Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

31 жовтня 2025 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з нього на свою користь аліменти на повнолітню доньку [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, пенсії (доходу) щомісячно на період її навчання і до 30 червня 2026 року. В обґрунтування заявленого позову вказує, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою та навчається на денній формі навчання у Кам`янець-Подільському фаховому коледжі закладу вищої освіти «Подільський державний університет», термін навчання - до 30 червня 2026 року. Вказує, що донька потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається за контрактом на денній формі навчання, у зв`язку з чим позбавлена можливості працювати. Матеріальне забезпечення доньки здійснює лише вона, зокрема, за її рахунок донька харчується, одягається, купує усі необхідні речі для навчання, на що в середньому щомісяця витрачається близько 6000 грн. Крім того, вона повністю оплачує навчання доньки та її проживання у гуртожитку. Зазначає, що її дохід є невеликим, тому вона не в змозі самостійно забезпечити доньку всім необхідним. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання доньки, хоча може надавати таку допомогу, оскільки є здоровою, працездатною особою, тому просить у судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на період навчання доньки. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2025 року у даній справі відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою суду до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, залучено повнолітню доньку сторін [PERSON] . У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та просить його задовольнити. Вказує, що донька [PERSON] навчається на денній формі навчання, в зв`язку із чим не має змоги працювати. Витрати у зв`язку з її навчанням, витрати на оплату проживання в гуртожитку, на проїзд, придбання продуктів харчування, одягу, навчальних посібників для занять несе лише вона. Так, вартість навчання доньки становить 14500 грн. в рік, проживання у гуртожитку - 6500 грн. в рік, два рази на місяць донька приїздить додому, на що витрачає 330 грн. на квиток в одну сторону, також на харчування вона дає доньці 2000-3000 грн. на місяць. Зазначає, що її заробіток є невеликим, вона є особою з інвалідністю, має інших дітей, а тому їй тяжко одній забезпечувати доньку усім необхідним. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги в зв`язку із навчанням доньки не надає, хоча є здоровим та працездатним, тому просить стягнути з нього на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно на період навчання [PERSON] . Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Мініх І.М. просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що [PERSON] в силу обставин, які склались, не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за донькою [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею трирічного віку. Вказує, що жодних доходів він не отримує, а проживає за рахунок своєї дружини [PERSON] . Крім того, представник відповідача - адвокат Мініх І.М. подала відзив, у якому вказує, що [PERSON] позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу доньці [PERSON] у зв`язку із відсутністю у нього будь-яких доходів. Також зазначає, що позивачкою не доведено жодними належними та допустимими доказами щомісячні витрати в сумі 6000 грн., які вона несе у зв`язку із навчанням [PERSON]. Вказані обставини є підставою для відмови у позові. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на те, що усі витрати на її навчання несе її мати [PERSON] . Також зазначила, що у зв`язку із навчанням вона не має змоги працювати, а тому інших доходів, окрім тих, які отримує від матері, у неї немає. Підтвердила, що її батько [PERSON] за весь час її навчання жодних коштів їй не надавав та нічого не купував, лише його дружина іноді давала їй 200 грн. та офісний папір. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] досягла повноліття. Матір`ю [PERSON] є позивачка [PERSON] . З 01 вересня 2022 року [PERSON] навчається на платній основі за контрактом на денній формі навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Кам`янець-Подільський фаховий коледж» Закладу вищої освіти «Подільський державний університет», є студенткою ІІІ курсу та здобуває освітньо-професійний ступінь - фаховий молодший бакалавр за спеціальністю 081 «Право», термін навчання - з 01 вересня 2022 року по 30 червня 2026 року. У зв`язку з навчанням [PERSON] не працює, стипендії не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги на період свого навчання. Витрати, пов`язані із навчанням [PERSON] , складаються з вартості навчання, яка згідно наданих позивачкою платіжних інструкцій (а.с.53-60) становить 14500 грн. за навчальний рік. Отже, вартість навчання в місяць становить 1208 грн. (14500 грн. : 12 місяців). Крім того, в зв`язку із віддаленістю навчання - у м. Кам`янець-Подільський, [PERSON] проживає у гуртожитку й вартість такого проживання становить 6040 грн. в рік, що підтверджується платіжними інструкціями від 27.08.2025 та 14.10.2025 (а.с.61-62) Відповідно вартість проживання в гуртожитку за місяць становить 503 грн. (6040 грн. : 12 місяців). Також, у зв`язку із навчанням [PERSON] позивачка несе витрати на придбання доньці продуктів харчування, придбання навчального приладдя, одягу, засобів особистої гігієни, проїзду до місця навчання, оплати послуг мобільного телефону та інтернету. Витрат на утримання доньки [PERSON] у зв`язку з її навчанням відповідач [PERSON] не несе. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України, норми якої в силу статті 201 СК України застосовуються до спірних правовідносин, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Чинне законодавство пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6/1296-цс15 зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 478/2108/16-ц та від 29 січня 2018 року у справі 622/373/16-ц). За загальним правилом батьки несуть рівний обов`язок із утримання своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання. Спосіб виконання батьками цього обов`язку залежить від домовленості між ними. Водночас у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дочка, син, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дочку, сина можуть бути присуджені за вибором позивача як в частці від заробітку (доходу) іншого з батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, які будуть стягуватися як аліменти на дочку, сина, визначається судом. При визначені розміру аліментів суд враховує, що [PERSON] у зв`язку з навчанням не працює, стипендії не отримує, а тому потребує відповідної матеріальної допомоги. Витрати у зв`язку із навчанням [PERSON] несе її мати [PERSON] . Ці витрати складаються із вартості самого навчання та вартості проживання в гуртожитку, що в місяць становить 1711 грн. (1208 грн. + 503 грн.). Крім того, позивачка несе також витрати на придбання доньці продуктів харчування, придбання навчального приладдя, одягу, засобів особистої гігієни, проїзду до місця навчання, оплати послуг мобільного телефону та інтернету, тощо. Оскільки вказані витрати позивачкою документально не підтверджені, однак сумнівів у тому, що вона їх несе, у суду не виникає, тому при визначені розміру цих витрат суд виходить із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2026 рік» в розмірі 3328 грн. Таким чином, розмір витрат, які несе позивачка у зв`язку із навчанням доньки [PERSON] щонайменше становить 5039 грн. в місяць (1711 грн. + 3328 грн.). Відповідач [PERSON] , який є батьком [PERSON] , є здоровим та працездатним. Також він має на утриманні доньку [PERSON] , [INFO] . Однак [PERSON] не працює, оскільки з 17 жовтня 2024 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується наказом директора АТ «Хмельницькобленерго» №4052-к від 18 жовтня 2024 року, довідкою про доходи з місця роботи АТ «Хмельницькобленерго» №1б/21-408-25 від 11 грудня 2025 року. Натомість мати цієї дитини - [PERSON] вийшла на роботу та працює. Разом з тим, на думку суду, перебування відповідача, який є здоровим і працездатним, у відпустці по догляду за молодшою дитиною не позбавляє його обов`язку надавати матеріальну допомогу і старшій доньці, яка продовжує навчання. Посилання представника [PERSON] на те, що відповідач не має ніякого доходу, у даному конкретному випадку не свідчить про те, що він не спроможний надавати матеріальну допомогу старшій доньці на період її навчання. При визначені розміру аліментів, які будуть стягуватись з відповідача на користь позивачки, суд враховує, що документально підтверджені витрати позивачки на навчання доньки становлять 5039 грн. в місяць. Враховуючи також наявність у [PERSON] на утриманні ще однієї малолітньої дитини, суд визначає аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідача щомісяця, що покриє половину документально підтверджених витрат позивачки, які вона несе в зв`язку із навчанням доньки. При визначені часу, з якого присуджуються дані аліменти, суд враховує, що відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 31 жовтня 2025 року. Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial