Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №0.028.17.1018.ФО_К від 09.10.2018 у розмірі 52054,69 грн, а також судові витрати. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 09.10.2018 року АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «Омега Фінанс» та [PERSON] уклали кредитний договір №0.028.17.1018.ФО_К від 09.10.2018, за яким банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 29999,00 грн. зі сплатою комісії, процентів за користування кредитом, інших платежів строком до 09.10.2021 року. 31.03.2021 між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» був укладений договір факторингу №31/03-2021, відповідно до якого Акціонерне товариство «Юнекс Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. 16.11.2021 ТОВ «ФК «Омега Фінанс» направлено на адресу позичальника [PERSON] лист про відступлення права вимоги та надано строк на погашення заборгованості. Вимоги позивача щодо повернення заборгованості не були виконані відповідачкою, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної вище заборгованості, судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просить справу розглядати без участі позивача (а.с.14). Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача. Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У призначені судові засідання відповідач не з`явилася, причини неявки суду не відомі. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлена про порядок розгляду справи. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09.10.2018 АТ «Юнекс Банк» (банк) та [PERSON] (позичальник) уклали між собою кредитний договір №0.028.17.1018.ФО_К, за яким банк на умовах цього договору надав відповідачці кредит в сумі 29999,00 грн терміном користування до 09.10.2021 року (день остаточного повернення кредиту), а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі (а.с.20-24). Відповідно до п. 1.5 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом щомісячно із розрахунку фіксованої процентної ставки 12 відсотків річних; комісію за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 2,99 відсотків від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язався повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, в порядку та на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5 кредитного договору, графіку погашення кредиту терміном користування до 09.10.2021 року. До позовної заяви долучено додаток №1 до кредитного договору №0.028.17.1018.ФО_К Графік погашення кредиту, з яким була ознайомлена відповідачка (а.с.25-26). Згідно виписки по особовому рахунку відповідачки за період з 09.10.2018 року по 31.03.2021 року вбачається, що АТ «Юнекс Банк» свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачці грошові кошти у сумі 29999,00 грн (а.с.28-92). 28.03.2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1 до складу якого входять: Права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було Акціонерне товариство «Юнекс Банк». Переможцем електронного аукціону є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», що підтверджується Протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-03-19-000106-1 від 28.03.2021 (а.с.112-113). 31.03.2021 між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» був укладений договір факторингу №31/03-2021, відповідно до якого Акціонерне товариство «Юнекс Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «Юнекс Банк» в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №0.028.17.1018.ФО_К від 09.10.2018 року, що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги, що є додатком № 1 до договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 року (а.с.97-103, 109-110). Відповідно до п. 2.1 цього договору, ТОВ «ФК «Омега Фінанс» в порядку та на умовах цього договору, зобов`язується за плату передати (сплатити) банку суму фінансування, а банк зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Омега Фінанс» права вимоги за укладеними кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Права грошової вимоги вважаються відступленими ТОВ «ФК «Омега Фінанс» в день підписання Акту прийому-передачі прав вимоги за умови отримання банком суми фінансування. Після переходу прав вимоги до ТОВ «ФК «Омега Фінанс», останній стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимог. 31.03.2021 року Акціонерне товариство «Юнекс Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» підписали Акт прийому-передачі прав вимоги до договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 року (а.с.105-106). Згідно платіжного доручення №63 від 31.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» здійснило на рахунок Акціонерного товариства «Юнекс Банк» оплату згідно договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 року в сумі 4850000,00 грн (а.с.114). Пунктом 2.2 цього договору встановлено, що з дати відступлення прав вимоги банк перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами у розмірі зазначеному в Реєстрі прав вимог, а ТОВ «ФК «Омега Фінанс» стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, у розмірі зазначеному в Реєстрі прав вимог та набуває відповідних прав за ними. Відповідно до пункту 2.4 цього договору, відступлення права грошової вимоги у загальному розмірі визначеному в Реєстрі прав вимог і всіх інших прав, належних банку за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від банку до ТОВ «ФК «Омега Фінанс» відбувається у дату відступлення прав вимоги. До ТОВ «ФК «Омега Фінанс» переходять усі права кредитора у зобов`язаннях, які виникли на підставі кредитних договорів у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимог, в обсязі і на умовах, що існують на момент відступлення. Отже, всі права, які належали АТ «Юнекс Банк» стосовно відповідачки перейшли до ТОВ «ФК «Омега Фінанс», як нового кредитора, а тому відбулася заміна кредитора у вказаному зобов`язанні. 16.11.2021 року позивачем було направлено повідомлення [PERSON] про відступлення права вимоги (а.с.93). Станом на 31.03.2021 р. відповідно до Реєстру прав вимог сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №0.028.17.1018.ФО_К від 09.10.2018 перед новим кредитором ТОВ «ФК «Омега Фінанс» складає 52054,69 грн. з яких: 6644,69 грн. заборгованість по тілу кредиту; 17492,56 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 70,76 грн. - проценти за кредитом; 5231,36 грн. прострочені проценти за кредитом; 896,97 грн. - комісія за обслуговування кредиту; 18836,37 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту; 2881,98 грн. штрафи, пені (а.с.109-110). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідачка з будь-яких підстав не отримала вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідачка не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Омега Фінанс» відповідачем не здійснено жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «Омега Фінанс», ні - попереднього кредитора. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Це означає, що Відповідач, заперечуючи проти позову, має обов`язок спростувати факт отримання ним коштів, шляхом надання або сприяння у витребуванні належних, допустимих та достовірних доказів (зокрема, виписки з банківського рахунку), які б нівелювали надані Позивачем письмові докази. Це є прямим обов`язком сторони в умовах змагального процесу. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). Відповідачка не надала суду жодних доказів, які б підтверджували повне або часткове погашення існуючої заборгованості, а також не навела контррозрахунок заборгованості, які б спростовували вимог Позивача або сам факт прострочення зобов`язання. Відповідачка прострочила виконання зобов`язання щодо повернення суми періодичних платежів. Вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту -6644,69 грн.; простроченої заборгованісті по тілу кредиту - 17492,56 грн.; процентів за кредитом - 70,76 грн.; прострочених процентів за кредитом - 5231,36 грн. є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та умовами договору, а тому підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення комісії за обслуговування. Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).зазначила, що "комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". У постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зробив висновок про те, що "якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". У кредитному договорі, який укладений між сторонами, не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. При цьому, до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Отже, ураховуючи що банк (первісний кредитор) не зазначив та Позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, тому положення пункту 1.5.3 (щодо встановлення комісії), а також пункту 2.2 (в частині нарахування комісії), пункту 2.3 (в частині обов`язку сплати комісії у складі щомісячного платежу) та пункту 2.4 (щодо порядку погашення комісії) стосовно обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі № 295/11290/21). З цих підстав у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у розмірі 896,97 грн. та простроченої комісії за обслуговування кредиту у розмірі 18836,37 грн. слід відмовити. Щодо вимоги про стягнення пені. Відповідно до статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Суд встановив, що сторони у кредитному договорі погодили, що "за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій Позичальник сплачує Банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості... розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості" (пункт 4.1 Договору). Сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежу (п. 4.1) та сукупна сума неустойки (штраф, пеня) не може перевищувати 50 % суми кредиту (п. 4.2 Договору). 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX. Цим Законом у розділі IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" пункт 6 викладено в такій редакції: "у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набрав чинності 24 грудня 2023 року, тому приписи вказаного пункту стосуються договорів, які були укладені до 22 січня 2024 року (включно). У справі, що розглядається, договір укладено до 22 січня 2024 року. Пеня у розмірі 2881,98 грн виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань (внесення неповних сум платежів) у період з жовтня 2018 року по 08 жовтня 2021 року. У матеріалах справи відсутній обґрунтований розрахунок пені та не зазначено чітко період прострочення за який нарахована пеня, тому неможливо встановити, за який саме період нараховано неустойку. З цих підстав позовна вимога про стягнення пені не підлягає задоволенню з підстав недоведеності. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1369,98 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Щодо заявлених до стягнення витрати на професійну правову допомогу в розмірі 6000,00 грн., то суд зважаючи на спрощений порядок розгляду справи та те, що представник позивача у судові засідання не з`являвся, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у складенні позовної заяви, на підставі поданих позивачем документів, співмірність наданих послуг із складністю справи, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним. Ураховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Outcome: partial