Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк терміном в один місяць, з часу вступу рішення суду в законну силу, для подання заяви про прийняття спадщини яка відкрилася після смерті [PERSON] . Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує , що він є рідним сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] за місцем свого проживання по проспекту Перемоги в м. Лисичанську Луганської області. За цією ж адресою разом з батьком проживав і він. У зв`язку з початком бойових дій на території України він був змушений евакуюватися з м. Лисичанська у квітні 2022 року, та наданий час є внутрішньо переміщеною особою і своєчасно не зміг звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Свідоцтво про смерть батька залишилось у його рідної сестри , яка залишилась в м.Лисичанську і повторно отримати свідоцтво про смерть лише 28.10.2024 року в м.Львові. У зв`язку з такими обставинами він пропустив строк звернення до нотаріуса і наразі змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не з`явилися , про час та місце слухання справи належним чином повідомлені. В судове засідання позивач не з`явився , надав заяву про розгляд справи в його відсутність , позовні вимоги повністю підтримав , просить їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані позивачем докази ( копії документів), вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст.1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою : [ADDRESS] ., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , який доводився позивачу [PERSON] рідним батьком , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім позивача, спадкоємицею першої черги є його рідна сестра та донька померлого [PERSON] . Яка не подавала заяву про прийняття спадщини, залишилась проживати у м.Лисичанську Луганської області , за спадковим договором від 02.08.2018 року після смерті батька фактично отримала у власність квартиру [ADDRESS] . [PERSON] , як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] , 11.08.2025 року звернувся до нотаріуса Четвертої Львівської нотаріальної контори Львівської області та отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. На даний час позивач є ВПО , оскільки у квітні 2022 року у зв`язку з початком бойових дій був змушений евакуюватися з м. Лисичанська та на даний час проживає у м.Львів, що підтверджується довідкою № 1309-5001371706 від 14.04.2022 року. Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивачка пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задоволити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Outcome: partial