Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

І. Суть справи. 1. 12.01.2026 р. ТОВ «Свеа Фінанс» надіслало до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просило стягнути з відповідача борг за договором про надання споживчого кредиту №2221887 від 06.08.2021 р. у сумі 15792,10 грн. 2. Позов обґрунтовувався тим, що 06.08.2021 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №2221887, шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 5 000 грн, строком користування кредитом 30 днів з пролонгацією відповідно до Додаткового договору від 06.09.2021 р., стандартна процентна ставка 1,90 % на день. 3. 15.07.2022 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №2-15072022, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор ТОВ «Росвен Інвест Україна» прийняло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до боржника за договором про надання споживчого кредиту №2221887. 4. Посилаючись на те, що відповідач зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 08.10.2021 р. утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4814,5 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 10977,6 грн, позивач просить стягнути з відповідача вказаний розмір заборгованості та судові витрати. 5. Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог та просив застосувати строки позовної давності. Узагальнений зміст аргументів зводився до недоведеності факту отримання відповідачем грошових коштів, а також неспівмірності нарахованих відсотків. ІІ. Процедура та позиція сторін. 6. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. 7. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 8. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.01.2026 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 9. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 11. Судом встановлено, що 06.08.2021 р. між [PERSON] як позичальником та ТОВ «Лінеура Україна» як кредитодавцем було укладено договір №2221887 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у формі електронного документа шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х023, що відповідає вимогам законодавства щодо укладення електронних правочинів. Згідно з умовами вказаного договору відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 5000 грн строком на 30 днів із можливістю автопролонгації, шляхом їх перерахування на його банківську картку № [NUMBER] , зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,90 % за кожен день користування кредитом, що прямо передбачено умовами договору та паспортом споживчого кредиту. Загальна кількість атовпролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (п.4.2.5). 06.09.2021 р. між [PERSON] як позичальником та ТОВ «Лінеура Україна» як кредитодавцем було укладено додатковий договір до договору №2221887 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким погодили строк повернення кредиту до 07.10.2021 р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,90 % за кожен день користування кредитом. 12. Факт належного виконання позивачем свого обов`язку щодо надання кредитних коштів підтверджується інформаційним листом ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення», яке на підставі договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 р. здійснило платіж на користь відповідача. Згідно з указаним листом, 06.08.2021 р. о 18:39:07 на банківську картку № [NUMBER] було успішно перераховано 5 000 грн, номер транзакції в системі iPay.ua 101689050. 13. Відповідно до п. 6.1.3. договору товариство має право, зокрема, укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта. Згідно витягу з реєстру реєстр боржників №1 до договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022 р. позивач набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2221887 від 06.08.2021 р., загальна сума заборгованості 15 792,10 грн, з якої сума основного бору - 4 814,50 грн, сума нарахованих процентів - 10 977,60 грн. Відповідно до рішення Свеа Економі Кіпр Лімітед єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» №1 від 25.03.2024 р. змінено назву ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «Свеа Фінанс». 14. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, допустив прострочення виконання грошового зобов`язання та здійснював лише часткове погашення боргу. Станом на 15.07.2022 р. за відповідачем утворилася заборгованість: за тілом кредиту у розмірі 4 814,50 грн; за відсотками за користування кредитом у розмірі 10 977,60 грн. V. Норми права, що підлягають застосуванню: 15. Згідно ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. 16. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). 17. Відповідно до ч.1 ст.626, ст.629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 18. Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 19. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 20. Згідно п.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 21. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). 22. Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 23. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 24. Статтями 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). VI.Оцінка Суду. 25. Судом встановлено, що 06 серпня 2021 р. між [PERSON] як позичальником та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір №2221887 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки, наданої позичальником. Відповідно до умов договору відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5 000 грн строком користування 30 днів з можливістю пролонгації, із встановленою процентною ставкою 1,90 % за кожен день користування кредитом. На підтвердження факту надання кредитних коштів позивачем надано інформаційний лист ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» про перерахування на рахунок [PERSON] грошових коштів у сумі 5 000 грн відповідно до договору №2221887. Заперечуючи факт отримання кредитних коштів, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували подані позивачем докази, зокрема виписки з банківського рахунку або доказів відсутності у нього відповідного платіжного рахунку на момент укладення договору та перерахування коштів. Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач здійснював часткові платежі в рахунок погашення кредитної заборгованості, що свідчить про фактичне виконання ним окремих зобов`язань за договором. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів є доведеним. 26. За будь-яке користування кредитними коштами передбачено сплату відсотків, які встановлені в договорі та які відповідач при його підписанні добровільно погодився сплатити. Отримавши кредитні кошти, відповідач погодився сплатити відсотки за користування ними у зазначеному розмірі, що обумовлено кредитним договором та відповідає вимогам ст.ст.1054,1056-1 ЦК України. У конкретному випадку ТОВ «Лінеура Україна» нараховано визначені кредитним договором відсотки за користування кредитом в межах узгодженого строку кредитування з урахуванням автопролонгації за період з 06.08.2021 р. по 05.02.2022 р., що є звичайною платою за право користування наданими кредитними коштами на визначених законодавством умовах. За умовами кредитного договору процентна ставка є фіксованою та позикодавцем не змінювалась. Відповідач добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, оформлюючи договір з ТОВ «Лінеура Україна» ознайомився з текстом кредитного договору, а також мав змогу ознайомитися з правилами та паспортом споживчого кредиту та інформацією, передбаченою ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а відтак суд відхиляє заперечення відповідача щодо незаконності нарахованих процентів. 27. Клопотання відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності задоволенню не підлягає з огляду на таке. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання зобов`язання. У конкретному випадку право кредитора на звернення до суду виникло 06 лютого 2022 року, а загальний трирічний строк позовної давності мав сплинути 06 лютого 2025 року. У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та прийняттям Закону України №2120-IX від 15.03.2022 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19, яким передбачено продовження строків позовної давності, визначених, зокрема, статтями 257259 ЦК України, на строк дії воєнного стану. Таким чином, оскільки на момент спливу загального строку позовної давності в Україні діяв воєнний стан, цей строк не сплив, а його перебіг продовжується на весь період дії воєнного стану. 28. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу клієнт відступає фактору право грошової вимоги до боржника, а фактор зобов`язується передати клієнту грошові кошти за плату. Згідно з частиною першою ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути як наявна грошова вимога, так і вимога, яка виникне в майбутньому. ТОВ «Свеа Фінанс» надало суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження переходу до нього права вимоги за договором №2221887 від 06.08.2021 року, а саме: договір факторингу, витяг з реєстру боржників та платіжні документи. 29. Суд вважає, що усі аргументи відзиву зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для відповідача, власним тлумаченням норм права, та посиланням на нерелевантну практику Верховного Суду, а тому не враховуються при обґрунтуванні судового рішення. З огляду на встановлений факт отримання відповідачем кредитних коштів, невиконання ним зобов`язань щодо їх повернення у строки, передбачені договором, та підтверджений перехід права вимоги до позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу та нарахованими процентами. VІІ. Розподіл судових витрат. 30. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved