Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 05.12.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.05.1987 Млиниською сільською радою Жидачівського району, актовий запис № 3, мотивуючи тим, що подружнє життя не склалось, взаємовідносини між ними погіршились 30 років тому, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Разом не проживають більше 25 років, спільного господарства не ведуть,, примирення між подружжям неможливе. Процесуальні дії суду Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.06.2025 витребувано докази. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.09.2025 витребувано докази. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2026 ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви представника від 02.02.2026 позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити, справу розглядати за їх відсутності. В судове засідання відповідачка повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. Фактичні обставини справи, встановлені судом 04.05.1987 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджено витягом з порталу «Дія» від 01.02.2026 № 00037121565, актовий запис про шлюб № 3 складений 04.05.1987 Млиниською сільською радою Жидачівського району, свідоцтво серії [NUMBER] від 04.05.1987. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, протилежними поглядами на шлюб та сім`ю, втратою почуття любові, поваги та порозуміння, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивача. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, а також його розірвання, що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини. Приймаючи до уваги, що сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved