Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 15.11.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №252060-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 15.11.2021 року позивач направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №252060-КС-002 про надання кредиту, а відповідач прийняв (акцепт). Таким чином між сторонами було укладено кредитний договір. Відповідно до умов договору кредиту, позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 15000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] . В зв`язку з тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання, станом на 30.10.2025 року у нього утворилась заборгованість за договором №252060-КС-002 про надання кредиту від 15.11.2021 року в розмірі 16472,39 грн., яка складається з: -10646,71 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; -5825,68 грн. сума прострочених платежів по процентах; -0,00 грн. сума заборгованості по штрафам; -0,00 грн. сума прострочених платежів за комісією. Позивач вважає, що його позовні вимоги, викладені в позовній заяві є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом в повному обсязі. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 27.11.2025 року. Ухвалою суду відповідачці був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідачка відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направила. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Судом встановлено, що 15.11.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №252060-КС-002 про надання кредиту з використанням ІТС, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредиту, позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 15000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти. Згідно договору строк кредиту 16 тижнів, процентна ставка: в день 0,97713684, фіксована, комісія за надання кредиту 2250,00 грн., термін дії договору до 07.03.2022 року. Орієнтована загальна вартість кредиту 29040,00 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 6706,43 %. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. До матеріалів справи додано пропозицію укласти договір (оферта) №252060-КС-002 про надання кредиту від 15.11.2021, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору №252060-КС-002 про надання кредиту від 15.11.2021, копію паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. До матеріалів справи також додана візуальна форма послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення електронного договору №252060-КС-002 про надання кредиту від 15.11.2021 року, в якій відображена послідовність дій позивача та відповідача як клієнта в ІТС. На підтвердження перерахунку кредитних коштів відповідачу, позивач надав квитанцію, згідно якої було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: платник ТОВ Бізнес Позика, дата: 15.11.2021, 16:02, сума переказу: 15000,00 грн., номер платіжної картки отримувача: [NUMBER] , призначення платежу: перерах. коштів [PERSON] , зг. до кредитного дог. №252060-КС-002 від 15.11.2021. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом та з довідки про стан заборгованості у позичальника [PERSON] станом на 30.10.2025 року утворилась заборгованість за договором №252060-КС-002 від 15.11.2021року в розмірі 16472,39 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь і яка складається з: -10646,71 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; -5825,68 грн. сума прострочених платежів по процентах. При цьому проценти нараховані в межах строку на який було надано кредит. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини внаслідок підписання електронного договору, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, а тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором. У відповідності з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved