Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] , від імені якого на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Н.О., звернувся в суд із позовом до [PERSON] про виділення об?єкта нерухомого майна в натурі із спільної часткової власності, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що йому на праві приватної власності належить 1/2 частка домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Співвласником іншої частки даного домоволодіння являється відповідачка [PERSON] . Вказує, що його частка домоволодіння складається з приміщень житлового будинку загальною площею 174,3 кв.м., житловою площею 53,1 кв.м., в тому числі: паливна (I) площею 13,9 кв.м., вбиральня (II) площею 2,7 кв.м., ванна кімната (III) площею 5,4 кв.м., комора (IV) площею 4,2 кв.м., гараж (V) площею 33,5 кв.м., комора (VI) площею 14,1 кв.м., коридор (VII) площею 7,9 кв.м., коридор (VIII) площею 8,3 кв.м., прихожа (2-1) площею 16,7 кв.м., коридор (2-2) площею 5,5 кв.м., житлова кімната (2-3) площею 26,3 кв.м., житлова кімната (2-4) площею 17,6 кв.м., житлова кімната (2-5) площею 9,2 кв.м., кухня (2-6) площею 9,0 кв.м., господарські будівлі та споруди: хлів з літньою кухнею «Б-І» площею 22,8 кв.м., хлів «В-1» площею 5,7 кв.м. Земельна ділянка, на якій розташована належна йому частка житлового будинку, перебуває в його користуванні. Позивач зазначає, що належна йому частка житлового будинку утворює комплекс взаємопов?язаних приміщень, використовуваних для проживання однієї сім?ї. Частини будинку відокремлені стіною та мають окремі виходи з вулиці. Кожна частина будинку може бути виділена та функціонувати як окремий самостійний об?єкт нерухомого майна. Тому просить виділити належну йому частку домоволодіння в окремий об`єкт нерухомого майна, щоб мати можливість вільно володіти та користуватися належною йому часткою житлового будинку, зокрема, зареєструвати місце проживання членів своєї сім`ї, оформити субсидію. Також просить визнати за ним право власності на дану нерухомість та припинити право спільної часткової власності. Представник позивача подала до суду заяву, якою просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Аналогічного змісту заяву подала відповідачка. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані докази, суд прийшов до висновків про наступне. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення права спільної часткової власності, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] належить частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , з яких частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є. 20 грудня 2023 року за реєстровим №2561, а інша частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є. 20 грудня 2023 року за реєстровим №2562. Державна реєстрація права власності (номер відомостей про речове право: 53025082) вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав, сформованого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є. 20 грудня 2023 року за №359205564. [PERSON] згідно договору дарування, посвідченого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 25 березня 1986 року за реєстровим №1176 належить частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №18 під реєстровим номером 3388. Згідно з даними технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який виготовлений 29 листопада 2023 року комунальним підприємством «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» частка [PERSON] складається з приміщень житлового будинку загальною площею 174,3 кв.м., житловою площею 53,1 кв.м., в тому числі: паливна (I) площею 13,9 кв.м., вбиральня (II) площею 2,7 кв.м., ванна кімната (III) площею 5,4 кв.м., комора (IV) площею 4,2 кв.м., гараж (V) площею 33,5 кв.м., комора (VI) площею 14,1 кв.м., коридор (VII) площею 7,9 кв.м., коридор (VIII) площею 8,3 кв.м., прихожа (2-1) площею 16,7 кв.м., коридор (2-2) площею 5,5 кв.м., житлова кімната (2-3) площею 26,3 кв.м., житлова кімната (2-4) площею 17,6 кв.м., житлова кімната (2-5) площею 9,2 кв.м., кухня (2-6) площею 9,0 кв.м., господарські будівлі та споруди: хлів з літньою кухнею «Б-І» площею 22,8 кв.м., хлів «В-1» площею 5,7 кв.м. Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об?