Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] заподіяну внаслідок ДТП матеріальну шкоду у розмірі - 141924,76 грн.. Також заявлено до стягнення з відповідача: витрати на проведення судової експертизи у розмірі 5500,00 грн., заміну він коду у розмірі 15000,00 грн., заміну технічного паспорту у розмірі 1200,00 грн., транспортні витрати на дорогу Полтава-Харків у розмірі 5000,00 грн.. У цілому, позивачем заявлено до стягнення майнової шкоди у розмірі - 168624,76 грн. Також заявлено понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката Зеленькова О.В. у розмірі 10000,00 грн., та адвоката Врагової І.І. у розмірі 10000,00 грн., а загалом заявлено понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що 16.05.2025 з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортний засіб, який належить їй на праві власності, зазнав значних механічних пошкоджень. Вина відповідача у ДТП доводиться складеним Електронним європротоколом. Оскільки цивільна відповідальність відповідача застрахована, позивачкою було отримано страхові виплати. З підстав недостатності страхового відшкодування, позивачкою подано позов до відповідача, заявляючи до стягнення різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2025 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31.07.2025 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.08.2025 позовну заяву залишено без руху повторно. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2025 позовну заяву прийнято та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2025 залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС». Відповідач позов не визнав, мотивуючи це тим, що сума стягнення заявлена без врахування принципів та засад оформлення документів ДТП без працівників поліції (складання Європротоколу). З позовом у частині матеріальної шкоди не згоден, вважає, що сума не доведена належними та допустимими доказами. Наголошував, що заявлені позивачем вимоги про стягнення судових витрат також не підлягають задоволенню у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача, позивач підтримали позов у повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просив позовну заяву залишити без задоволення, спираючись на обґрунтування, наведені у відзиві на позовну заяву та поданих письмових запереченнях. Третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» у судове засідання не з`явилася, на виконання ухвали суду про витребування доказів надала документи та інформацію за заявленою позивачем подією ДТП та страхового відшкодування. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомляв, письмових пояснень та заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, поважності неявки не убачається, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наданим доказам у їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, дійшов до таких висновків. 16.05.2025 близько «14» години «20» хвилин у м. Харків, на вул. Саперна, біля будинку 32 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Skoda Kodiaq», р.н. [NUMBER] , під керування позивача [PERSON] , та «ГАЗ 3302», р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Skoda Kodiaq», р.н. [NUMBER] належить [PERSON] . Автомобіль «ГАЗ 3302», р.н. [NUMBER] належить на праві власності громадянину [PERSON] (а.с.19 зв.бік,21,22 т.1). За наведеним ДТП, сторонами складено Електронний європротокол №98627D47883A3 від 16.05.2025 (а.с.19 т.1), згідно якого відповідач вину у скоєнні ДТП визнав, зазначаючи, що ДТП сталося під час виїзду з місця стоянки / під час відкривання дверей, під час руху заднім ходом. З вересня 2011 року в Україні вступив у дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування». Цим Законом було запроваджено механізм спрощеного оформлення ДТП з незначними наслідками шляхом складання повідомлення про ДТП (Європротоколу). Так, на виконання даного закону Інструкцією щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженою Протоколом Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України від 11.08.2011 р. №274/2011, було визначено порядок заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Згідно з п.5 вказаної Інструкції у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти Повідомлення. У такому разі водії транспортних засобів після складення Повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов`язку інформувати Державтоінспекцію МВС України про її настання. Якщо пригода сталася без потерпілих, тобто механічні ушкодження отримали виключно автівки, то в такому випадку можна оформити ДТП без участі поліції. В цих випадках, згідно із законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії мають право скористатися правом повідомити страхові компанії без участі поліцейських. Вимогами до можливості складання на місці саме європротоколу, є наступні чинники: відсутність травмованих серед людей; наявність в обох водіїв не більше 2-х транспортних засобів чинного поліса страхування; відсутність ознак алкогольного сп`яніння в обох водіїв; досягнення згоди водіями щодо того, хто винний в даній події. У разі невиконання хоча б однієї з зазначених умов, виклик відповідного підрозділу Національної поліції для оформлення ДТП є обов`язковим. Таким чином, вищевказаною Інструкцією не передбачено обмеження щодо розміру завданої учаснику ДТП шкоди, як умову щодо можливості складання Європротоколу, чим спростовується заперечення відповідача щодо не відповідності позовних вимог принципам та засадам врегулювання ДТП без виклику поліції (складання Європротоколу). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Зобов`язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. В межах ДТП, як страхової події, страховиком згідно Полісу №ЕР/221760174 було сплачено страхове відшкодування у розмірі 156800,00 грн. Страхове відшкодування зменшено на суму франшизи, яке відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності складає 3000,00 грн. (а.с.215 т.1) Відповідно до статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза частина збитку, яка не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Франшиза є частиною можливої шкоди, яка може бути заподіяна майновим інтересам страхувальника, і не підлягає відшкодуванню страховиком. Одержання страхового відшкодування у розмірі 156800,00 грн. позивачем не спростовується. В підтвердження різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, позивач посилається на Висновок експерта №00825 за результатами транспортного товарознавчого дослідження для подання до суду, складений 24.06.2025 судовим експертом Ковтуном Максимом Євгенійовичем (надалі висновок експерта)(а.с.23-28 т.1). Згідно висновку, вартість матеріального збитку власнику автомобіля марки «SKODA KODIAQ», р.н. [NUMBER] , пошкодженого у наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 16.05.2025 складає 298 724,76 грн. з урахуванням ПДВ на складові частини та матеріали. На виконання ухвали суду про витребування доказів, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» надано: акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість)(а.с.209 б т.1), ремонтну калькуляцію №1.102.25.0 від 27.05.2025 (а.с.211-214 т.1), рахунок-фактура №ЮБ0-000296 від 26.05.2025 на суму 227 921,94 грн. (а.с.216,217-245 т.1), розрахунок суми страхового відшкодування в рамках ПУ (а.с.215 т.1). Судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту, визначена висновком експерта та вартість відновлювального ремонту, визначена страховою компанією має розбіжність на загальну суму 7 261,42 грн. Вартість відновлювального ремонту складається з вартості: ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для ремонту матеріалів, складових що підлягають заміні. Страховою компанією проведено розрахунок страхового відшкодування та визначено вартість відновлювального ремонту у розмірі 227244,45 грн., натомість у висновку експерту наведена величина визначена у розмірі 234505,87 грн. Така різниця має місце, оскільки страховою компанією проведено ремонтну калькуляцію станом на дату ДТП, натомість, до висновку долучена ремонтна калькуляція станом на 24.06.2025. Згідно Висновку експерта, ремонтна калькуляція зроблена за програмою в системі «AUDATEX». В даній системі автоматично відповідна програма видає відомості про вартість оригінальних запчастин і деталей, які є актуальними на день розрахунку. Надані страховою компанію документи, ремонтна калькуляція, складена страховою компанією, позивачем не спростовується. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Крім того, суд зауважує, що у випадку незгоди потерпілого із розміром страхового відшкодування, останній не позбавлений права оскаржити відповідне рішення страховика (МТСБУ) про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) позивачем у судовому порядку, яке останнім, окрім іншого не оскаржувалося. Будь-яких зауважень щодо розрахунків страхової компанії позивачем висловлено не було. Отже, страховою компанією правильно проведено розрахунок вартості матеріального збитку, внаслідок ДТП, що не спростовується долученим позивачкою Висновком експерта. Окремо, Висновком експерта розраховано величину втрати товарної вартості, зазначаючи, що така складає 64218,89 грн.. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Судом встановлене, що у розрахунок втрати товарної вартості автомобіля було закладено неправильний розрахунок відновлювального ремонту. Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі: коли строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ (підпункт "а"); заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт "е"). Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ івідповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Суд встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, врахувавши вказані норми матеріального права, дійшов висновку про те, що завдана позивачу майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу в розмірі не підлягає, стягненню з відповідача як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. З урахуванням вказаних обставин, суд оцінює вказаний Висновок експерта як неналежний та недостовірний доказ, оскільки він достеменно не підтверджує розраховану вартість відновлювального ремонту автомобіля та вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу внаслідок ДТП. Суд встановив, виходячи з документів наданих страховою компанією, що різниця між страховою виплатою та вартістю відновлювального ремонту автомобіля позивача, складає 70444,45 грн. Оскільки, автомобіль фактично відремонтований, про що було зазначено позивачкою в межах судового засідання, тому розмір збитку, про відшкодування якого просить позивач, повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів та проведених робіт. У такому разі звіт автотоварознавчого дослідження не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки у ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені позивачем. Отже, якщо на час розгляду справи автомобіль був фактично відремонтований, то розмір збитку повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт. В підтвердження проведення відновлювальних робіт, позивачкою долучене: рахунок-фактура №ЮБ0-000440 від 16.07.2025 на суму 43741,39 грн., найменуванням чого визначено «Доплата за відновлення автомобіля» (а.