Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просила зняти арешт зі всього нерухомого майна за виконавчими провадженнями №55676728, №68053124, №76729373, що належало [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про [PERSON] як боржника в зазначених виконавчих провадженнях. В обгрунтування позову зазначено, що позивач є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, заведено спадкову справу №38/2025, номер у спадковому реєстрі №74089649. 26.08.2025 позивач звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Мороз Г.І. із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно. У видачі свідоцтва було відмовлено, у зв`язку із існуванням заборони відчуження всього майна, яке належало померлій. Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників наявні виконавчі провадження № 55676728, № 68053124, № 76729373. 22.09.2025 вона звернулась до ХОЛОДНОГІРСЬКО-НОВОБАВАРСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ ХАРКОВІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ із заявою, в якій повідомила, що [PERSON] померла [INFO] та просила надати повну інформацію про всі виконавчі провадження, арешти та заборони, накладені на майно померлої [PERSON] , а також про можливість спадкоємця ознайомитися з відповідними документами. 01.10.2025 позивачу надійшла відповідь № 181837 від ХОЛОДНОГІРСЬКО- НОВОБАВАРСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ ХАРКОВІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ, у якій останній повідомив, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. 26.09.2025 позивач звернулась до Приватного виконавця ЯРМОЛЕНКО Олександра Валентиновича із заявою, в якій повідомила, що [PERSON] померла [INFO] та просила надати повну інформацію про всі виконавчі провадження, арешти та заборони, накладені на майно померлої [PERSON] , а також про можливість спадкоємця ознайомитися з відповідними документами. Однак від приватного виконавця Ярмоленка Олександра Валентиновича відповіді позивачем не отримано. Таким чином, оскільки позивачу відмовлено у наданні інформації та у знятті арешту з майна померлої, вона була звернулась до суду із даним позовом для поновлення своїх прав. Ухвалою суду від 05.12.2025 провадження у справі відкрито, справу визнано малозначною, відповідно до п.2 ч.6 ст. 19 ЦПК України. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 05.01.2026 до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача, Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідно до якого представник просив відмовити в задоволенні позову. Також представник відповідача у відзиві роз`яснив позивачу її право на звернення до суду із заявою про заміну сторони у виконавчих провадженнях, оскільки [PERSON] є заінтересованою особою в них. Відповіді на відзив від позивача до суду не надходило. Відповідач, приватний виконавець Ярмоленко О.В., в особі представника, отримав ухвалу суду про відкриття провадження справі разом з копією позову з додатками 15.12.2025. В строк, встановлений судом в ухвалі суду від 05.12.2025 відзиву на позов не надав. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, до суду не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , матір`ю якої в свідоцтві про народження зазначена [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 08.02.2025, [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Щодо майна померлої заведена спадкова справа, номер справи у приватного нотаріуса ХМНО Харківської обл. Морз Г.І. №38/2025, номер у спадковому реєстрі 74089649. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 440903038 від 26.08.2025, отриманою на запит приватного нотаріуса ХМНО Харківської обл. Мороз Г.І., на майно померлої [PERSON] накладено обтяження: 1) арешт - номер запису про обтяження: 25831595 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 23.04.2018 09:30:18; державний реєстратор Кріт Анна Вікторівна, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області; документи, подані для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: 55676728, виданий 03.04.2018, видавник: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер: 40752570 від 23.04.2018 09:30:54. [PERSON] . Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: орган державної влади, Обтяжувач: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, код ЄДРПОУ: 41430678, країна реєстрації: Україна, додаткові відомості: м. Харків, вул. Москалівська, 58; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , країна громадянства: Україна, адреса: [ADDRESS] ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно. 2) заборона відчуження об`єктів нерухомого майна - тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 12371334; зареєстровано 06.04.2012 16:57:58 за № 12371334 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 31158096, 06.04.2012, Ленінський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції - ДВІ9; об`єкт обтяження : [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , Код: [NUMBER] , [ADDRESS] ; обтяжувач: Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Код: 34952477, 61052, Харківська область, м. Харків, вул. Полтавський Шлях,46; заявник: Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Код: 34952477, 61052, Харківська область, м. Харків, вул. Полтавський Шлях.46. Постановою приватного нотаріуса ХМНО Харківської обл. Мороз Г.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на кв. [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , у зв`язку із існуванням обтяження на майно померлої. З інформації з Єдиного реєстру боржників вбачається, що відносно [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , наявні виконавчі провадження № 55676728, № 68053124, № 76729373. 22.09.2025 [PERSON] звернулась до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою, в якій повідомила, що [PERSON] померла [INFO] , та просила надати повну інформацію про всі виконавчі провадження, арешти та заборони, накладені на майно померлої [PERSON] , а також про можливість спадкоємця ознайомитися з відповідними документами. З відповіді Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 181837 вбачається, що [PERSON] повідомлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. 26.09.2025 позивач звернулась до Приватного виконавця ЯРМОЛЕНКО Олександра Валентиновича із заявою, в якій повідомила, що [PERSON] померла [INFO] та просила надати повну інформацію про всі виконавчі провадження, арешти та заборони, накладені на майно померлої [PERSON] , а також про можливість спадкоємця ознайомитися з відповідними документами. Відповіді від приватного виконавця Ярмоленка О.В. не отримано. Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 4 частини третьої статті 175 ЦПК України). Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 викладено висновок про те, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц, Верховного Суду, викладений у постанові від 29.06.2023 у справі №208/9810/21). Згідно з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18, відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21 зазначено, що: «У справі, що переглядається, [PERSON] пред`явив позовні вимоги до Центрального ВДВС у м. Черкаси, який не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно. При цьому ні боржник, ні стягувач, в інтересах якого був накладений арешт на квартиру, як відповідачі не залучені. Клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача позивач не заявляв». В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Статтею 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки. Відповідно до частин другої та третьої статті 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. У даному випадку позивач звернулась з позовом про зняття арешту з майна, належного [PERSON] , до відповідачів - Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та приватного виконавця Ярмоленка Олександра Валентиновича, які не є ані боржниками, ані особами, в інтересах яких накладено арешт на майно. Позивач, в свою чергу, з клопотанням про заміну неналежних відповідачів на належних до суду не зверталась, клопотань про витребування відомостей про стягувачів у виконавчих провадженнях, в рамках яких накладено арешт на майно померлої, також не зверталась. Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням викладеного, суд зазначає, що в задоволенні позову щодо скасування арешту з майна необхідно відмовити, з підстав його пред`явлення до неналежних відповідачів. Крім того, щодо вимоги позивача про виключення відомостей про [PERSON] як боржника з Реєстру боржників, суд зазначає наступне. Вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру визначено ч.7 ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої - відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. Відповідно до абз. 3 п. 24 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено. Згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до частини першої статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Оскільки в ході судового розгляду судом не встановлено підстав для скасування арешту з майна, позивачем не надано жодних доказів/відомостей щодо стану виконавчих проваджень, не обгрунтовано підстав виключення таких відомостей відповідно до норм закону, а тому позовна вимога про виключення відомостей про боржника з реєстру також задоволенню не підлягає. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, витрати позивача зі сплати судового збору залишаються за нею.

Outcome: dismissed