єкта нерухомого майна, виданого 23 квітня 2025 року за №37 комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Старокостянтинівської міської ради», житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить в рівних частках [PERSON] та [PERSON] . Житловий будинок загальною площею 329,8 кв.м., в тому числі житловою 105,4 кв.м. У фактичному володінні та користуванні [PERSON] перебуває житловий будинок «А-1», з цокольним поверхом «а», прибудовою «а1», прибудовою «а4», що включає приміщення: I комора пл. 7,4 кв.м.; II паливна пл. 6,4 кв.м.; III вбиральня пл. 1,3 кв.м.; IV ванна кімната пл. 3,5 кв.м.; V комора пл. 13,2 кв.м.; VI комора пл. 11,2 кв.м; VII гараж пл. 29,0 кв.м.; VIII коридор пл. 2,8 кв.м.; 1-1 прихожа пл. 10,4 кв.м.; 1-2 коридор пл. 2,7 кв.м.; 1-3 вхід в підвал пл. 1,2 кв. м.; 1-4 кухня пл. 8,2 кв.м.; 1-5 житлова кімната пл. 12,6 кв.м.; 1-6 житлова кімната пл. 13,2 кв.м.; 1-7 житлова кімната пл. 26,5 кв.м.; 1-8 коридор пл. 5,9 кв.м. Загальна площа 155,5 кв.м., житлова площа 52,3 кв.м. Господарські будівлі та споруди: хлів з літньою кухнею «Г-І» пл. 21,4 кв.м. У фактичному володінні та користуванні [PERSON] перебуває житловий будинок «А-1», з цокольним поверхом «а», прибудовою «а2», прибудовою «а3», що включає приміщення: I паливна пл. 13,9 кв.м.; II вбиральня пл. 2,7 кв.м.; III ванна кімната пл. 5,4 кв.м.; IV комора пл. 4,2 кв.м.; V гараж пл. 33,5 кв.м.; VI комора пл. 14,1 кв.м; VII коридор пл. 7,9 кв.м.; VIII коридор пл. 8,3 кв.м.; 2-1 прихожа пл. 16,7 кв.м.; 2-2 коридор пл. 5,5 кв.м.; 2-3 житлова кімната пл. 26,3 кв.м.; 2-4 житлова кімната пл. 17,6 кв.м.; 2-5 житлова кімната пл. 9,2 кв.м.; 2-6 кухня пл. 9,0 кв.м. Загальна площа 174,3 кв.м., житлова площа 53,1 кв.м. Господарські будівлі та споруди: хлів з літньою кухнею «Б-І» пл. 22,8 кв.м., хлів «В-1» пл. 5,7 кв.м. Право власності/користування на земельну ділянку не підтверджено. За технічними показниками домоволодіння може бути поділено на два самостійні об`єкти нерухомого майна із присвоєнням окремих адрес. Зі змісту довідки комунального підприємства «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» від 24 квітня 2025 року за №3184 вбачається, що самочинно побудованих та реконструйованих будівель та споруд не встановлено. Сторони погодились із вищевказаним висновком, яким встановлено технічну можливість поділу в натурі житлового будинку на дві частини відповідно до часток кожного із співвласників, що належать їм на праві спільної часткової власності, які є ізольованими між собою, мають окремі самостійні виходи, окремо проведено комунікації та відповідають вимогам щодо ізольованих будинків. Клопотань про призначення експертизи для визначення варіантів поділу не заявляли. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. З положень ч.ч. 2, 3 ст. 367 ЦК України вбачається, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виділ часток (поділ) жилого будинку, який перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо) (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 601/180/16). З огляду на те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року №1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них» (постанова Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 725/602/18). Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом №55 від 18 червня 2007 року Міністерства з питань житлово-комунального господарства України. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. В пункті 8 Постанови №7 визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Отже, виділ часток (поділ) майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання такого майна в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовні вимоги про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності та визнання права власності на домоволодіння слід задовольнити повністю, розподілити домоволодіння згідно запропонованого експертом варіанту поділу, який не порушуватиме прав сторін та враховує фактичне використання сторонами нерухомості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, вимоги про їх відшкодування позивачем не заявлялись, тому судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved