Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що зі [PERSON] знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 16 червня 2023 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 435. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з січня 2025 року у зв`язку з втратою взаємних почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, подальше збереження їхньої сім`ї є неможливим та просто недоцільним. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності від нього не надходила. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 16 червня 2023 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 435. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved