Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

В снерпні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 25.02.2025 року укладено Кредитний договір (оферти) № 25.02.2025-100002816. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 10000 грн. Позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем, 25.02.2025 року відповідач отримав вказані кошти, а в свою чергу відповідач не виконав свої зобов`язання , утворилась заборгованість у розмірі 30500 грн. На письмові вимоги позивача відповідач не реагує, заборгованість не погашає. Ухвалою від 01.09.2025 року суд відкрив провадженняя у справі та розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було роз`яснено, що відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутністю клопотання будь-якої із сторін про інше. Від представника позивача до суду надано клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак 07 листопада 2025 року подав заяву про перенесення судового засідання, яку судом було враховано та надано строк для подання заперечень. Станом на 29 січня 2026 року будь-які заяви, заперечення чи відзив від відповідача до суду не надходили Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно дост. 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом при розгляді справи встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 25.02.2025 року укладено Кредитний договір (оферти) № 25.02.2025-100002816 Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 10000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 25.02.2025 року, строком на 140 дні. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку Згідно п.7 Кредитного договору, комісія, пов`язана з наданням кредиту - 1500 грн. Відповідно до п.10 Кредитного договору, денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0,82% Як вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 25.02.2025-100002816 від 25 лютого 2025 року, у [PERSON] утворилась заборгованість у загальному розмірі 30500 грн, з яких: 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14000 грн - нараховані проценти, 1500 грн - комісія за надання кредиту, 5000 грн - неустойка. Відповідач в ході розгляду справи не надав альтернативних розрахунків заборгованості за кредитними договорами, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданого позивачем. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договорами платежів. Вирішуючи вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд зазначає про таке. За змістомстатей 626, 628 ЦК Українидоговоромє домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першоюстатті 638ЦК Українидоговірє укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зстаттею 526ЦК Українизобов`язаннямає виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно достатті 610ЦК Українипорушеннямзобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК Україниуразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першоюстатті 1054ЦК Українизакредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першоюстатті 1049ЦК Українипозичальникзобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. За такого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 25500 грн. з яких: 10000 грн. - основний борг; 14000 грн. - проценти; 1500 грн - комісія; Щодо заявленої вимоги про стягнення неустойки у розмірі 5000 грн, суд зазначає наступне. Суд встановлено, що позивачем не враховано положень пункту 18Прикінцевих таПерехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цьогоКодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжений та діє на цей час. Враховуючи те, що кредитний договір було укладено 25.02.2025 року, тобто у період дії воєнного стану на території України, який неодноразово продовжувався та триває на час розгляду справи, суд приходить до висновку, що зазначена вимога не підлягає задоволенню. Згідност. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2025,28 грн.

Outcome: partial