с.121 т.1); рахунок-фактура №ЮБ0-000460 від 29.07.2025 на суму 4000,00 грн., найменуванням чого визначено «Доплата за відновлення автомобіля» (а.с.119 т.1); рахунок-фактура №СМ0-001303 від 29.07.2025 від 29.07.2025 на суму 22765,30 грн., найменуванням чого визначено «Накладка арки колеса переднього правового» та «Бронювання захисною плівкою» (а.с.118 т.1); акт виконаних робіт №СМТО2501454 від 30.07.2025 на суму 22765,29 грн., найменуванням чого визначено «Накладка арки колеса переднього правового» та «Плівка захисна Suntek» (а.с.120 т.1). В силу диспозитивності цивільного судочинства суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Сторони у процесі користуються своїми правами на власний розсуд, обирають спосіб захисту порушених прав, надають суду докази на підтвердження своєї правової позиції та спростування заперечень іншої сторони, при цьому тягар доказування повністю покладається на сторони. Судом визнано як належний та допустимий доказ оплати відновлювального ремонту понад страхові виплати, саме рахунок-фактуру із визначеним призначенням «Доплата за відновлення автомобіля» на загальну суму у розмірі 47741,39 грн., що підлягає стягненню з відповідача. Заявляючи вимогу про стягнення понесених судових витрат на проведення експертного дослідження, позивачем долучено: договір №35/25 з надання послуг транспортно-товарознавчого дослідження від 02.06.2025 (а.с.30 т.1), акт прийому-передачі робіт від 24.06.2025 (а.с.31 т.1), платіжну інструкцію №74КЕ-ТСНН-42Е3-Х6СН від 09.06.2025 (а.с.32 т.1), підтверджуючи понесення витрат у розмірі 5500,00 грн. Вимоги про стягнення з відповідача витрат по оплаті послуг судового експерта у розмірі 5500 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не обґрунтована необхідність у його проведенні так як в рамках страхової справи було проведено оцінку шкоди, яка не оскаржується та не ставиться під сумнів позивачкою. Позивачкою заявлено понесення витрат, внаслідок заміни він коду, заявляючи до стягнення: заміну він коду у розмірі 15000,00 грн., заміну технічного паспорту у розмірі 1200,00 грн., транспортні витрати на дорогу Полтава-Харків у розмірі 5000,00 грн.. Платіжною інструкцією №6РТЕ-ОВТ6-НТ1Р-А190 від 04.08.2025 підтверджується перерахування позивачкою грошових коштів у розмірі 4600,00 грн. ТОВ «Науково-дослідному Бюро судових експертиз «Сантодор+» (а.с.31 т.2). Платіжною інструкцією №ЕА59-3168-3743-3КХ3 від 26.09.2025 підтверджується перерахування позивачкою грошових коштів у розмірі 5800,00 грн. ТОВ Науково-дослідному Бюро судових експертиз «САНТОДОР» (а.с.117 т.1). Науково-дослідне Бюро судових експертиз «Сантодор» є приватним експертним підприємством, одним із видів послуг якого є Дублювання первинних (заводських) і нанесення присвоєних МВС спеціальних індивідуальних ідентифікаційних номерів транспортних засобів. Отже, підтвердженим понесенням позивачкою витрат на заміну він коду є у розмірі 10400,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача. Позивачкою заявлено до стягнення витрати у розмірі 1200,00 грн. за заміну свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. В підтвердження понесених витрат, до суду долучено копію Квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН226045 від 23.09.2025, призначення чого наведено: «Реєстрація, перереєстрація колісних транспортних засобів усіх категорій з видачею свідоцтва про реєстрацію». При цьому, сума перерахованих коштів складає 890,00 грн. (а.с.122 т.1), що є доведеною та підлягає задоволенню у зазначеному розмірі. Згідно частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За наведених обставин, позовні вимоги про стягнення відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП підлягають частковому задоволенню у розмірі 59 031, 39 грн., в решті слід відмовити. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Згідно з ч. 1 - 3 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У випадках, коли сума витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. За подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1350,60 грн. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам. Оскільки, розмір заявлених позовних вимог задовольняються судом частково, з відповідача підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 472,81 грн. (1350,60 : 168624,76 х 59031,39). Виходячи із положень ч.3 ст.141 ЦПК України, враховуючи позицію представника відповідача, характер виконаних адвокатами робіт, їх доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначені представниками витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. є завищеними, а тому дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивачки 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial