Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

17.11.2025 року позивач звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з даним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] (відповідач) заборгованість за кредитним договором б/н від 05.05.2023 року в сумі 21044 грн 42 коп, з яких: 15172 грн 87коп - заборгованість за тілом кредиту, 5871грн 55 коп - заборгованість за процентами, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем його умов. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області 04.12.2025 року цивільну справу за вказаним позовом передано за підсудністю на розгляд до Бахмацького районного суду Чернігівської області. Ухвалою судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30.12.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 03.02.2026 року з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача - АТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до положень п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України У визначений судом строк відзиву на позов не подав. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з положень ч.1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до умов кредитного договору б/н від 05.05.2023 року (надалі Договір), укладеного між позивачем та [PERSON] , останньому на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг,заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком паспорту споживчого кредиту та заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок від 1000 грн 00 коп до 200000 грн 00 коп, строком кредитування 240 місяців з правом автоматичного продовження, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 49,34% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку, який підписаний відповідачем кваліфікованим електронним підписом (а.с.8-11). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, перерахувавши на рахунок, відкритий на ім`я відповідача кредит (встановлено кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №б/н від 05.05.2023 року розмір заборгованості [PERSON] станом на 16.11.2025 року становить 21044 грн 42 коп, з яких: 15172 грн 87 коп - заборгованість за тілом кредиту, 5871 грн 55 коп - заборгованість за процентами (а.с.). Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтверджується, що АТ «Акцент-Банк» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку основним видом економічної діяльності якого є Інші види грошового посередництва (а.с.26). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України). У відповідності зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено ст. 599 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, що визначено ст. 638 ЦК України. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту. При цьому, АТ «Акцент-Банк» виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, однак не виконував свої обов`язки за договором. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором б/н від 05.05.2023 року, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути 2422 грн 40 коп витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с.35).

Outcome: approved