Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

22 грудня 2025 року адвокат Тарасенко В.І., яка є представником позивачки [PERSON] , звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 70. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, а також, що можливості зберегти сім`ю немає, подружні відносини між сторонами припинилися, сім`я розпалася і її збереження неможливе, оскільки між ними склалися неприязні стосунки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, спору про майно, місце проживання та утримання дитини немає та крім того, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, представник позивачки просила розірвати шлюб укладений між сторонами. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивачки адвокат Тарасенко В.І. надала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі та без участі позивачки, в якій також зазначила, що позов підтримують в повному обсязі та наполягають на його задоволенні, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище [PERSON] . Крім того, представником позивачки до суду надано клопотання про стягнення судових витрат, в якому представник просила стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968 грн. 96 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 70. Зазначений факт підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 березня 2016 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися через втрату втрати почуття любові та поваги один до одного. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної поваги і любові, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 968 грн. 96 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1). Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн., суд зазначає наступне. В обґрунтування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу надано ордер на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Тарасенко В.І. серії ВЕ № 1179104 від 21 грудня 2025 року, копію договору про надання правничої допомоги від 16 грудня 2025 року укладеного між [PERSON] та адвокатом Тарасенко В.І., детальний опис наданих послуг від 16 грудня 2026 року до вказаного договору, згідно з яким винагорода адвоката за договором складає 4000 грн., підписаний адвокатом та замовником [PERSON] та платіжну інструкцію від 16 грудня 2025 року про сплату адвокатських послуг (а.с. 25-28). Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Враховуючи викладене, виходячи із умов договору про надання позивачці правничої допомоги, беручи до уваги складність справи, обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, оцінивши надані докази щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що заявлені до відшкодування позивачкою витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved