Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У обгрунтування позову зазначено, що відповідачі є квартиронаймачами кімнати [ADDRESS] , що перебуває у комунальній власності зі статусом фонду житла - гуртожиток відповідно до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про впорядкування статусу житлових будинків, формування та використання фондів житла соціального призначення та для тимчасового проживання громадян у м. Кременчуці» № 223 від 19.03.2010. Комісією неодноразово здійснювалися перевірки законності користування громадянами жилими приміщеннями комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади, однак жодного разу відповідачі двері до кімнати не відчинили. Під час проведених перевірок 08.01.2025, 30.04.2025 та 08.07.2025 установлено, що наймачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у вказаній кімнаті понад три роки. Оскільки, [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають у займаній кімнаті, про причини тривалої відсутності не повідомили, з реєстрації не знялися, не сплачують за комунальні послуги протягом тривалого часу, Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області вважає свої права як власника кімнати в гуртожитку порушеними та позбавлена у здійсненні права користування та розпорядження зазначеним нерухомим майном. [PERSON] та [PERSON] 08.10.2025 судом отримано з Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичних осіб відповідачів за адресою: кімната [ADDRESS] . 08.10.2025 відкрите провадження по справі у порядку спрощеного провадження із викликом (повідомленням) сторін. 25.09.2024 ухвалою суду позовна заява залишена без руху із наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків, на виконання якої 22.10.2025 надане клопотання представника позивача. 24.10.2025 ухвалою суду відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. 24.11.2025 судове засідання не відбулося у зв`язку із нез`явленням у засідання відповідачів, повідомлених належним чином. 19.12.2025 судове засідання не відбулося за письмовим клопотанням сторони позивача від 19.12.2025. 30.01.2026 судове засідання у судове засідання не з`явились учасники справи: позивач та третя особа, повідомлені про дату, час, місце розгляду справи належним чином. Заперечення щодо заочного розгляду справи відсутні; відповідачі, повідомлені про дату, час, місце розгляду справи на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якої днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Заяв та клопотань від відповідачів не надходило. Причини неявки суду не повідомлені. Відзив, зустрічний позов до суду не надані. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 223 ЦПК України. На підставі ст. ст. 280, 281, ч. 5 ст. 259 ЦПК України суд ухвалив провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими гл. 11 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у сукупності, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків. Судом установлено та матеріалами справи підтверджується, що виконавчим комітетом Кременчуцької міської Ради народних депутатів 02.12.1992 на ім`я [PERSON] виданий ордер № 1868 на кімнату [ADDRESS] на склад сім`ї 1 особа, підстава розпорядження № 952 від 30.11.1992, що стверджується копією корінця ордера № 1868 від 02.12.1992. Гуртожиток за цією адресою є власністю Кременчуцької міської територіальної громади зі статусом фонду житла «гуртожиток» та перебуває на балансі КГЖЕП «Автозаводське» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Зазначене стверджується копією рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про впорядкування статусу житлових будинків, формування та використання фондів житла соціального призначення та для тимчасового проживання громадян у м. Кременчуці» № 223 від 19.03.2010, інформацією КГЖЕП «Автозаводське» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за вих. № 01-12/509 від 17.10.2025. 18.11.2025 бульвар Пушкіна у м. Кременчуці перейменований на бульвар Українського Відродження згідно рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області «Про перейменування вулиць в Кременчуцькій міській територіальній громаді». [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , значаться зареєстрованими у вказаному житловому приміщенні згідно листа Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за вих. № 1863/01-27 від 28.02.2025, що підтверджене також і інформацією, встановленою судом з Єдиного державного демографічного реєстру. Відповідачі є квартиронаймачами кімнати № 1 секції [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають у займаній кімнаті, про причини тривалої відсутності не повідомили, з реєстрації не знялися, не сплачують за комунальні послуги протягом тривалого часу. Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, як представник власника Кременчуцької міської територіальної громади, позбавлена у здійсненні права користування та розпорядження зазначеним нерухомим майном. Право власності на зазначену кімнату не зареєстроване (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідка КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» за вих № 61/4166 від 02.09.2025). Факт відсутності відповідачів за місцем їх реєстрації понад три роки без поважних причин зафіксований відповідними актами перевірки законності користування громадянами жилих приміщень комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади 08.01.2025, 30.04.2025 та 08.07.2025, які жодного разу двері до кімнати не відчинили, у вказаній кімнаті не проживають понад три роки. Зазначене стверджується копіями актів перевірки законності користування громадянами жилими приміщеннями комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади від 08.01.2025, 30.04.2025 та 08.07.2025. На підставі довідки, наданої ТОВ «Житлорембудсервіс» за вих. № 346 від 20.03.2025 за адресою кімната [ADDRESS] , наймачі [PERSON] та [PERSON] рахується заборгованість за комунальні послуги з управління будинком в сумі 9952,70 грн. З матеріалів справи слідує, що зазначена кімната залишена добровільно наймачами. Жодних перешкод у проживанні за місцем їх реєстрації не чинилося. Протилежного суду не надано та не встановлено. Факт реєстрації відповідачів у цій кімнаті створює позивачу перешкоди у реалізації прав користування та розпорядження майном комунальної власності. Згідно ст. 3 ЦК Українизагальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Ст. 9 ЖК Українивстановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частинами 1, 2 ст. 61 ЖК Українипередбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно зі ст. 65 ЖК Українинаймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 №9«Про застосування Конституції Українипри здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Згідно ст. 107 ЖК Україниу разі вибуття наймача та членів його сім`ї, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Цією ж статтею визначено перелік випадків, при настанні яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Ст.72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд звертає увагу, що згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантується кожній особі, у тому числі і право на повагу до її житла, що охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. У справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Так, позивачем у позовній заяві зазначено, що факт не проживання відповідачів у зазначеній кімнаті встановлено зазначеними вище актами з 2018 року, тобто понад п`яти років. Протилежного суду не доведено та не спростовано. Доказів наявності підстав, визначених ст. 71 ЖК України, для збереження за відповідачами права користування житлвою кімнатою суду не надано. Таким чином, суд вважає доведеним факт того, що відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації тривалий період часу. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. З огляду на те, що цей закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, його положення підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язано з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Ураховуючи зазначене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, такими, що здатні ефективно забезпечити захист його прав, та доходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн солідарно на підставі ст. 266 ЦПК України.

Outcome: approved