Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк», інтереси якого представляє Ляр Д.Ю., звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.11.2021 у розмірі 43869,58 грн., що складається із: 43869,58 грн - заборгованість за тілом кредита, а також судовий збір у розмірі 2422.40 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 14.09.2018 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 20.11.2021 відповідач підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив його умови. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування приват24 за допомогою ОТР пароля, позначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку, номер [NUMBER] , строк дії 06/23, тип універсальна, згодом відповідач додатково отримав кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 05/27, картка універсальна Gold, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 21.07.2025 має заборгованість 43869,58 грн., яка складається з наступного: 43869,58 грн. - заборгованість за тілом кредита. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.09.2025 відкладено судовий розгляд справи, у зв`язку з неявкою сторін. До початку судового засідання сестра відповідача подала суду копію сповіщення т.в.о. начальника [INFO] про зниклого безвісти солдата [PERSON] 14.11.2024. Ухвалами Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.09.2025 та 28.10.2025 відкладено судовий розгляд справи, у зв`язку з наданням позивачу можливості надати свою позицію. 15.01.2025 від представника позивача надійшла заява, в якій вказав, що відповідно до листа Міністерства оборони України від 21.08.2014 №322/2/7142 «Щодо документа, який підтверджує призов та проходження військової служби» зазначено: документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки; документи, які підтверджують призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Теж саме повідомляла Юридична служба Збройних сил України, а саме: «Особливий період почався 17.03.2014 (Указ Президента України №303 «Про часткову мобілізацію») і триває донині. Тобто, якщо військовослужбовець має невиконані зобов`язання, для перерахування заборгованості пропонується звернутися до установи банку, однак, відповідач цим правом не скористався. Відповідач не надавав банку жодного доказу важкого фінансового становища з моменту першого порушення умов кредитного договору, а саме просторочення сплати кредиту. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з`явився. Поштовий конверт повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення наявна відмітка «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 14.09.2018 [PERSON] ознайомився з умовами кредитування, підписав Паспорт кредиту. 20.11.2021 [PERSON] підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. Договору); 2. Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 Договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Переважно застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у справі, що розглядається це АТ КБ ПРИВАТБАНК»). Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 20.11.2021, укладеного між ПриватБанком та клієнтом, станом на 21.07.2025 загальна заборгованість [PERSON] за наданим кредитом становить 43869,58 грн, з яких 43869,58 грн - заборгованість за тілом кредиту. Наданий банком розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. З виписки за договором №б/н за період 01.12.2021 по 21.07.2025 вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою, знімав та поповнював готівку, тобто реалізував своє право на користування кредитним лімітом. Крім того, із виписки за договором №б/н за період 01.12.2021 по 21.07.2025 щодо клієнта - [PERSON] вбачається, що відповідач користувався картками: [NUMBER] та [NUMBER] . Щодо наявного у справі сповіщення сім`ї зниклого безвісти, суд зазначає, що таке надійшло від сестри відповідача, яка не є стороною у справі, однак, суд не може залишити паза увагою відомості, зазначені у даному сповіщенні, а саме те, що 14.11.2024 [PERSON] зник безвісти. Сам по собі факт зникнення особи, у тому числі військовослужбовця, не припиняє майнових зобов`язань. Враховуючи положення ст.46 ЦК України до набрання законної сили відповідним судовим рішенням така особа вважається живою, а належні їй цивільні права та обов`язки, у тому числі зобов`язання, залишаються чинними. У даній справі, враховуючи наявність вказаного сповіщення про зникнення відповідача, очевидним є те, що з 14.11.2024 [PERSON] не виплачував заборгованість, однак з розрахунку заборгованості та виписки за договором вбачачається, що станом на 07.11.2024, до дати зникнення, сума заборгованості становила 43869,58 грн, тому така сума підлягає стягненню. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з положеннями ст. 1069 Кодексу, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Статтею 1054 ЦК України у частині встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ ПриватБанк» не повернуті, суд доходить висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.11.2021 у загальному розмірі 43869,58 грн. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач просив суд стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved