Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 15.09.2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , 2013 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження. Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час шлюбні відносини не підтримують, хоча проживають за однією адресою, проте спільне господарство не ведеться. Спору відносно майна немає. 26 грудня 2025 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію ухвали направлено сторонам у справі (а.с.11). Сторони отримали ухвалу суду про відкриття провадження у справі, повідомлені про розгляд справи в суді (а.с.13, 14). У відповідності ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотання будь-якої зі сторін про інший порядок розгляду справи суду не надходило. Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались. Судом встановлено, що 22.11.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2013 (а.с.5). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.09.2013 р. вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками в свідоцтві вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.04.2015 р. вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками в свідоцтві вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Між сторонами склалися правовідносини з приводу розірвання шлюбу, які регулюються Сімейним кодексом України (далі СК України). Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Оцінивши надані позивачем докази, за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що існують підстави для задоволення позову. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, та відсутність заперечень відповідача щодо розірвання шлюбу, вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження їхнього шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивач зазначає в позові, що нею було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Також, оскільки позивач просить після розірвання шлюбу залишити її шлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного, та

Outcome: approved