Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася до Самарського районного суду міста Дніпра із вказаним позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 23.02.2021 року між [PERSON] , та [PERSON] , був зареєстрований шлюб, Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, про що зроблено актовий запис №40. Від даного шлюбу дщітей подружжя не має. Підставою для розірвання шлюбу ті обставини, що з початку 2025 року сторони припинили фактичні подружні відносини та спільне проживання, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо. Шлюб між сторонами існує формально. У Позивача та Відповідача, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові, довіри та поваги один до одного. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів. Подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам Позивача. Враховуючи викладене, просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, про що зроблено актовий запис № 40. У судове засідання позивачка не з`явилася, 07.01.2026 року до суду позивачкою подано заяву в якій остання просила розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судові засідання призначені на 28.01.2026 не з`явився, причини неявки суду не відомі. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню виходячи з наступних підстав. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.02.2021 року між [PERSON] , та [PERSON] , був зареєстрований шлюб, Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, про що зроблено актовий запис №40. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після шлюбу [PERSON] . Від даного шлюбу сторони не мають дітей. Як зазначено в позові, спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, непорозуміннями на зазначеному підґрунті у зв`язку з чим вони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. На думку позивача поновлення шлюбних відносин між нею та відповідачем неможливе. Судом було встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть, спір про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе. Статтею 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Положення ст. 206 ЦПК України наголошують на тому, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнала позов, то відповідно відмова в задоволенні позову про розірвання шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені, суд дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може та шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved