Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 09.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-10008722 на суму 7 200,00 грн. З метою отримання кредиту відповідач [PERSON] зареєструвався на сайті кредитодавця, отримав доступ до особистого кабінету, пройшов процедуру ідентифікації та верифікації, ознайомився з чинною редакцією Правил надання коштів у позику, Паспортом споживчого кредиту, заповнив персональні дані та визначив суму кредиту. Погодження з умовами договору було підтверджено шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. Під час укладення кредитного договору первісним кредитором було здійснено ідентифікацію та верифікацію відповідача відповідно до вимог законодавства та нормативних актів НБУ. У договорі сторонами були погоджені всі істотні умови, зокрема сума кредиту, строк користування, процентна ставка та порядок сплати відсотків. Відповідач приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 46051, що визнається належним способом підтвердження волевиявлення. Після акцепту кредитодавцем на договір було накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи. На виконання умов кредитного договору 09.10.2024 первісний кредитор перерахував кредитні кошти шляхом безготівкового зарахування на платіжну картку відповідача, що підтверджується відповідними платіжними документами. Таким чином, кредитодавець виконав свої зобов`язання у повному обсязі. З метою отримання додаткових доказів належності платіжної картки відповідачу та факту зарахування коштів адвокатом було направлено адвокатський запит до банку-емітента, однак у наданні інформації було відмовлено. У зв`язку з цим позивач заявив клопотання про витребування первинних бухгалтерських документів у порядку статті 84 ЦПК України. Щодо переходу права вимоги, 16.04.2025 між первісним кредитором та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Факт переходу права вимоги підтверджується реєстром боржників та актом приймання-передачі. Станом на дату подання позовної заяви відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, грошові кошти не повернув, проценти та штрафні санкції не сплатив. Позивач не здійснював додаткових нарахувань. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 15 050,40 грн, з яких: 7 200,00 грн - заборгованість за основною сумою кредиту; 4 850,40 грн - заборгованість за відсотками; 3 000,00 грн - штрафні санкції. Зазначена сума підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку. У зв`язку з установленими обставинами та наданими доказами Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги. Представник Позивача у судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві подав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про направлення судових повісток. Незважаючи на це, він у судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву не подав і про причини своєї неявки суд не повідомив. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення відповідно до вимог статей 280-281 ЦПК України. Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2026 року справу було призначено до заочного розгляду, про що свідчить текст ухвали, наявний у матеріалах справи. Дослідивши подані сторонами докази, надані у письмовій та усній формах, оцінивши їх у сукупності та взаємному зв`язку, з урахуванням належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку та встановив такі фактичні обставини справи. Як убачається з копії кредитного договору № 00-10008722 від 09.10.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 7 200,00 грн ( а.с.10-19). Вказаний договір укладено в електронній формі, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». З матеріалів справи вбачається, що з метою отримання кредиту відповідач зареєструвався на офіційному сайті кредитодавця, отримав доступ до особистого кабінету, пройшов процедуру ідентифікації та верифікації, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику та Паспортом споживчого кредиту, після чого заповнив персональні дані та обрав суму кредиту, що підтверджується копіями Правил, Паспорта споживчого кредиту та довідкою про ідентифікацію. Факт погодження відповідача з умовами кредитного договору підтверджується введенням одноразового ідентифікатора 46051, що є належним способом акцепту електронної оферти відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Після акцепту на кредитний договір було накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи первісного кредитора, що підтверджується умовами договору та довідкою про ідентифікацію. На виконання умов кредитного договору 09.10.2024 первісний кредитор здійснив перерахування кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування на платіжну картку відповідача № [NUMBER], що підтверджується копією повідомлення ТОВ «ПРОФІТГІД» про перерахування грошових коштів та додатком до нього. Таким чином, первісний кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 205 Цивільного Кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Додатково звертаємо увагу Суду, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Оскільки Кредитний договір укладено в електронній формі, порядок його укладення регулюється положеннями Закону України «Про електронну комерцію», який визначає особливості оформлення таких правочинів. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» ( визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Щодо переходу права вимоги судом встановлено, що 16.04.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 00-10008722. Факт переходу права вимоги підтверджується витягом з Реєстру боржників та актом приймання-передачі Реєстру боржників від 16.04.2025, а також платіжною інструкцією щодо сплати фінансування за договором факторингу. Надані позивачем докази свідчать, що з моменту набуття права вимоги ані ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», ані ТОВ «Юніт Капітал» додаткових нарахувань за кредитним договором не здійснювали, а відповідач жодних платежів у рахунок погашення заборгованості не проводив. Подані бухгалтерські документи підтверджують, що списання заборгованості, яке здійснювалося попередніми кредиторами, мало виключно балансувальний характер та не свідчить про припинення зобов`язання шляхом його виконання. Станом на день звернення до суду з позовною заявою заборгованість [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» за кредитним договором № 00-10008722 становить 15 050,40 грн, у тому числі: 7 200,00 грн - заборгованість за основною сумою кредиту; 4 850,40 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 3 000,00 грн - сума штрафних санкцій. Зазначений розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку та підлягає стягненню у встановленому законом порядку. Позивач також заявив вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Відповідно до частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на правничу допомогу має бути співмірним зі складністю справи, обсягом та характером наданих адвокатом послуг, часом, витраченим на їх надання, ціною позову, а також значенням справи для сторін. Судом встановлено, що дана справа не є складною за своїм характером, не потребувала значного обсягу доказів, проведення судових дебатів чи вчинення значної кількості процесуальних дій, а її розгляд здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Подані матеріали не містять доказів виконання адвокатом значного обсягу робіт або надання послуг підвищеної складності. За таких обставин, з урахуванням принципів розумності, справедливості та пропорційності, а також з огляду на усталену судову практику щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу у справах даної категорії, суд дійшов висновку про можливість зменшення заявленої суми витрат. Таким чином, суд вважає за доцільне визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, у сумі 2 000,00 грн, як таку, що є розумною, обґрунтованою та пропорційною характеру і складності даної справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved