Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» через свого представника адвоката Усенка М.І. звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 653370 від 06.03.2023 року в розмірі 59788,80 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 7200,00 грн., заборгованості за процентами 52588,80 грн., а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.03.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Селфі Кредит» укладено електронний договір № 653370 про надання споживчого кредиту по продукту «NEWShort» у розмірі 7200,00 грн. строком на 420 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. За цим кредитним договором ТОВ «Селфі Кредит» надало позивальниці [PERSON] кредит у розмірі 7200,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] . Згідно договору стандартна процентна ставка 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк кредитування кредитом складає 47541,10 % річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 64224,00 грн.. 16.12.2025 року відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. 01.02.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024-1, за умовами якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 653370 від 06.03.2023 року. Ухвалою суду від 16.12.2025 року провадження по зазначеній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Ухвалою суду від 16.12.2025 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Усенка М.І. про витребування доказів. Витребувано у Монобанк, емітент АТ «Універсал Банк» інформацію чи була успішною транзакція, здійснена 06.03.2023 року, в сумі 7200,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] , власником якої є [PERSON] .. Чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] . Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачка повідомлялася про розгляд справи належним чино, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку із чим, суд, враховуючи відсутність заперечень представника позивача, відповідно до вимог ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до приписів ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно вимог ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. За змістом ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, у приписах ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За правилом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченом статтею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 06.03.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено електронний договір № 653370 про надання споживчого кредиту по продукту «NEWShort», відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 7200,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку № [NUMBER] , строком на 420 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2% в день. Відповідно до підписаного сторонами додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 653370 від 06.03.2023 року, у якому зазначено графік платежів за період кредитування з 06.03.2023 року по 29.02.2024 року, загальна вартість кредиту 64224,00 грн, з яких: 7200,00 грн. сума кредиту, 57024,00 грн. проценти за користування кредитом, реальна річна процентна ставка 47541,10%. Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Селфі Кредит», 06.03.2023 року на мобільний номер телефонувідповідача [NUMBER] направлено одноразовий індифікатор Х959. Згідно довідки АТ «Універсал Банк» від 07.01.2026 року № БТ/Е-421 на ім`я [PERSON] в АТ «Універсал Банк» емітовано банківську карту № [NUMBER] . Транзакція, здійснена 06.03.2023 року, в сумі 7200,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , була успішною. Грошові кошти за цією транзакцією були зараховані на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] . З довідки ТОВ «ПЕЙТЕК» від 20.10.2025 року вих. № 20251020-4602 встановлено, що 06.03.2023 року через систему платежів PayTech було успішно перераховано кошти на платіжну картку № [NUMBER] від ТОВ «Селфі Кредит» на суму 7200,00 грн.. 01.02.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024-1, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 653370 від 06.03.2023 року. Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників від 01.02.2024 року по договору факторингу від 01.02.2024 року № 01022024-1 ТОВ «Селфі Кредит» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло Реєстр боржників кількістю 11550, загальна сума заборгованості 180521381,22 грн.. Відповідно до платіжної інструкції від 01.02.2024 року № 74877 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заплатило ТОВ «Селфі Кредит» грошові кошти у сумі 2528538,65 грн., призначення платежу: плата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 року без ПДВ. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 року ТОВ ФК «Кредит-Капітал» «набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 653370 від 06.03.2023 року в сумі 59788,80 грн., з яких 7200,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 52588,80 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 653370 від 06.03.2023 року, який надав позивач, період з 06.03.2023 року по 01.02.2024 року, [PERSON] має заборгованість станом на 01.02.2024 року у сумі 59788,80 грн., з яких 7200,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 52588,80 грн. сума заборгованості по відсоткам. Відповідачці на її електронну пошту було відправлено повідомлення про відступлення прав вимог, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» 01.02.2024 року відступило право грошової вимоги. Так, за умовами зазначеного договору було передбачено надання кредитних коштів у розмірі 7200,00 грн. строком на 420 днів. При цьому факт видачі [PERSON] кредитних коштів у розмірі 7200,00 грн. шляхом перерахування на її банківську платіжну картку підтверджений належними доказами, а саме інформаційною довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» від 20.10.2025 року та довідкою АТ «Універсал Банк» від 07.01.2026 року. У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі 7200,00 грн., які в добровільному порядку не повернуті, а тому кредитні кошти у розмірі 7200,00 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал», яке набуло право вимоги. При вирішенні питання щодо нарахування процентів суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Згідно з п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Згідно картки документа Закону № 3498-ІХ визначено, що дата публікації 23.12.2023, дата набрання законної сили 24.12.2023. Тобто, з 24.12.2023 року та протягом перших 120 днів (до 22.04.2024) розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %, а протягом наступних 120 днів (до 20.08.2024) - 1,5 %. З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 653370, строк договору відповідно до п. 1.4 договору - 420 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; відповідно до п. 1.5.1. стандартна процентна ставка 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту. За встановлених судом обставин, умови кредитного договоруз 06.03.2023 року по 01.02.2024 року узгоджуються з п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» в частині визначення максимального розміру денної процентної ставки, яка не може перевищувати, зокрема протягом перших 120 днів - 2,5 %, оскільки розмір денної процентної ставки при нарахуванні первісним кредитором процентів становив 2,2% в день та як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за відсотками у розмірі 52588,80 грн.(7200 х 2.2% х 332 днів), тому суд вважає, що позивачем при нарахуванні відсотків за користування кредитом не порушено вимог Закону. Враховуючи, що відповідачка належним чином не виконала обов`язку за кредитним договором, що підтверджується належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 653370 від 06.03.2023 року в сумі 59788,80 грн., з яких 7200,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 52588,80 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.. За правилом п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представник позивача адвокат Усенко М.І. надав до суду договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, ордер на надання правничої допомоги від 02.07.2025 року, Акт наданих послуг № 1370 від 08.12.2025 року, з якого вбачається, що адвокатом надано професійну правничу допомогу на загальну суму, що підлягає оплаті за послуги адвоката становить 8000,00 грн.. Крім того, надано детальний опис наданих послуг до акту № 1370 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, з якого вбачається, що адвокатом надано наступні послуги: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором 0 год. 30 хв.; ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 год. 00 хв.; погодження правової позиції клієнта у справі 0 год. 30 хв.; складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта 3 год. 30 хв.; подання заяви до суду від імені клієнта 1 шт. Всього 6 год. 30 хв.. Проаналізувавши надані суду документи, суд вважає, що такі види послуг адвоката, як: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором; ознайомлення з матеріалами кредитної справи; погодження правової позиції клієнта у справі, що не передбачено вимогами закону, як передумова для звернення до суду - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви. Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані позивачу, не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу. Отже, суд виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру за конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка понесені позивачем є 3000,00 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved