Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

06 січня 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 61461,88 грн, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 16 травня 2023 між ТОВ "Манівео швидка фінасова допомога" та [PERSON] , укладено кредитний договір №468002330 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 13400,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Вказує, що відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV2Y46S. Взяті насебе зобов`язання за кредитним договором кредитодавець виконав своєчасно та повністю, перерахувавши відповідачу грошові кошти за договором на його банківську картку, що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ "Манівео швидка фінасова допомога". У порушення умов кредитного договору №468002330 від 16 травня 2023 року [PERSON] , зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на день звернення до суду відповідач має заборгованість в розмірі 61461,88 грн., а саме: 13400,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 48061,88 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Також вказує, що між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" 28 листопада 2018 року укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 1. В свою чергу 19 грудня 2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» також укладено Договір факторингу №19/1224-01. Надалі, 08 липня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №08/07/2025 відповідно до умов якого позивачу відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №468002330 від 16 травня 2023 року. Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" в сумі 61461,88 грн., яку в добровільному порядку не погашає, тому позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 06 січня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву. Копію цієї ухвали відповідач [PERSON] отримав 13 січня 2026 року в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить відмітка у поштовому повідомленні про відсутність адресата за вказаною адресою. Відзиву до суду відповідачем не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги необхідно задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 травня 2023 між ТОВ "Манівео швидка фінасова допомога" та [PERSON] , укладено Договір кредитної лінії №468002330 у формі електронного документу за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 13400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV2Y46S 16.05.2023 03:11:27 (а.с.37). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно Паспорту споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №468002330 від 16 травня 2023 року відповідач [PERSON] , отримав кредит у розмірі 13400,00 грн., строк кредитування 1826 днів (Дисконтний період 1 - 65 днів, з можливістю продовження), мета отримання кредиту на споживчі цілі). 16 травня 2023 року ТОВ "Манівео швидка фінасова допомога" перерахувало кошти в сумі 13400,00 гривень [PERSON] , на карту № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням. Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" 28 листопада 2018 укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 1. В свою чергу 19 грудня 2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» також укладено Договір факторингу №19/1224-01. Надалі, 08 липня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №08/07/2025 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» право грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором №468002330 від 15 травня 2023 року. До позовної заяви додані розрахунки заборгованості виконані відповідно до умов договору кредитної лінії № 468002330 від 16 травня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на загальну суму 61461,88 грн. Розрахунок проведено станом на 19 грудня 2024 року. Проте за змістом п. 2.3., 3.1. Договору кредитної лінії від 16 травня 2023 року, заявки на отримання грошових коштів в кредит від 16 травня 2023 року, довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», строк кредитування становить 2 дні, відповідно останнім днем строку кредитування було 18 травня 2023 року. У п. 3.2. Договору кредитної лінії записано, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті необмежена. Згідно з п. 3.3. Договору кредитної лінії для здійснення першої пролонгації Дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 2 дні Дисконтного періоду проценти у розмірі 562,80 грн. З розрахунку заборгованості видно, що відповідач [PERSON] протягом перших двох днів Дисконтного періоду коштів для ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не сплачував, а сплатив лише 5,00 грн 21 травня 2023 року. В матеріалах справи відсутні і позивачем не надані докази сплати відповідачем 562,80 грн, як і не надано доказів активації відповідачем продовження строку Дисконтного періоду, а відтак нарахування процентів поза межами 2 (два) денного строку кредитування є порушенням ст. 526 ЦК України та існуючої домовленості сторін. Відповідно до правової позиці Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З дослідженого в ході судового розгляду договору кредитної лінії видно, що сторони погодили розмір процентів за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,700% річних (2,98 % в день) і визначили їх процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України (п. 8.4., 12.4. Договору). Поряд з цим, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо норм на період воєнного стану» доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Правовідносини між сторонами відбулись у період воєнного стану в Україні, а отже відповідач звільнений від відповідальності за неправомірне користування чужими грошима в силу указаного Закону. Таким чином заборгованість відповідача за процентами Дисконтного періоду становить 562,80 грн, відповідно загальна сума заборгованості становить 13962,80 грн (13400,00 + 562,80 = 13962,80). Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу ні попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому позов слід задовольнити лише у цій частині. Пред`являючи позов, позивач поніс 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору та 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 22,72 % відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 550,37 грн судового збору (2422,40 * 22,72% = 550,37 грн). Витрати на професійну правничу допомогу слід розподілити за правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 22,72% відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 1363,20 грн витрат на професійну правничу допомогу (6000,00 * 22,72% = 1363,20). На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054, 1079 ЦК України,

Outcome: partial