Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

30.10.2025 позивач [PERSON] звернулась до Вінницького районного суду Вінницької області з вказаним позовом, який 03.12.2025 надійшов до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з Вінницького районного суду Вінницької області за підсудністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони з 02.10.1999 перебувають у зареєстрованому шлюбі, я у якому зокрема мають дитину [PERSON] , [INFO] . Останнім часом стосунки між сторонами погіршились, вони проживають окремо. Син сторін проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, між сторонами не досягнута згода щодо матеріального забезпечення дитини. Відповідач має можливість утримувати дитину, оскільки мав доходи від здійснення підприємницької діяльності, а на даний час проходить військову службу в лавах ЗСУ та відповідно отримує грошове забезпечення. За таких підстав позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08.12.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач, належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. 15.12.2025 від представника відповідача адвоката Єфанової Н.С. надійшла заява про долучення до справи копій документів на підтвердження перебування відповідача на військовій службі, що унеможливлює його особисту участь у процесі, а також заява щодо мирного врегулювання питання про утримання сина, в якій зазначено, що відповідач не уникає обов`язку щодо утримання сина та добровільно погоджується надавати кошти на його утримання у розумному розмірі, а також викладена пропозиція щодо укладення між сторонами нотаріального договору зокрема з визначенням розміру та порядку сплати аліментів на утримання сина сторін. При цьому клопотань про зупинення провадження у справі від представника відповідача та відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вказане дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 02 жовтня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у Могилів-Подільському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис № 195, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . У даному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з Витягами з реєстру територіальної громади № від 15.01.2025 позивач та дитина сторін зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 89 від 27.10.2025 виданої головою квартального комітету № 2 «Вокзальний», син сторін проживає з позивачем за вказаною вище адресою та знаходиться на утриманні позивача. Згідно наданих сторонами документів, відповідач з 05.09.2024 по даний час проходить військову службу за призовом по мобілізації у [ADDRESS] . Вказане свідчить про отримання відповідачем грошового забезпечення. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина. Проте, як стверджує позивач та не спростовано відповідачем, останній в добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини у розмірі, достатньому для забезпечення її потреб. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дитини, її фізичного та духовного розвитку. Вказане дає суду підстави вважати, що відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 ст. 181 СК визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини сторін та відповідача, відсутність доказів наявності на утриманні відповідача інших осіб, наявність у нього доходу та, зважаючи на рівний обов`язок батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат(частина друга статті 137 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, відповідно до статті 1 якого договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (частина третя статті 4зазначеного Закону). Відповідно до статті 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України (пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21)). У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). До матеріалів справи на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу долучено договір про надання юридичних послуг № 0110202501 від 01.10.2025, укладений між позивачем та ТОВ «ЮК «Прайм ЛО», товарний чек № 01 від 01.10.2025 на суму 10000,00 грн. (оплата послуг згідно договору від 01.10.2025 [PERSON] ), виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Юридична компанія» «ПРАЙМ ЛО», копія акту прийому-передачі документів до вказаного договору від 24.10.2025. Разом з тим матеріали справи не містять належних доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, яка надавалась їй у справі адвокатом, а також відповідний договір про надання правової допомоги з цим адвокатом. За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для компенсації позивачу витрат на юридичні послуги ТОВ «ПРАЙМ ЛО».

Outcome: approved