Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 25.03.2023 на підставі анкети-заяви, поданої відповідачем, між сторонами укладено договір про надання банківських послуг; відкрито поточний рахунок; встановлено кредитний ліміт у розмірі 25 000,00 грн. Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк» та відповідними тарифами визначено порядок надання і обслуговування кредиту, повернення отриманих грошових сум, порядок сплати відсоткової ставки за користування кредитом, відповідальність за порушення строків виконання зобов`язання. Позивач стверджує, що при укладені договору, склавши анкету-заяву, відповідач засвідчив ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, отримуючи документи від банку погодився із ними. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та інших платежів утворилась заборгованість в сумі 53 184,75 грн., з яких: 53 130,60 грн. заборгованість за тілом кредиту, 54,15 грн. заборгованість за пенею. Ухвалою суду від 22.12.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 25.03.2023 між сторонами шляхом складення відповідачем анкети-заяви укладено договір про надання банківських послуг Вказана анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, Тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши анкету заяву цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному за стосунку monobank, відповідач просила відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у грвні на її ім`я (п. 1 анкети-заяви). Згідно з п. 2 анкети-заяви, відповідач просила встановити кредитний ліміт на суму, визначену у мобільному застосунку. Відповідно до п. 3 анкети-заяви, відповідачем погоджено, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. В п. 4 анкети-заяви відповідач засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для вчинення правочиннів та платіжних операцій. Визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні Банку та/або Клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП, покладаються на неї. Відповідачу згенеровано ключову пару з особистим електронним ключем та відповідним йому відкритим ключем, реквізити якого містяться в анкеті-заяві. Відповідно до пункту 14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про застосування електронного підпису в банківській системі та електронної печатки в банківській системі України", використання удосконаленого електронного підпису, удосконаленої електронної печатки та простого електронного підпису здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим електронним підписом) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. З огляду на викладене, договір та Витяг з Умов і правил обслуговування рахунків фізичної особи з використанням електронного підпису є правомірними, та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 березня 2020 у справі №404/502/18. Таким чином, підписавши вказану заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг позичальник ініціював започаткування між ним та банком кредитних правовідносин з погодженням усіх істотних умов. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 25.03.2023, укладеного між «Універсал Банк» та відповідачем, слідує, що позичальник користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість. Станом на 05.10.2025 заборгованість за наданим кредитним договором становить 53 184,75 грн., з яких: 53 130,60 грн. заборгованість за тілом кредиту, 54,15 грн. заборгованість за пенею. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положенням ч. 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зі змісту ч. 1 ст. 1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За вказаних обставин, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання з повернення отриманих кредитних грошових коштів, вимога позивача про стягнення суми заборгованості, нарахованої за тілом кредиту у сумі 53 130,60 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 54,15 грн., суд зазначає наступне. Згідно з погодженим сторонами Паспортом споживчого кредиту, а саме в п. 6, вбачається, що за наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит пеня - не передбачається. Крім того, Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На час розгляду справи воєнний стан є триваючим. У пункті 18 ЦК України Прикінцевих та Перехідних положень передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи те, що умовами договору не передбачено нарахування пені, а також те, що позивачем було порушено п. 18 положень ЦК України, але здійснено нарахування пені в період дії воєнного стану, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне. За положеннями п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3024,91 грн, якій є пропорційним розміру задоволених вимог.

Outcome: partial