Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

ТОВ «Деал Фінанс Груп» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та прохає стягнути з відповідачки заборгованість за договором кредитної лінії (Надійний) № 8149127 від 14 липня 2025 року в розмірі 22 620 грн. 50 коп. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 14 липня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії (Надійний) № 8149127. Вказаний договір був підписаний електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Відповідно до умов зазначеного договору відповідачці були надані грошові кошти в розмірі 7 000 грн 00 коп на строк 352 дні з 14 липня 2025 року до 30 червня 2026 року із фіксованою процентною ставкою 0,95 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Комісія за надання кредиту -17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому еквіваленті складає 1 207 грн 50 коп. Договором також передбачено, що за порушення відповідачкою строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 350 грн 00 коп за кожен день понаднормового користування кредитом. На виконання умов договору кредитної лінії (Надійний) № 8149127 від 14 липня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на картковий рахунок [PERSON] , пов`язаний із банківською карткою № [NUMBER] хх хххх 3822, перераховані грошові кошти в розмірі 7 000 грн. 00 коп. За умовами договору, відповідачка брала на себе зобов`язання повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування коштами. Однак свої зобов`язання за договором кредитної лінії (Надійний) № 8149127 від 14 липня 2025 року [PERSON] не виконувала належним чином, у зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість за вказаним договором на загальну суму 22 620 грн. 50 коп. 16 вересня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» був укладений договір факторингу № 16/09/25, та - додаткова угода до нього, відповідно до яких ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Деал Фінанс Груп» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказані у Реєстрі боржників, в тому числі й право вимоги за договором кредитної лінії (Надійний) № 8149127, який 14 липня 2025 року був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , на загальну суму 22 620 грн. 50 коп., з яких 7 000 грн 00 коп - заборгованість за основною сумою боргу, 5 120 грн 50 коп заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, та 10 500 грн 00 коп заборгованість за неустойкою. У добровільному порядку заборгованість за кредитним договором [PERSON] погашена не була, у зв`язку з чим ТОВ «Деал Фінанс Груп» змушене звернутися з позовом до суду. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 грудня 2025 року було відкрите провадження у справі та справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с 45). Позивач ТОВ «Деал Фінанс Груп» не з`явилося. У своїй позовній заяві ТОВ «Деал Фінанс Груп» зазначило про розгляд справи без участі його представника, а також зазначило, що не заперечує проти ухвалення судом у справі заочного рішення (а.с. 3зв). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку (а.с.51-53), про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву [PERSON] наданий не був. Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено, що 14 липня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії (Надійний) № 8149127 (а.с. 13зв-21). Вищевказаний договір був підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 334402 (а.с.20зв). За умовами договору кредитної лінії (Надійний) № 8149127 від 14 липня 2025 року [PERSON] були надані грошові кошти у сумі 7 000 грн 00 коп. Строк кредитного договору 352 дні (п.п 2.2.1, 2.2.2 п. 2 договору). Тип кредиту невідновлювальна кредитна лінія (п.п. 2.2.7. п. 2 договору), комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1 207 грн 50 коп). Мета отримання кредиту придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, належною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.п. 2.1.1. п. 2 договору). За користування кредитом сторони погодили, що позичальник сплачує фіксовану процентну ставку, яка становить 0,95 % в день (п.п. 2.3. п. 2 договору). Проценти за вказаним договором нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування кредитом до дати повернення, на залишок кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за Договором. (п. 2.8. договору) В дату повернення кредиту позичальник має повернути кредитодавцю останній мінімальний обов`язковий платіж в який входить сума отриманого кредиту, вказана в п.п. 2.2.1 п. 2.2 договору, та фактично нараховані проценти. У випадку користування позичальником кредитом впродовж усього строку кредитування, визначеного в п.п. 2.2.2 п. 2.2. договору без допущення порушення умов договору, сума до сплати позичальником в дату повернення кредиту становить 31 615 грн 50 коп. (п.п. 2.9. п. 2 договору) Відповідно до п.п. 9.5, 9.7. п. 9 договору кредитної лінії (Надійний) № 8149127 від 14 липня 2025 року, за порушення кредитодавцем строку надання позичальнику кредиту, визначених договором, позичальник має право стягнути з кредитодавця неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяли у період прострочення, але не більше 15 % від суми простроченого платежу. Якщо позичальником не сплачено (сплачено не в повному обсязі) перший обов`язковий платіж (мінімальний обов`язковий платіж (платежі)), за договором нараховується неустойка у розмірі, визначеному п. 2.2. договору, починаючи з першого дня прострочки та закінчуючи датою оплати несплаченого (сплаченого не в повному обсязі) першого обов`язкового платіжу (мінімального обов`язкового платежу (платежів) та неустойки. Після оплати простроченого першого обов`язкового платежу та (або) мінімального обов`язкового платежу (платежів) та неустойки у повному обсязі, подальше виконання зобов`язань позичальником здійснюється відповідно до умов договору зі сплатою, після усунення порушень договору, мінімального обов`язкового платежу у строки, встановлені для сплати мінімального обов`язкового платежу відповідно до п.п. 2.2.4 п. 2.2. договору. Неустойка нараховується з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Статтями ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно жо ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Свої зобов`язання за кредитним договором № 8149127 від 14 липня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало, перерахувавши 14 липня 2025 року грошові кошти в розмірі 7 000 грн 00 коп на банківський рахунок [PERSON] , пов`язаний із банківською карткою № [NUMBER] хх хххх 3822 (а.с. 22, 23). Відповідно до п.п. 2.2.3, 2.2.4. п. 2 договору розмір першого обов`язкового платежу 2 271 грн 50 коп. Період сплати обов`язкового мінімального платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом становить 16 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом, нараховані за 16 календарних днів користування кредитом підлягають сплаті в останні 16 днів користування кредитом. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 21. Однак свої зобов`язання за вищевказаним договором [PERSON] не виконувала належним чином, у зв`язку з чим станом на 19 листопада 2025 року за нею утворилася заборгованість на суму 22 620 грн. 50 коп., з яких 7 000 грн 00 коп - заборгованість за основною сумою боргу, 5 120 грн 50 коп заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, та 10 500 грн 00 коп заборгованість за неустойкою (а.с. 11-12, 32). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною ч. 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. 16 вересня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» був укладений договір факторингу № 16/09/25 (а.с. 24-31). Пунктом 1.1. вищевказаного договору факторингу передбачено, що Клієнт (ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») зобов`язується відступити Факторові (ТОВ «Деал Фінанс Груп») права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти у розпорядження Клієнта (ціна придбання) за відповідний Реєстр плату, у передбачений цим договором спосіб. Відповідно до п. 2.1.3. договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписанні сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. 16 вересня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» був підписаний Реєстр прав вимог (а.с. 29 зв.-30). Як вбачається з Реєстру боржників № 19/11/25-01 до договору факторингу № 16/09/25 від 16 вересня 2025 року до ТОВ «Деал Фінанс Груп» перейшло право вимоги за договором кредитної лінії (Надійний) № 8149127 від 14 липня 2025 року, який був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Право вимоги до [PERSON] перейшло на суму 22 620 грн. 50 коп., з яких 7 000 грн 00 коп - заборгованість за основною сумою боргу, 5 120 грн 50 коп заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, та 10 500 грн 00 коп заборгованість за неустойкою (а.с. 32). Відповідно до положень ст. 1083 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Слід зазначити, що повідомлення про зміну кредитора у зобов`язання жодним чином не змінює умов раніше укладених договорів позики (кредитних договорів), а носить лише інформативний характер. Крім того, законодавством України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Положенням ч. 2 ст. 516 ЦК України встановлено, що у разі, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, виконання ним свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідач [PERSON] не здійснювала погашення заборгованості за договором кредитної лінії (Надійний) № 8149127 від 14 липня 2025 року ні ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ні ТОВ «Деал Фінанс Груп». За таких обставин, суд приходить висновку, що з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп» слід стягнути заборгованість за договором кредитної лінії (Надійний) № 8149127 від 14 липня 2025 року, яка включає в себе: заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 7 000 грн 00 коп та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами у розмірі 5 120 грн 50 коп, всього 12 120 грн 50 коп.. Що стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] неустойки у розмірі 10 500 грн 00 коп, то, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Проте згідно п. 18 «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24лютого 2022 № 2102-ІХ, з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Дія режиму воєнного стану у подальшому неодноразо була продовжена та вожнний стан в Україні діє і на даний час. Тлумачення п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22. Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває з 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нарахована неустойка за невиконання грошових зобов`язань за договором кредитної лінії (Надійний) № 8149127 від 14 липня 2025 року у вказаний період, то підстави для стягнення з відповідачки неустойки відсутні. Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Позивачем ТОВ «Деал Фінанс Груп» при зверненні до суду через підсистему «Електронний суд» був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп (а.с. 4зв). Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Деал Фінанс Груп» задоволені на 54 %, то, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1 308 грн 10 коп (2 422 грн 40 коп х 54 %). Що стосується стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то у ч. ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу). ТОВ «Деал Фінанс Груп» прохає стягнути з відповідачки [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн 00 коп. На підтвердження витрат, понесених позивачем за надання ТОВ «Деал Фінанс Груп» адвокатом Ткаченко Ю.О. професійної правничої допомоги суду надані: договір № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22 серпня 2025 року (а.с.33 зв-36), витяг з акту № 2-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25ДІЛ від 22 серпня 2025 року, від 01 грудня 2025 року (а.с.36зв), акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 22 серпня 2025 року (а.с. 37-37а), ордер про надання правничої допомоги (а.с.38); свідоцтво про право на заняття адвокатом Ткаченко Ю.О. адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 від 03 квітня 2018 року (а.с.38зв), рахунок на оплату № 579936562.1 від 11 грудня 2025 року про оплату послуг адвоката Ткаченко Ю.О. за надання професійної правничої допомоги на суму 157 500 грн 00 коп (а.с.37зв.). Оскільки позовні вимоги ТОВ «Деал Фінанс Груп» задоволені на 54 %, то з відповідачки на користь позивача, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 430 грн 00 коп (4 500 грн 00 коп х 54 %)

Outcome: partial