Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

31.10.2025 [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , 2011р.н., [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , 2019 р.н. в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення в суд і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2015 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народилася троє дітей, які на даний час є неповнолітніми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 2011р.н., [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , 2019 р.н. Діти на даний час проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні. Вказує, що 04.09.2025 шлюб між сторонами розірвано, та з травня 2025 відповідач припинив надавати кошти на утриманні спільних іитей, однак, як батько зобов`язаний це робити, а тому просить стягувати аліменти у зазначеному в позові розмірі. Зазначила про те, що вона разом із дітьми проживає у Республіці Польща з початку війни в Україні та з грудня 2024 відповідач також там проживає. Вона працює в Польщі на виробництві , винаймає житло та їй важко забезпечувати трьох дітей. Відповідач також офіційно працевлаштований ,однак жодної фінансової допомоги дітям не надає. Ухвалою суду від 05.11.2025 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 28.01.2026 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, однак суд відмовив у його прийнятті, оскільки було порушено строк подання такого відзиву та адвокат Черниш І.І. не клопотала про поновлення такого строку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача адвокат Туркас О.І. в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги у повному обсязі просила такі задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача адвокат Чершин І.І. в судовому засіданні визнала позов частково. Зокрема зазначила про те, що дійсно сторони проживають у Респубіці Польща та троє неповнолтініх дітей проживають із позивачкою. Відповідач інколи дає кошти дітям,однак оскільки ним сплачується значна сума за оренду житла, а саме 2000 злотих у нього не має фінансової можливості сплачувати аліменти у розмрі 1/2 часстки всіх доходів, а відтак просила суд задоволити позов частково та стягнути аліменти в розмрі 1/3 частки. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 15.07.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камянка-Бузького районного управління юстиції у Львівській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 65, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.07.2015. Прізвище дружини після одруження [PERSON] (а.с.3). Від даного шлюбу у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.07.2023, а.с.8), [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02.02.2016, а.с.9), [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24.07.2019, а.с.10). Згідно з копією договору оренди приміщення № 2 укладеним 29.07.2025 між оренедодавцем [PERSON] та орендарем [PERSON] позивач орендує кввартиру у м. Мінськ-Мазовецький та разом із нею прпоживають її неповнолітні діти: А.Вихопень, [PERSON] та [PERSON] . Вартість оренди житла становить 2000 злотих на місяць. (а.с.11-16). Згідно із довідок із реєстру [PERSON] та [PERSON] проживають у м. Мінськ-Мазовецький. (а.с. 18-22) Згідно копії рішення Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.09.2025 шлюб між стронами розірвано. (а.с.24-25). Так, позивачка у позовній заяві вказує, що відповідач ухиляється від свого обов`язку матеріально утримувати дітей, не цікавиться їх життям, з приводу чого між ними склались спірні правовідносини щодо утримання дітей. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати неповнолтініх дітей, який регулюється нормами Глави 15 "Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для дітей, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, яка проживає разом з дитиною, займається її вихованням, і відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів,працевлаштований, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, вимог розумності та справедливості. Судом беззаперечно встановлено, що сторони по справі, шлюб між якими розірвано, мають трьох дітей [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.07.2023, а.с.8, [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02.02.2016, а.с.9), [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24.07.2019, а.с.10). Судом також встановлено, що діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживає разом з матір`ю у Польщі та перебуває на її утриманні, а відповідач коштів на утримання дітей не надає, а відтак, позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, потреби дітей даного віку. Стан здоров`я і матеріальне становище відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, оскільки доказів протилежного суду надано не було. Як позивач так і відповідач офіційно працевлаштовані у Польщі,отримують доходи а вітдак рівною мірою повинні брати участь у матеріальних витратах щодо дітей. Суд відхиляє позицію представника відповідача адвоката Черниш І.І. щодо зменшення суми аліментів до 1/3 частки всіх доходів, з урахуванням витрат на оренду житла відповідачем, оскільки на думку суду така обставина не може вплинувати на розимір аліментів з урахуванням обов"язку рівності батьків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей. На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, те що обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків; витрати позивачкою на дітей, які проживають разом з нею, суд вважає, що позов слід задоволити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , 2011р.н., [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , 2019 р.н. в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення в суд і до досягнення дітьми повноліття. Крім того суд вважає за необхідне відзначити, що розмір аліментів може бути як зменшено так і збільшено в подальшому за рішенням суду, у випадку зміни майнового стану, здоров`я зокрема платника аліментів, що може бути реалізовано отримувачем аліментів. Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням задоволених вимог позивача, яка згідно п.3 ч.5 Закону Укриїни "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн., за подання позовної заяви позивачкою (на підставі ставок, що діяли на момент вчинення процесуальної дії) і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: approved