Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області 28.08.2018, зареєстрований в реєстрі за №548. Заповіт був складений на [PERSON] , доньку померлої. У заповіті [PERSON] зазначила, що «все моє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на момент смерті буде мені належати і за законом матиму право, я заповідаю доньці [PERSON] ». Позивачка разом із заповітом звернулася в установлений законом строк до Чернігівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 05.08.2025 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1024/02-31. Мотивами відмови слугувало те, що заявником не було надано документ, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Вказане, на думку позивача, свідчить, що вона позбавлена можливості іншим шляхом, окрім звернення до суду, довести своє право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16.10.2025. Витребувано від Чернігівської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.10.2025 повторно витребувано вищезазначену інформацію, оголошено перерву до 02.12.2025. 21.10.2025 від Чернігівської районної державної нотаріальної контори надійшла інформація, що була витребувана судом. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.01.2026. 24.12.2025 від Ріпкинської селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, та відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. За правилом частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги Ріпкинської селищної ради Малолиственського старостинського округу № 8 від 14.08.2025 № 122, будинок [ADDRESS] обліковувався за [PERSON] , який був головою домогосподарства та фактично був власником житла. Земельна ділянка приватизована, кадастровий номер присвоєно. Рік побудови будинку 1965. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно з довідкою Ріпкинської селищної ради Малолиственського старостинського округу № 8 від 14.08.2025 № 120 на день смерті [PERSON] проживав з дружиною [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом у спадковій справі 623/2008 (зареєстровано в реєстрі за № 794) спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина, спадкоємиця 1ї черги [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Ріпкинської селищної ради Малолиственського старостинського округу № 8 від 14.08.2025 № 121 [PERSON] на день смерті проживала одна. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом у спадковій справі № 254/2024 спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є її дочка [PERSON] . 05.08.2025 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1024/02-31, яка мотивована тим, що заявником для видачі свідоцтва про право на спадщину не було надано документ, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: будинок [ADDRESS] . ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування з законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з частинами 3, 4 статті 3 вказаного закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Згідно з абзацом 3 пункту 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. З урахуванням встановлених обставин суд доходить висновку, що житловий будинок [ADDRESS] фактично належав [PERSON] , який був головою домогосподарства та власником зазначеного житла. Після його смерті [INFO] право на спадкування вказаного майна за законом набула його дружина [PERSON] , яка є спадкоємицею першої черги та прийняла спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя спадкодавиця склала заповіт, яким заповіла все своє майно доньці [PERSON] . Позивачка у встановлений законом строк прийняла спадщину за заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 254/2024. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оформлена постановою від 05.08.2025 № 1024/02-31, зумовлена виключно відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, а не відсутністю у спадкодавця чи спадкоємиці права власності на зазначене нерухоме майно. За таких обставин суд вважає доведеним факт переходу права власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами від [PERSON] до [PERSON] в порядку спадкування за законом, а після її смерті до [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Отже, позивачка є належним спадкоємцем та має право на визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно в судовому порядку. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. З огляду на відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved