Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила суд розірвати шлюб, укладений між сторонами та 18.02.2023 року Гадяцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 31. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 лютого 2023 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Майнового спору між сторонами немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, адже кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. З огляду на вищенаведене, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, і суперечить інтересам сторін. Примирення між сторонами по справі неможливе. Ухвалою суду від 28 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання. В судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, представник позивача позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано 18.02.2023 року Гадяцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 31, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , виданим 18 лютого 2023 року. Від шлюбу подружжя неповнолітніх та малолітніх дітей не має. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті встановлених судом фактичних обставин справи, суд зазначає наступне. Як зазначає позивач, і цю обставину не спростував відповідач, спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з тим, що кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. З огляду на предмет та підстави позову, фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та їх нормативно-правове регулювання, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим суд ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 50 % сплаченого судового збору, тобто 484,48 грн, тоді як решту судового збору (50%) повертає позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved