Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернулось до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] 11 071,02 грн заборгованості за кредитним договором № 176987 від 28 березня 2025 року, а також 2422,40 грн сплаченого судового збору та 7000,00 грн витрат на правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 березня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» (далі ТОВ «ФК «Кредіплюс») та [PERSON] уклали кредитний договір №176987 у формі електронного документа з використанням електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання виникла заборгованість у сумі 11 071,02 грн, з яких 6 667 грн. заборгованість по кредиту, 3 903,02 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 501 грн. комісія за кредитним договором. 16 квітня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №176987 від 28 березня 2025 року. Ухвалою від 29 грудня 2025 року ухвалою суду у справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі його представника, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги в частині тіла кредиту та відсотків підтримує. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом частини восьмої статті 11 Закону №675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилами частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону №675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Суд установив, що 28 березня 2025 року між ТОВ «Кредіплюс » та [PERSON] укладено кредитний договір № 176987, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідач отримав 6 667 грн в наступному порядку: у сумі 5000,25 грн на картку позичальника та у сумі 1 666,75 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно з пунктом 2.5 індивідуальної частини. Строк кредитування складає 84 дні з 28 березня 2025 року по 20 червня 2025 року. Процентна ставка за користування кредитом 390,00% річних. Тип процентної ставки фіксована. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1 грн. Комісія за надання кредиту складає 1 666,75 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладання договору. Відповідно до пункту 3.5 договору (публічна частина) позичальник зобов`язався сплачувати кредитодавцю суму періодичного платежу у розмірах відповідно до графіку платежів. Згідно з пунктом 4.12.1 договору (публічна частина), позичальник зобов`язався сплатити кредитодавцю суму кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту та комісію за управління та обслуговування кредиту в порядку та в строки визначені договором, а також на вимогу кредитодавця сплатити штраф та/або пеню та/або інші платежі нараховані позичальнику у випадку виникнення прострочення виконання зобов`язань по договору. Пунктом 2.10 договору (індивідуальна частина) якщо позичальник не сплатив/не повністю сплатив періодичний платіж в день настання дати його належної сплати, визначеної графіком платежів, а також протягом 5 календарних днів після настання дати платежу, то на 6-й день від дати неналежної сплати позичальник, якщо тільки він не звільнений від обов`язку сплачувати неустойку, згідно чинного законодавства, зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 200 грн, а в подальшому починаючи з 7-го дня пеню в розмірі, що становить 20 грн за кожний календарний день прострочення та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня та не може бути більшою за 15% суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язань позичальником не може перевищувати 50% від загальної суми кредиту одержаного позичальником за цим договором, а у випадку якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати сукупна сума неустойки не може перевищувати розміру подвійної суми одержаної позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом. Як убачається з виписки за договором №б/н 28 березня 2025 року, наданої АТ «Укрсиббанк» на виконання ухвали суду від 29 грудня 2025 року, 28 березня 2025 року на рахунок [PERSON] зараховано 5000,25 грн. Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором №176987 від 28 березня 2025 року заборгованість становить 11 071,02 грн, з яких 6 667 грн. заборгованість по кредиту, 3 903,02 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 501 грн. комісія за кредитним договором. 16 квітня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №176987 від 28 березня 2025 року. Приписами частини першої статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язань або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Беручи до уваги досліджені докази, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме вважає доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідачки 10 570,02 грн заборгованості за договором № 176987 від 28 березня 2025 року, з яких: 6 667 грн. заборгованість по кредиту, 3903,02 грн. нарахованими процентами за користування кредитом. Однак, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача суми нарахованої комісії 501 грн, оскільки аналіз змісту цього договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надається відповідачу, та за які банком встановлена комісія, відсутні докази наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення договору про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника сплатити комісію за надання кредиту, є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 2 312 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду копію договору про надання правової (правничої) допомоги №10/09/25-09 від 10 вересня 2025 року, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Соломко та партнери», з додатками у вигляді Додаткової угоди від 11 вересня 2025 року, копії Акту приймання-передачі наданих послуг від 25 листопада 2025 року, що містять перелік, опис та узгоджену сторонами вартість виконаних робіт, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема: вивчення матеріалів справи 2 год, вартість послуги 1000 грн; підготовка адвокатського запиту -1 год, вартість послуги 500, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором - 1 год, вартість послуги 500 грн; складання позовної заяви 2 год, вартість послуги 5 000 грн (що відповідає узгодженим тарифам). Отже, складання типової позовної заяви та оформлення додатків до неї, вивчення матеріалів справи, підготовка адвокатського запиту та клопотання було оцінено у 7000 грн. При цьому ціна позову становить 11 071 грн. 02 коп. Суд вважає таку вартість послуг з правничої допомоги вочевидь завищеною. Проте у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial