Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 07.06.2023 між відповідачем та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено договір № 818186 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort». Відповідно до умов зазначеного договору товариство надало відповідачу кредит у розмірі 2200 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений Договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки визначенні договором. Свої зобов`язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого станом на дату подачі позову має заборгованість за кредитним договором у розмірі 13767,6 грн. 01.02.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №818186 від 07.06.2023. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за кредитним договором №818186 від 07.06.2023 у розмірі 13767,6 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою суду від 05.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, які надійшли до суду 24.12.2025. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та відповідних доказів. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надійшло, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 07.06.2023 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено договір № 818186 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», який підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е965 07.06.2023. Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Дата видачі кредиту 07.06.2023 або 08.06.2023, сума кредиту - 2200 грн, стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору, строк на який надається кредит позичальнику 360 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Кошти кредиту надаються Товариством шляхом перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . Орієнтовна загальна вартість кредиту складає за стандарстною ставкою за весь строк користування кредитом 19624 грн. Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 20.10.2025 товариство перерахувало 07.06.2023 кошти у сумі 2200 грн на картку [NUMBER] . Факт отримання відповідачем коштів 07.06.2023 в сумі 2200 грн. підтверджується також інформацією про рух коштів по картці № [NUMBER] , емітованої АТ «Акцент-Банк» на ім`я [PERSON] 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024, відповідно до умов якого відбулося відступлення права грошової вимоги, в тому числі і за договором про надання споживчого кредиту № 818186 від 07.06.2023, сума та розрахунок заборгованості було передано ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» від первинного кредитора ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», що підтверджено копією договору факторингу №01022024 від 01.02.2024, витягом з реєстру боржників. Сума заборгованості відповідача станом на 01.02.2024 становить 13767,6 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2200 грн., заборгованість за відсотками 11567,6 грн., що підтверджено копією розрахунку заборгованості за Договором № 818186 від 07.06.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини першої ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання за договором № 818186 від 07.06.2023, надавши відповідачу кредит в сумі 2200 грн. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого має заборгованість. Позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за вказаним договором на підставі договору факторингу. Щодо заявлених до стягнення відсотків, нарахованих кредитором за користування кредитними коштами, суд погоджується із проведеним позивачем розрахунком, оскільки він узгоджується з вимогами закону щодо максимального розміру таких нарахувань, зокрема Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин, суд вважає, що з необхідно стягнути на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» як нового кредитора, заборгованість за договором № 818186 про надання споживчого кредиту. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем [PERSON] договірних зобов`язань перед позивачем, до якого перейшло право вимоги за кредитним договором, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень, слід зазначити наступне. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved