Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення факту самостійного виховання дітей без участі матері, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 08.10.2011 між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі у них народились діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя не склалось і 22.11.2023 Печерським районним судом міста Києва шлюб було розірвано та визначено місце проживання малолітніх дітей за місцем їх реєстрації - разом з батьком [PERSON] . Рішенням суду було встановлено, що між ним та відповідачем досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей , про що свідчить нотаріально посвідчений Договір про правовий режим спільного майна подружжя та визначення місця проживання дітей та розміру аліментів від 13.10.2023. Відповідно до умов вказаного Договору малолітні діти будуть проживати за місцем їхньої реєстрації разом з батьком в квартирі [ADDRESS] частки якої належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири. В той же час, мати не прийматиме участі у вихованні дітей у зв`язку з постійним проживанням на окупованій території України. За домовленістю між сторонами договору, з врахуванням фінансової спроможності батька та зважаючи на відсутність постійного доходу у матері, остання не сплачуватиме аліменти, а батько самостійно буде піклуватися про дітей, відповідно до п. 9 Договору про правовий режим спільного майна подружжя та визначення місця проживання дітей та розміру аліментів від 13.10.2023. Так, п. 10 Договору сторони досягли домовленості про спільне зобов`язання дотримуватись моральних засад суспільства при спілкуванні з дітьми. Однак, після підписання даного Договору, мати (відповідачка) зникла та більше на зв`язок ні з ним (колишнім чоловіком), ні з дітьми не виходила. Відповідачка (мама) батьківських обов`язків не виконує та навіть не цікавиться моральним, духовним та фізичним станом спільних дітей. На сьогодні місце перебування відповідачки йому не відомо. Він самостійно здійснює виховання та утримання спільних із відповідачкою малолітніх дітей. Позивач доглядає за своєю мамою - [PERSON] , [INFO] , є фізично здоровим та працює, має змогу доглядати за своїми дітьми, виховувати та утримувати їх. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що батько [PERSON] самостійно виховує та утримує малолітніх дітей без участі матері - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача [PERSON] - адвокат Геращук С.В. до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, правом на подання відзиву не скористалася. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 22.11.2023, яке набрало законної сили 22.12.2023, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 06.03.2019 та серії [NUMBER] від 03.03.2015 [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] , та їх батьками є [PERSON] і [PERSON] . 13.10.2023 між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Камінською І.М., зареєстрований в реєстрі за №3629, про правовий режим спільного майна подружжя та визначення місця проживання дітей та розміру аліментів, відповідно до якого між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до умов вказаного Договору малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , будуть проживати за місцем їхньої реєстрації разом з батьком - [PERSON] в квартирі [ADDRESS] частки якої належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого 13.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якушевою Є.А. за реєстровим номером 304, номер запису про право власності 35933411, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 777970180000 (п.6. Договору). Відповідно до п.8. Договору мати [PERSON] не прийматиме участі у вихованні дітей в зв`язку з постійним проживанням на окупованій території України. За домовленістю між сторонами договору, з врахуванням фінансової спроможності батька та зважаючи на відсутність постійного доходу у матері, остання не сплачуватиме аліменти, а батько самостійно буде піклуватися про дітей (п.9 Договору). Згідно з інформацією №1848762 від 02.10.2025 [PERSON] зареєстрована в Печерському РУПСЗН м.Києва як внутрішньо переміщена особа та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про отримання допомоги, виданої 16.01.2024 Управлінням соціального захисту населення Печерської районної в м.Києві Державної адміністрації за №18, [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в УСЗН та йому відповідно до постанови КМУ від 23.09.2020 №859 з 01.01.2024 по 27.04.2024 призначено компенсацію за надання соціальних послуг на непрофесійній основі на [PERSON] , 1943 року народження. Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, регулюється положеннями статей 315-319 ЦПК України. В той же час, звернення позивача до суду в порядку позовного провадження свідчить про наявність спору про право щодо участі одного з батьків у вихованні й утриманні дитини. Звертаючись до суду із вказаною заявою, позивач вказав, що встановлення даного факту йому необхідно для влаштування дітей в освітні заклади, поїздки на відпочинок та отримання будь-якої соціальної пільги. Приписами статей 109, 141, 159, 160 СК України передбачено рівність прав батьків щодо дитини, можливість за згодою батьків визначення місця проживання дитини, її виховання та утримання. Реалізуючи, саме ці норми СК України, 13.10.2023 між позивачем та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір про правовий режим спільного майна подружжя та визначення місця проживання дітей та розміру аліментів. Таким чином, юридична фіксація факту виховання дітей була закріплена батьками дітей шляхом укладення 13.10.2023 договору між батьками про проживання, виховання та утримання дітей, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Камінською І.М., зареєстрований в реєстрі за №3629. Відтак дублювання встановлених договором фактів не відповідає вимогам частини 2 статті 315 ЦПК України, оскільки такий факт вже встановлено у визначеному законом порядку. В чому саме полягає спір між сторонами та чи які умови договору не виконуються відповідачем, позивач не зазначив. Також суд зазначає, що договір, укладений між сторонами, не підтверджує здійснення самостійного виховання та утримання позивачем дітей, а лише підтверджує дотримання ним цих обов`язків відповідно до закону, оскільки цим договором визначені права та обов`язки обох сторін. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволені позову судові витрати по справі залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed