Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У грудні 2025 року позивач ТОВ «ФК «Кредіт-Капітал» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит № 9345370 від 08 лютого 2023 року у розмірі 20450,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказували, що 08 лютого 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 9345370, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. шляхом зарахування на зазначений ним картковий рахунок, а строк 100 днів, зі сплатою відсотків за користування коштами. 29 травня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №97-МЛ/Т, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі згідно реєстру боржників до [PERSON] . Відповідач належним чином не виконував умови укладеного договору у зв`язку із чим виникла заборгованість в розмірі 20450,00 грн., яка складається: 5000,00 грн- заборгованість за кредитом, 14500,00 грн - заборгованість за відсотками, 950,00грн - прострочена заборгованість за комісією. Покликаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту та судові витрати. Рух справи Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 грудня 2025 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 02 лютого 2026 року. Представник позивача в судове засідання 02 лютого 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У тексті позовної заяви просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання 02 лютого 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судова кореспонденція надсилалась за адресою зазначеною позичальником в договорі, останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: [ADDRESS] , повернулась без вручення із позначенням «адресат відсутній». Відповідач 12 грудня 2025 року засобами електронного зв`язку надіслав заяву в якій зазначає, що перебуває в зоні бойових дій, має претензії до кредитора, забороняє розглядати справу без його участі. Проте, будь-які докази проходження військової служби до поданої зави не надано. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Підстави для відкладення розгляду справи, передбачені процесуальним законодавством відсутні. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 08 лютого 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 9345370. За умовами якого позичальник отримав кошти на споживчі цілі у розмірі 5000,00 грн; зі строком кредитування на 100 днів. З пільговим періодом 10 днів. (пункт 1.2.,1.3.1 договору). Пунктом 1.5.1 договору передбачена комісія за надання кредиту в розмірі 950,00 грн, яка розраховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово. Згідно з положенням п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду -1000,00 грн, нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 13500,00 грн нараховуються за ставкою 3,0% від фактичного залишку за кожен день користування кредитом (п.1.5.3.). Як встановлено з відомостей наданих на виконання ухвали суду АТ КБ «ПриваБанк» на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] на яку 08 лютого 2023 року зараховано 5000,00 грн. Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 29 травня 2023 року укладено договір про відступлення прав вимоги №97-МЛ/Т, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 29 травня 2023 року до Договору №97-МЛ/Т, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором від 08 лютого 2023 року, в сумі 20450,00 грн., яка складається: 5000,00 грн - заборгованість за кредитом, 14500,00 грн - заборгованість за відсотками, 950,00грн - прострочена заборгованість за комісією. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно зі ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однієї стороною та прийняття акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості суд погоджується із ним. Відповідачем розмір заборгованості не спростований. Загальна заборгованості відповідача за договором про споживчий кредит № 9345370 від 08 лютого 2023 року становить 20450,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК«Кредит-Капітал», заявлені позовні вимоги доведені, а тому підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції від 24 листопада 2025 року позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 10). Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року, який укладений між АО «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»; Акт наданих послуг від 12 листопада 2025 року із переліком наданих послуг, загальною вартістю 8000,00 грн. Ураховуючи задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.,які відповідають критерію розумності та співмірності.

Outcome: approved