = 0,001050 * 720 = 0,756 Гкал, витрати за листопад 2024 року 0,015126 + 0,756 = 0,80942 Гкал, розрахунок 0,80942 * 4268,82 = 3455,27 грн, перерахунок С = (1,082-1) * 3455,27 = 283,33 грн, остаточний розрахунок 3455,27 + 283,33 = 3738,60 грн. За грудень 2024 року Q відкл.і = 0,001050 * 733 = 0,76965 Гкал, витрати за грудень 2024 року 0,12541 + 0,76965 = 0,89506 Гкал, розрахунок 0,89506 * 4268,82 = 3820,85 грн, перерахунок С = (1,092-1) * 3820,85 = 351,52 грн, остаточний розрахунок 3820,85 + 351,52 = 4172,37 грн. За січень 2025 року Q відкл.і = 0,001050 * 744 = 0,7812 Гкал, витрати за січень 2025 року 0,15386 + 0,7812 = 0,93506 Гкал, розрахунок 0,93506 * 4268,82 = 3991,60 грн, перерахунок С = (1,1598-1) * 3991,60 = 637,86 грн, остаточний розрахунок 3991,60 + 637,86 = 4629,46 грн. За підсумками вищенаведених розрахунків суд складає всі суми заборгованості відповідача з оплати послуг за постачання теплової енергії з жовтня 2023 року по квітень 2025 року (657,75 + 4100,37 + 4176,46 + 4195,10 + 4046,93 + 2593,25 + 871,46 + 3738,60 + 4172,37 + 4629,46 + 4711,81 + 4425,58 + 2177,91), що загалом дорівнює 44497 грн. 05 коп. Саме таку суму заборгованості відповідача з оплати послуг за постачання теплової енергії слід визнати обґрунтованою та стягнути. 4.5. Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач належним чином не виконував зобов`язання з оплати відповідних послуг, а тому він має заборгованість за оплату послуг з постачання теплової енергії в розмірі 44497,05 грн, абонентської плати в розмірі 548,46 грн та послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем в розмірі 4907,43 грн, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Саме в таких обсягах слід задовольнити позовні вимоги, а у задоволенні іншої частини вимог слід відмовити, оскільки вони є необґрунтованими. 5. Розподіл судових витрат та вирішення інших процесуальних питань 5.1. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 15931 від 07.08.2025 про сплату судового збору в сумі 3028 грн. Позовні вимоги було задоволено частково, а саме було задоволено 10,68 % вимог, оскільки загальна сума задоволених вимог 49952,94 грн складає 10,68 % від загальної ціни позову 467739,90 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 323,39 грн (3028 * 0,1068). 5.2. Згідно з ч. 2, 4 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Понесення позивачем судових витрат в сумі 80 грн. у зв`язку із вчиненням дій, необхідних для розгляду справи, у виді оплати за надання відомостей з Державного реєстру речових прав про нерухоме майно щодо наявності у власності відповідача нерухомого майна, підтверджується платіжною інструкцією № 16254 від 06.11.2024. Вказана сума судових витрат також має бути стягнута з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог, оскільки ці витрати було абсолютно необхідними для збирання представником позивача доказів того, що відповідач є належним. Отже, з урахуванням задоволення 10,68 % вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути 8,54 грн витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи (80 * 0,1068). Всього, з урахуванням судового збору, з відповідача на користь позивача слід стягнути 331,93 грн судових витрат (323,39 + 8,54).

Outcome: partial