Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, ціна позову 82 190 грн. 20 к. Позовна заява мотивована тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву б/н від 09.03.2011 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в редакції, яка діяла на дату підписання. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № [NUMBER] , на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який згодом збільшився. Відповідач користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Після спливу строку першої картки відповідачу було надано інші картки для користування рахунком. 03.04.2025 відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських правил та Додаткову угоду, відповідно до якої змінились умови кредитного договору. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку із чим станом на 15.12.2025 року має заборгованість в сумі 82 190 грн. 20 к., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 73 719 грн. 05 к. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 8 471 грн. 15 к. Зазначену заборгованість відповідач добровільно не погашає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму кредитної заборгованості. Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином. Відповідачу було направлено копію позовної заяви разом з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачу надсилалася за адресою його зареєстрованого місця проживання, однак повернулися до суду. Відповідач повідомлений про місце, день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 02.02.2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, 09.03.2011 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. На підставі вказаної заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № [NUMBER] із встановленим кредитним лімітом, який у подальшому було збільшено до 8000 грн. Надалі, у процесі користування рахунком, відповідач неодноразово отримував нові платіжні інструменти у зв`язку зі спливом строку дії попередніх, а саме: кредитну картку № [NUMBER] (строк дії до 04/18); кредитну картку № [NUMBER] (строк дії до 12/21); кредитну картку № [NUMBER] (строк дії до 05/28). 26.06.2020 року відповідач підписав власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ № 151 від 13.12.2019, Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, якою погодив використання OTP-пароля як простого електронного підпису. Також 02.02.2022 року відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту та нову Заяву про приєднання, на підставі якої отримано картку № [NUMBER] та погоджено відсоткову ставку у розмірі 40,8% річних. 03.04.2025 року між сторонами у системі самообслуговування «Приват24» шляхом використання ОТР-пароля було укладено Додаткову угоду № SAMDN52000108013948_01, якою змінено умови кредитування на наступні: тип кредиту: невідновлювана кредитна лінія; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (не більше 5 років); процентна ставка: 12,0% річних; розмір мінімального платежу: 1% від заборгованості (але не менше 100 грн) протягом перших 6 місяців, із подальшим збільшенням до 3%. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди, сторони узгодили, що у разі порушення зобов`язань з погашення кредиту протягом 180 днів, термін повернення кредиту в повному обсязі встановлюється на 180-й день з моменту виникнення порушення. Відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується банківською випискою по рахунку. Однак, відповідач припинив належним чином виконувати обов`язки з повернення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим станом на 15.12.2025 утворилася заборгованість у загальній сумі 82 190 грн. 20 к., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 73 719 грн. 05 к. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 8 471 грн. 15 к. Зазначену заборгованість відповідач добровільно не погашає. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно до частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання були розроблені АТ КБ «Приватбанк», то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до статті 1049 зазначеного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушив умови договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 82 190 грн. 20 к. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором в сумі 82 190 грн. 20 к. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 к.

Outcome: approved