Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

01.10.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ», в особі представника позивача Грибанова Д. В., звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 26 495, 00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.07.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» (надалі - ТОВ «МАКС КРЕДИТ») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9860404. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 2 та п. 9 кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Згідно з п.п.1.1. п. 1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. 19.03.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.03.2025 до договору факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ від 19.03.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 495, 00 грн, з яких: 6 605, 00 00 грн - сума заборгованості за кредитом, 16 965, 00 грн - сума заборгованості за відсотками, 2 925, 00 штрафні санкції згідно з умовами договору. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій за вище зазначеним кредитним договором. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 00-9860404 в сумі 26 495, 00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 02.10.2025. 03.10.2025 судом була одержана інформаційна довідка з Реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] (а. с. 40 зворот). Ухвалою суду від 10.10.2025 вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 41). Копія ухвали суду з позовною заявою та додатками до неї двічі направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, але кореспонденція була повернута суду відділенням АТ «Укрпошта» у зв`язку «закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній» 10.11.2025 та 01.12.2025 (а .с. 43-44 ). Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався; інші заяви та клопотання від відповідача суду не надходили. Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про розгляд справи судом. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору та договору факторингу, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування». Судом установлено, що 18.07.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] , було укладено договір кредитної лінії № 00-9860404 (а. с. 5-9). Договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 99391 про що свідчить п. 9 договору, в якому зазначені адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до пункту 1.1. договору, за цим договором кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає: 6 500, 00 грн. Тип кредиту кредитна лінія (безвідклична). Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 13.07.2025 згідно з умовами п. 3.5. цього договору ( пункти 1.2., 1.3. кредитного договору). Відповідно до пункту 1.5., підпунктів 1.5.1., 1.5.2. кредитного договору, тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка складає 1, 45% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною в п. 1.4. цього договору. Відповідно до п. 1. 6. кредитного договору, кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту в розмірі 15, 00% від суми кредиту, що складає: 975, 00 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5. цього договору. Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/ видачі кредиту: 18.07.2024. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6 500, 00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] (п. 2.8. кредитного договору). Відповідно до пункту 6.4. кредитного договору, у разі невиконання та/ або неналежного виконання зобов`язань за цим договором, сума кредиту за яким не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаній сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу в такому порядку: -на другий день невиконання та/ або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 325, 00 грн; -на п`ятий день невиконання та/ або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 650, 00 грн; -на десятий день невиконання та/ або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 975, 00 грн; -на двадцять перший день невиконання та/ або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 1 950, 00 грн; -на сороковий день невиконання та/ або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 2 600, 00 грн; -на п`ятдесятий день невиконання та/ або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 3 250, 00 грн; -на шістдесятий день невиконання та/ або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 3 250, 00 грн. Сторонами також було узгодженого Графік платежів (Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки), який є Додатком №1 до кредитного договору №00-9860404 від 18.07.2024, яка містить умови аналогічні зазначеним в кредитному договорі. Крім того, сторонами визначено дати платежів з урахуванням 15 днів у розрахунковому періоді, проценти за користування кредитом становлять 33 491, 25 грн, реальна річна процентна ставка 9 472, 53%, загальна вартість кредиту 40 966, 25грн (а. с. 10). Сторонами 18.07.2024 підписаний Паспорт споживчого кредиту (а. с. 11-12), який відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором 43190. Довідкою, виданою ТОВ «МАКС КРЕДИТ», підтверджується, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір 00-9860404 від 18.07.2024 ідентифікований ТОВ «МАКС КРЕДИТ». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 99391, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор - +380689404876 (а. с. 13). З Детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-9860404 від 18.07.2024, укладеним з [PERSON] (а. с. 14-15) вбачається, що сума загальної заборгованості 23 570, 00 грн, сума заборгованості за основним зобов`язанням 6 500, 00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 16 965, 00 грн, сума заборгованості за нарахованими комісіями 105, 00 грн, штрафні санкції згідно з умовами договору 2 925, 00 грн. 18.07.2024 надано кредит в сумі 6 500, 00 грн та нараховано комісію в сумі 975, 00 грн. Проценти нараховані в період з 18.07.2024 по 19.03.2025 включно. В період з 18.07.2024 по 30.07.2024 проценти нараховані в сумі 65, 00 грн (1, 00%) в день, з 03.08.2025 94, 25 грн (1, 45%) в день. Нараховані штрафні санкції: 18.09.2024 в сумі 325, 00 грн, 08.10.2024 325, 00 грн, 11.10.2024 650, 00 грн, 16.10.2024 975, 00 грн, 27.10.2024 975, 00 грн. В розрахунку враховані платежі: 02.08.2024 1 000, 00 грн, 17.08.2024 та 31.08.2024 по 1 413, 75 грн, 20.09.2024 2 210, 00 грн. 19.03.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ, у відповідності до умов якого в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Відповідно до п. 2.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами паперового Реєстру боржників за Додатком №1 до цього договору та Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками паперовий Реєстр боржників за Додатком №1 до цього договору та Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги відповідно до Реєстру боржників та є невід`ємною частиною цього договору (а. с. 16-17). Виконання фактором обов`язку з передачі клієнту плати за договором факторингу підтверджується платіжною інструкцією №22588 від 28.03.2025 (а. с. 19). Передача права вимоги до відповідача позивачу підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 19.03.2025 за договором факторингу №19032025-МК/ЄАПБ від 19.03.2025, Витягом з Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до договору факторингу №19032025-МК/ЄАПБ від 19.03.2025, підписаним сторонами договору факторингу. Позивачу передано право вимоги до відповідача за основною сумою боргу 6 605, 00 грн, сума заборгованості за відсотками 16 965, 00 грн, штрафні санкції згідно умов договору 2 925, 00 грн, загальна сума заборгованості без урахування штрафних санкцій 23 570, 00 грн, кількість днів прострочення 164 (а. с.18, 20). Позивачем надані суду документи, які підтверджують статус ТОВ «МАКС КРЕДИТ» як фінансової установи та позивача як фінансової установи, яка має право надавати послуги факторингу (а. с. 21-31). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, з встановлених судом фактичних обставин вбачається, що відповідач уклав вище зазначений кредитний договір в електронній формі з первісними кредиторами ТОВ «МАКС КРЕДИТ», підписавши його з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Форма договору, порядок його укладання відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію». Сторонами визначені всі істотні умови договору позики. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч. 1 ст. 1078ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» було укладено вище зазначений договір факторингу, за якими до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеними клієнтом (первісними кредитором) з відповідачем. У суда відсутня інформація та письмові докази про виконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором, окрім сум, зазначених первісним кредитором в Детальному розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-9860404 від 18.07.2024, укладеним з [PERSON] . Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» ч. 5, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Також Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, який передбачає, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Цей закон набрав чинності 24.12.2023. Отже, встановлена в укладеному відповідачем та первісним кредитором кредитному договорі процентна ставка 1, 00% та 1, 45% в день до 22.08.2024 включно відповідає вимогам закону, з 22.08.2024 проценти за користування кредитом не повинні перевищувати 1, 00 % в день. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, умови кредитного договору, якими передбачена процентна ставка, яка перевищує граничний розмір, встановлений законом є нікчемними. Розрахунок суду, виконаний з урахуванням вимог закону, умов кредитного договору та кількості днів прострочення, вказаних в реєстрі боржників, за якими передано право вимоги до відповідача. Відповідач має сплатити проценти за користування кредитом в період з 18.07.2024 по 30.07.2024 - 845, 00 грн (6 500, 00 грн*1, 00% (65, 00 грн)*13 днів=845, 00 грн), з 01.08.2025 по 21.08.2024 1 979, 25 грн (6 500, 00 грн*1, 45% (94, 25 грн)*21 день= 1 979, 25 грн). 164 дні 13 днів 21 дні = 130 днів. 65, 00 грн *130 днів=8 450, 00 грн. Загальна сума процентів становить 11 303, 50 грн (845, 00 грн+1 979, 25 грн+8 450, 00 грн= 11 274, 25 грн). Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту, суд зазначає таке. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Отже, вимога про стягнення комісії за надання кредиту, встановленої сторонами кредитного договору є законною. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за штрафом, суд зазначає таке. Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1, 2 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 п. 6.-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачалось що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем - виключено. Цим законом п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» викладено в новій редакції: «у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем». Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 набрав чинності, як вже зазначалось, 24.12.2023. Суд враховує, що Закон України «Про споживче кредитування» (у вище зазначеній редакції) є спеціальним законом, який регулює спірні відносини, а отже його норми, які були прийняті пізніше набрання чинності п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, мають перевагу у застосуванні. Враховуючи, що кредитний договір був укладений 18.07.2024 вимога про стягнення неустойки у формі штрафу пред`явлена позивачем на законних підставах. Щодо суми неустойки суд зазначає таке. Відповідно до частини 1, 2, 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» мінімальна заробітна плата з 01.04.2024 становила 8 000, 00 грн, тобто відповідачем одержаний кредит на суму, яка не перевищує мінімальну заробітну плату. Позивач надав суду розрахунок неустойки (штрафу), виконаний первісним кредитором відповідно до умов кредитного договору в сумі 3 250, 00 грн, розмір якої не перевищує граничний розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати. Судом встановлено, що у порушення умов указаного кредитного договору відповідач не виконав в повному обсязі своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірах та на умова, визначених укладеним договором, чим порушив права позивача, а отже суд вбачає підстави для часткового задоволення позову. Загальна сума заборгованості становить 15 961, 75 грн, з такого розрахунку: 6 500, 00 грн+11 274, 25 грн+975, 00 грн+3 250, 00 грн=21 999, 25 грн. Відповідачем було сплачено - 02.08.2024 1 000, 00 грн, 17.08.2024 та 31.08.2024 по 1 413, 75 грн, 20.09.2024 2 210, 00 грн, разом 6 037, 50 грн. 21 999, 25 грн 6 037, 50 грн= 15 961, 75 грн. З відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 15 961, 75 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 824, 07 грн (60, 24%). Оплата судового збору позивачем в сумі 3 028, 00 грн підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №134527 від 16.09.2025 (а. с. 35). На підставі наведеного та

Outcome: partial