Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

у листопаді 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд», надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 14.06.2025 року між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено в електронній формі договір про надання коштів у кредит №71892839, за умовами якого останній отримав грошові кошти у кредит у розмірі 9000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, на строк 30 днів (з 14.06.2025 року по 13.07.2025 року), з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,5 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісією за надання кредиту - 15,00 % від суми наданого кредиту (1350,00 грн), який підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання ним одноразового ідентифікатора. Також зазначено, що у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. 18.06.2025 року між вищевказаними сторонами, за ініціативою позичальника було укладено додаткову угоду №15181239 до договору позики №71892839, за умовами якої сторони домовились збільшити суму позики на 3000, 00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме - 12 000,00 грн та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,5 % на 1 %, який підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання ним одноразового ідентифікатора. У подальшому, 16.10.2025 року між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №16/10/25, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, в тому числі і за договором кредиту №71892839 від 14.06.2025, до відповідача в сумі 22 410,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 300,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1 350,00 грн - сума заборгованості за комісією, 5 760,00 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту №71892839 від 14.06.2025 в розмірі 22 410,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. (а.с.2-5). Ухвалою від 28.11.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, за клопотанням позивача витребував з АТ «Універсал Банк» докази та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 50,51). У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронних листів до його електронного кабінету та його представника (а.с.55-60,76-78), відповідач - рекомендованими листами з повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, які не були йому вручені та повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.68,69,79,80). У позовній заяві та у поданих заявах представники позивача просять розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.4 на зв.,61,71). Відповідач причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 14.06.2025 року [PERSON] уклав з ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71892839, за умовами якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту (п.2.1 договору) (а.с.15). Як убачається з договору про надання коштів у кредит №71892839 від 14.06.2025 року сума кредиту становить 9000,00 грн, який наданий на строк 30 днів, з фіксованою процентною ставкою - 0,500 % в день, комісією за надання кредиту - 15,00 % від суми наданого кредиту (у грошовому виразі складає 1 350,00 грн), дата надання кредиту - 14.06.2025 року, дата повернення - 13.07.2025 року, денною процентною ставкою - 1,000 %, процентами за понадстрокове користування кредитом (його частиною) - 4,00 % в день, пенею - 4,00 % в день, орієнтовною реальною річною процентною ставкою - 2 617,16 %, орієнтовною загальною вартістю кредиту - 11 700,00 грн, загальними витратами за кредитом - 2 700,00 грн (пп.2.2.1-2.2.4 договору) (а.с.15). Відповідно до п.5.5 та п.5.6 договору визначено, що договір укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір в електронній формі та його підписання сторонами, шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі (а.с.16). Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи з строку фактичного користування кредитом, за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту та включаючи дату його повернення, до повного погашення заборгованості за договором (п.6.1 договору) (а.с.16). Відповідно до п.6.2 договору передбачено, за надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником в останній день користування кредитом відповідно до п.2.2 договору (а.с.16). Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених договором (пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди (п.7.1 договору) (а.с.17). За продовження строку користування кредитом, позичальник вносить кредитодавцю платіж, який визначається виходячи з процентної ставки, зазначеної у договорі та/або додатковій угоді, та кількості днів, на яку позичальник бажає оформити пролонгацію (п.7.2 договору) (а.с.17). Відповідно до пп.7.3 та 7.4 договору визначено, що у разі пролонгації після закінчення строку кредитування, за продовження строку кредитування позичальник вносить кредитодавцю платіж, який окрім платежу, визначеного у п.7.2 договору, включає в себе також суму нарахованої та несплаченої пені. Позичальник має право продовжити строк користування кредитом необмежену кількість разів, за наявності неповернутого кредиту/ його частини на момент оформлення пролонгації (а.с.17). У випадку виникнення понадстрокового користування кредитом (його частиною) за договором позичальник зобов`язаний сплачувати в повному обсязі нараховані проценти за понадстрокове користування кредитом або пенею, та нести відповідальність, передбачену договором (п.9.3.9 договору) (а.с.19). Додатком №1 до договору надання коштів у кредит є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, де зазначена дата видачі кредиту, дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума кредиту, сума платежу за розрахунковий період, вказані всі види платежів за кредитом, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту (а.с.21,22). 18.06.2025 року [PERSON] уклав з ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» додаткову угоду №15181239 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71892839, за якою було погоджено, що на підставі звернення позичальника здійсненого за допомогою інформаційно-комунікаційної системи кредитодавець збільшує суму наданого кредиту 9000,00 грн на 3000,00 грн, у зв`язку з чим загальний розмір наданого кредиту становить 12 000,00 грн (п.1 додаткової угоди) (а.с.22 на зв.). Згідно з п.1.1 додаткової угоди вирішено внести зміни в пп.2.2.1 п.2.2 договору та викладено в новій редакції: «2.2.1 сума кредиту 12 000,00 грн». Сторони домовились, що починаючи з дня збільшення суми кредиту до дати повернення кредиту, що визначена в п.2.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом (його частиною) здійснюється за ставкою 1,000 %. Проценти за вказаною ставкою нараховуються в тому числі на частину суми кредиту, яка була надана до укладення додаткової угоди за умовами договору, починаючи з дати укладення додаткової угоди та до дати повернення кредиту. У зв`язку з цим п.п.2.3 п.2.2 договору викладено у такій редакції: «2.2.3 процентна ставка/день 1,000 % (фіксована)» (п.1.2 додаткової угоди). Вирішено викласти стовбці 3,6-8 Таблиці до договору в новій редакції, а саме: денна процентна ставка - 1,000 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 7027,73 %, орієнтовна загальна вартість кредиту - 16 650,00 грн, загальні витрати за кредитом - 4650,00 грн (п.2.1 додаткової угоди). Згідно п.2.2 додаткової угоди також вирішено внести зміни в додаток №1 до договору та викладено в новій редакції (а.с.22-24). Довідкою про ідентифікацію по договору №71892839 та №15181239 підтверджено, що клієнт [PERSON] був ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового ідентифікатора. Ідентифікація клієнта здійснювалась при укладенні зокрема договору №71892839 та договору №15181239, одноразовими ідентифікаторами, які були відправлені позичальнику 14.06.2025 та 18.06.2025 року на електронну адресу [INFO] (а.с.24 на зв.). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надано інформацію щодо даних, які підтверджують видачу на банківські картки клієнтів онлайн-позик, право вимоги яких відступлено, зокрема і до [PERSON] за договором №71892839 та №15181239 (а.с.25). Згідно платіжними документами Таскомбанку вбачається, що 14.06.2025 року та 18.06.2025 року на платіжну картку № [NUMBER] були здійснені транзакції у сумі 9 000,00 грн та 3 000,00 грн (а.с.26). 08.12.2025 року від АТ «Універсал Банк» надійшла інформація про те, що банківська картка № [NUMBER] була емітована банком на ім`я [PERSON] , а також надав виписку про рух коштів по рахунку відкритого до цієї платіжної картки за періоди з 14.06.2025 року по 17.06.2025 року, з 18.06.2025 по 21.06.2025 року, де зазначені деталі операції, дати і час операції, залишок після операції, зокрема відображено, що 14.06.2025 було здійснено зарахування у розмірі 9 000,00 грн та 18.06.2025 зараховано суму у розмірі 3 000,00 грн (а.с.66,67). 16.10.2025 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №16/10/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» за плату відступає ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі прав вимоги (а.с.27-31). Як убачається з витягу з Реєстру прав вимоги до позивача перейшло право вимоги, зокрема і до відповідача [PERSON] , який у вказаному реєстрі рахується за №4077 з сумою заборгованості 22 410,00 грн за договором №71892839 (а.с.31,32). Згідно з платіжними інструкціями кредитового переказу коштів №579939281.1 від 20.10.2025 вбачається, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» здійснено плату за договором факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 (а.с.33). За наданим первісним кредитором ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» розрахунком заборгованості по клієнту [PERSON] за кредитним договором №71892839 від 14.06.2025 року вбачається, що станом на 16.10.2025 року заборгованість у [PERSON] за цим кредитним договором складає 22 410,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - тіло кредиту, 3345,00 грн - відсотки, 5 760,00 грн - відсотки за понадстрокове користування, 1 350,00 грн - комісія (а.с.11,12). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором №71892839 від 14.06.2025 року станом на 04.11.2025 року становить 22 410,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 3300,00 грн - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, 1350,00 грн - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією, 5760,00 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за понадстрокове користування (а.с.6). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів», укладено договір про надання коштів у кредит та додаткову угоду до нього у формі електронних документів з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Зважаючи на вищевикладене, позивач набув права вимоги до відповідача за договором про надання коштів у кредит №71892839 від 14.06.2025 року. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за договором про надання коштів у кредит №71892839 належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами та комісією вчасно не повернув, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» слід стягнути заборгованість у розмірі 16 650,00 грн. з яких 12 000,00 грн - основний борг, 3300,00 грн - проценти та 1350,00 грн - комісія за надання кредиту, та позов в цій частині задовольнити. Суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Досліджуючи умови укладеного договору, додаткової угоди та докази на підтвердження розміру заборгованості суд звертає увагу на те, що п. 2.2. Договору, як і таблиця платежів (з урахуванням змін після укладення додаткової угоди), містять відомості про суму кредиту в розмірі 12 000,00 грн, чітко встановлений строк кредитування 30 днів, з 14.06.2025 по 13.07.2025, розмір процентів 3300,00 грн., комісія за надання кредиту 1350,00 грн та передбачені проценти за понадстрокове користування кредитом 4,00 % в день, що за розрахунком заборгованості наданим позивачем та первісним кредитором вважається нарахованою, але несплаченою сумою у розмірі 5 760,00 грн. Відповідно до правових висновків, які викладені в постанові ВП ВСУ № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) від 28 березня 2018 року, вбачається відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За розділі 7 договору надання коштів у кредит №71892839 позичальник має право продовжити строк кредитування та/або строк виплати кредиту та продовження здійснюється за зверненням позичальника шляхом укладення додаткової угоди, внесення платежу, зазначеного у договорі та/або додатковій угоді (пп.7.1-7.3 договору). Суд зауважує, що зазначена вимога про сплату відсотків за понадстрокове користування позикою (її частиною) за своєю суттю є відповідальність позичальника за не повернення кредитних коштів у строк передбачений договором, тобто такою що передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. Разом з тим відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, в стягненні нарахованих та несплачених відсотків за понадстрокове користування кредитом в сумі 5760,00 грн потрібно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: договір №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025, витяг з акту №8-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 10.11.2025 року про оплату ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь Ткаченко Ю.О. суми коштів згідно акту №8ФП, ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - адвокатом Ткаченко Ю.О. від 03.09.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03.04.2018 видане на ім`я Ткаченко Ю.О. (а.с.34-41). Згідно з договором про надання правничої допомоги укладеним між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О. сторони визначили предмет договору у виді здійснення комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за яким належить клієнту у судовому порядку, а також у здійсненні захисту прав та інтересів клієнта, пов`язаних із стягненням заборгованості з боржників у справах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як клієнтом, так і адвокатом, по стягненню заборгованості у судовому порядку (а.с.34). Розділом 4 договору визначено порядок сплати адвокату винагороди за надання правничої допомоги (а.с.35). У Витязі з акту №8ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 29.10.2025 року за договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП зазначений перелік послуг наданих ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - адвокатом Ткаченко Ю.О. по боржнику [PERSON] , вказана їх вартість, а саме: за вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції, аналіз судової практики та збір документів/доказів по малозначних справах для формулювання позовної заяви вартість якої складає 500,00 грн; за судовий супровід в суді першої інстанції, а саме: підготовка/складання та направлення/подача одного позову до боржника за договором позики у малозначних справах, за необхідності інших заяв по суті справи, в електронній формі за посередництвом ЄСІТС, в тому числі представництво інтересів клієнта в суді - 4 000,00 грн. Також зазначено, що за надані послуги з правничої допомоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (клієнт) сплачує Ткаченко Ю.О. (адвокату) винагороду у розмірі 112 500,00 грн, про що надано платіжну інструкцію від 10.11.2025 року про сплату цих коштів (а.с. 38,40). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволений частково, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути пропорційно задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 1799,77 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3343,37 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial