Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що [INFO] померла в м.Саки Автономна Республіка Крим [PERSON] , та була там похована, вона являється бабусею померлої. Факт смерті підтвержується свідоцтвом про смерть, яке видане Сакським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту записів актів громадського стану МЮ Республіка Крим, актовий запис №170229910002800717005. [INFO] в м.Євпаторії помер [PERSON] , який її батьком. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Євпаторійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану МЮ Республіка Крим, актовий запис №170259910001000019003. Отримати свідоцтво про смерть у ВДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті обох померлих відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятим ВДРАЦС для здійснення реєстрації, що спонукало заявника звернутись до суду з даною заявою. Заявниця будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Даний факт необхідно встановити для оформлення спадщини в майбутньому. Заінтересована особа - Добровеличківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи по суті, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності свого представника. Дослідивши заяву по суті спору, письмові докази, суд вважає встановленими такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.04.1980, виданого Помічнянським ЗАГС встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьки - [PERSON] та мати - [PERSON] . Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.04.1987, виданого Помічнянською с/р Новоукраїнського району Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та мати [PERSON] . Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.03.2024 ,виданого Новоукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), встановлено, що [PERSON] одружився з [PERSON] , актовий запис № 23, прізвище дружини після одруження [PERSON] . Зі свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Сакським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту записів актів громадського стану МЮ Республіка Крим, актовий запис № 170229910002800717005, зазначається, що [PERSON] померла [INFO] в м.Саки російська федерація, Республіка Крим. Зі свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Євпаторійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану МЮ Республіка Крим, актовий запис №170259910001000019003 зазначається, що [PERSON] помер [INFO] в російська федерація, Республіка Крим, м.Євпаторія. З довідки Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 02.06.2025 №213 встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою померлий фактично не проживав. Померлий виписаний з будинку у зв`язку зі смертю. З довідки Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 02.06.2025 №214 встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Дане домоволодіння рахувалося за покійним. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню ( ч. 4 ст. 430 ЦПК України). Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану, в тому числі, на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (зі змінами), підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-І/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545; в) лікарське свідоцтво про пренатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. Відповідно до статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Що стосується встановлення факту смерті [PERSON] , суд зазначає, що статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] , яка померла на тимчасово окупованій території України. Разом з тим, у долученій до заяви копії свідоцтва про смерть зазначено, що [PERSON] була громадянкою російської федерації. Відповідно до статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Закону України "Про громадянство України" добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття, є підставою для втрати громадянства України. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто. У Звіті Комітету експертів з питань громадянства для Ради Європи "Стосовно умов набуття та втрати громадянства" від 14 січня 2003 року (CJ-NA (2002) 1) Комітет, досліджуючи достатність стандартів набуття і втрати громадянства, звернув увагу на те, що «автоматична втрата громадянства зазвичай стосується випадків добровільного набуття іншого громадянства». Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 9901/166/21 (провадження № 11-18заі22), яка в силу вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинна враховуватись судом під час ухвалення рішення. Суд зазначає, що окупаційною владою видані свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в м. Саки, Автономна Республіка Крим та серії [NUMBER] [PERSON] помер в м.Євпаторія Автономна Республіка Крим. Вказане свідоцтво не відповідає вимогам законодавства України, оскільки видане на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. А у пункті 18 вказаної постанови зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення факту смерті необхідно заявниці для реєстрації смерті бабусі та батька на території України в Автономній Республіці Крим та для отримання свідоцтва про смерть, а також для оформлення спадкових прав на майно, яке залишилось після їх смерті. Суд зазначає, що вирішити вказаний спір в позасудовому порядку [PERSON] не має можливості, тому що свідоцтво про смерть [PERSON] та [PERSON] видане на тимчасово окупованій території України органом, який не має права його видавати, а тому є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на зазначене суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved