Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 03.12.2019 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту № Р20.22005.006034808 за умовами якого остання отримала кошти у сумі 49 990,00 грн. строком до 03.12.2020 року. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 15% річних від залишкової суми кредиту. 19.12.2023 р. АТ «Ідея Банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» (далі ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ») уклали договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб боржників АТ «Ідея Банк», включно і до [PERSON] 22.12.2023 ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі ТОВ «ФК «Профіт Капітал») уклали договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до якого ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб боржників ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», включно і до [PERSON] . Станом на 19.12.2023 за кредитним договором № Р20.22005.006034808 від 03.12.2019 утворилась заборгованість в сумі 122547,45 грн., яка складається з: - 48716,89 грн. заборгованості за основним боргом; - 25261,05 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками; - 48569,51 грн. заборгованості за обслуговування кредиту. Позивач ТОВ «ФК «Профіт Капітал» просить суд стягнути з відповідача вказану кредитну заборгованість, судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Сторона позивача у змісті позовної заяви просила здійснити розгляд справи за їх відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позов не подавала. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково зважаючи на таке. 03.12.2019 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту № Р20.22005.006034808 за умовами якого остання отримала кошти у сумі 49 990,00 грн. строком до 03.12.2020 року. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 15% річних від залишкової суми кредиту. 19.12.2023 р. АТ «Ідея Банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» (далі ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ») уклали договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб боржників АТ «Ідея Банк», включно і до [PERSON] 22.12.2023 ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі ТОВ «ФК «Профіт Капітал») уклали договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до якого ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб боржників ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», включно і до [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, який не було спростовано відповідачем, заборгованість перед позивачем становить 122547,45 грн., яка складається з: - 48716,89 грн. заборгованості за основним боргом; - 25261,05 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками; - 48569,51 грн. заборгованості за обслуговування кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Зі ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно зі ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 527ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України суд знаходить обгрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) та заборгованості по процентах за користування кредитом. Що ж стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 48569,51 грн. заборгованості за обслуговування кредиту, то суд знаходить вказану вимогу необгрунтованою, оскільки така суперечить приписам п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідно до якого у період дії в Україні воєнного стану (введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX) та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7 000 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів позовної заяви копію договору про надання правничої допомоги з додатками до нього, що засвідчуть вказаний розмір витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Стороною відповідача вказаний розмір судових витрат не заперечувався, а також не спростовувався. Тому суд, враховуючи пропорційність задоволених вимог до ціни позову, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 4225,67 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягненню підлягають судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1827,90 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 530, 536, 549- 552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved