Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

В січні 2026 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності йому трудової книжки [NUMBER] , посилаючись на те, що він звернувся до управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області з питанням щодо призначення пенсії. Однак при підготовці необхідних документів для оформлення пенсії за віком, останньому було відмовлено у зв`язку із розбіжністю в написанні прізвища в трудовій книжці, де помилково було записано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Визнання факту належності йому трудової книжки має для нього юридичне значення для призначення пенсії за віком. Представник заявника подав до суду заяву, в якій підтримав подану заяву і просив задовольнити заявлені вимоги, а справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи - головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, надавши заяву в якій, не заперечував щодо задоволення позовних вимог, просив розглянути справу у його відсутності. Представник заінтересованої особи - головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при заповненні трудової книжки ім`я заявника [PERSON] - [NUMBER] , було помилково записано прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Вказаний факт підтверджується паспортом заявника, трудовими книжками, довідкою свідоцтвом про шлюб, довідкою сільської ради та іншими зібраними по справі доказами. Вирішуючи питання про встановлюючи даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаних документах, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі наведеного, суд

Outcome: approved