Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

І. Зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 04.09.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Відповідач) за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний Кредитний договір № 00-9951188 на суму 9 600,00 грн. 16.04.2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал, згідно з яким право грошової вимоги до відповідача перейшло до позивача. Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим станом на дату подання позову виникла заборгованість. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 04 вересня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 00-9951188. На виконання умов договору, 04.09.2024 року первісний кредитор через платіжну систему ТОВ «ПРОФІТГІД» здійснив перерахування грошових коштів у сумі 9 600,00 грн на платіжну картку № 4149-49XX-XXXX-9872, що належить відповідачу. Факт отримання коштів підтверджується довідкою про ідентифікацію та повідомленням. 16 квітня 2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та Позивачем - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал. Відповідно до Реєстру боржників № Б/Н від 16.04.2025 та Акту прийому-передачі, Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 00-9951188 від 04.09.2024. Відповідач у встановлені договором строки зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків не виконав. Станом на день подання позовної заяви (01.10.2025), заборгованість Відповідача не погашена та складає: Заборгованість за тілом кредиту: 9 600,00 грн; Заборгованість за несплаченими відсотками: 15 040,00 грн. Будь-яких доказів, що спростовують даний розрахунок або підтверджують повне чи часткове погашення боргу, відповідачем суду надано не було. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачем було укладено Кредитний договір у електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач, шляхом використання одноразового ідентифікатора, підтвердив свою волю на укладення договору та згоду з його умовами. Таким чином, Кредитний договір є чинним та обов`язковим для виконання сторонами. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є детальним та відображає суму неповернутого кредиту та нарахованих відсотків відповідно до умов кредитного договору. Суд вважає цей розрахунок обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідачем не надано жодних доказів щодо погашення заборгованості або оскарження її розміру. Таким чином, на підставі належних та допустимих доказів, суд дійшов висновку про наявність невиконаного грошового зобов`язання відповідача перед позивачем за кредитним договором, яке підлягає стягненню в судовому порядку. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги, додатковою угодою до нього та актом прийому-передачі наданих послуг. З урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг та їхньої обґрунтованості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: approved