Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

13.08.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 4346315 від 31.01.2024р. у розмірі 159 653 грн. 03 коп. з яких: 19 649 грн. 61 коп. - заборгованість за основним тілом кредиту; 110 529 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими первісним кредитором та 29 474 грн. 40 коп. - заборгованість по відсоткам нарахованими позивачем. Позов обґрунтований тим, що 31.01.2024р. між ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА та [PERSON] з використанням електронного підпису укладено електронний договір № 4346315 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно умов якого відповідачці були надані грошові кошти у сумі 22 500 грн., з визначенням строку кредиту 360 днів, з 31.01.2024р. по 25.01.2025р., з періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Пунктом 1.4.1 договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Пунктом 1.4.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 0,025 % в день та застосовується при умові, якщо клієнт до встановленого строку, зазначеного в п. 1.4.2. договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. За даними поденного розрахунку заборгованості за договором № 4346315 від 31.01.2024р. у період з 31.01.2024р. по 25.11.2024р. включно ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА були нараховані проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 110 529 грн. 25.11.2024р. між ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА та ТОВ УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ було укладено договір факторингу № 25/11/2024, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, зокрема і право грошової вимоги до відповідача за договором № 4346315 від 31.01.2024р., за яким загальна сума заборгованості склала 141 428 грн. 61 коп., з них: заборгованість з тіла кредиту - 19 649 грн. 61 коп., заборгованості за процентами - 110 529 грн. 00 коп. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 11 250 грн. 00 коп. Відповідно до умов кредитного договору № 4346315 строк кредиту 360 днів: з 31.01.2024р. по 25.01.2025р. Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.11.2024р. строк дії договору № 4346315 від 31.01.2024р. не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та позивачем ТОВ УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ, з дати факторингу 26.11.2024р. донараховано відсотки за (60 календарних днів): 19 649 грн. 61 коп. * 2,5 % * 60 календарних днів = 29 474 грн. 41 коп. Представник позивача Дідух Є.О. в судове засідання 08.12.2025р. та 03.02.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас, 08.12.2025р. звернувся до суду з заявою у якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання 08.12.2025р. та 03.02.2026р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзиву на позовну заяву та заяву про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. 03.02.2026р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. 31.01.2024р. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) електронним підписом одноразовим ідентифікатором 38533 підписано Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит). 31.01.2024р. між ТОВ Лінеура Україна та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було укладено договір № 4346315 про надання споживчого кредиту (далі - договір № 4346315). Укладення договору здійснювалося сторонами за допомогою інформаційно-комунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході його в особистий кабінет в порядку передбаченому законом України Про електронну комерцію, в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта вказаний ним при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Договір підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 79121 31.01.2024р. о 12:25:28 (п. 1.1 розд. 1 та розд.10 договору № 4346315). На умовах встановлених договором № 4346315 товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним. Сума кредиту - 22 500 грн. 00 коп. Строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору. Стандартна процентна ставка 2,50% в день та застосовується у межах всього строку кредиту, вказаного в пункті 1.3 цього Договору. Денна процентна ставка при застосування стандартної ставки дорівнює 2,5%. Знижена процентна ставка становить 0,03% в день та застосовується якщо клієнт до 29.02.2024р. або протягом 3-х календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. В іншому випадку нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 99 923, 40% річних, та з врахуванням зниженої процентної ставки - 14 435,39% Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 225 000 грн. 00 коп. та з врахуванням зниженої ставки 208 293 грн. 75 коп. Мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби (п.п. 1.2-1.8 договору № 4346315). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок клієнта за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (п.п. 2.1, 2.2 договору № 4346315). Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, за методом факт/факт. До періоду розрахунку процентів включається день надання кредиту та день фактичного повернення кредиту (п.п. 3.1, 3.2 договору № 4346315). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів. У разі якщо дострокове повернення кредиту відбулося не в дату платежу Графік платежів коригується шляхом зміни всіх наступних дат платежів, які починають обраховуватися від дати дострокового часткового повернення кредиту з врахуванням встановленої договором періодичності сплати процентів та незмінності кінцевої дати повернення кредиту. Новий графік платежів розміщується в особистому кабінеті (п.п. 4.1 - 4.2 розд. 4 договору № 4346315). Право вимоги дострокового повернення кредиту та порядок такого, а також доручення клієнта товариству ініціювати списання коштів з відповідного рахунку клієнта з використанням реквізитів електронного платіжного засобу, передбачено п.п. 4.4, 4.9 розд. 4 договору № 4346315. Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором чи договір факторингу з будь-якою третьою особою, без окремої згоди клієнта, але з його повідомленням про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення (п. 5.1.3 договору № 4346315). У розділі 5 (п. 5.3) договору № 4346315 сторони погодили, що клієнт має право, зокрема: - достроково повернути кредит як в повному обсязі так і частинами; - відмовитися від укладення договору, про що повідомити товариство не пізніше 14 календарних днів з моменту підписання та отримання його примірника, шляхом направлення письмового повідомлення на електронну адресу товариства чи поштову адресу рекомендованим цінним листом, та повернути отримані кошти протягом 7 днів з дня направлення товариству повідомлення. При цьому, у випадку неповернення споживачем загальної суми кредиту/процентів у зазначений строк відмова споживача від договору вважається такою, що не здійснювалася та договір продовжує діяти на тих же умовах; Внесення змін та доповнень до договору оформлюється шляхом підписання сторонами додаткових договорів (угод) (п. 7.1 розд. 7 договору № 4346315). У випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів, товариства має право нараховувати штраф у розмірі 25% від суми невиконаного чи неналежного виконаного зобов`язання на кожний 7 день кожного факту такого невиконання за формулою сума порушеного зобов`язання/100%*25%) (п. 6.4 розд. 6 договору № 4346315). У п.п. 9.3, 9.7 розд. 9 договору № 4346315 визначено, що договір укладений строком на 365 днів. Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства електронним підписом, що створений шляхом накладення на договір аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки, що відтворені засобами електронного копіювання, в особистий кабінет/мобільний застосунок клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора який формується автоматично для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІКС товариства. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Підписуючи договір клієнт підтвердив, зокрема і те, що перед укладенням договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація про фінансову послугу та про її надавача, яка розміщена на веб-сайті, та що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в т.ч. на умовах фінансового кредиту ТОВ Лінеура Україна розміщені на веб-сайті, повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватися (п. 9.9 розд. 9 договору № 4346315). Всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі (в т.ч. електронній) або через особистий кабінет (п. 9.10 розд. 9 договору № 4346315). Також у додатки до позовної заяви надано Додаток № 1 до договору № 4346315 - Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також надано Правила надання коштів у позику, у т.ч. і на умовах фінансового кредиту ТОВ Лінеура Україна затверджені наказом № 101-ОД від 20.11.2023р. Згідно листа ТОВ Пейтек № 20241219-76 від 19.12.2024р. товариство надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків, в тому числі і за дорученням ТОВ Лінеура Україна на підставі договору про переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019р. Відповідно до вказаного договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 03.01.2024р. було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 31.01.2024р. о 12:27:17 на суму 22 500 грн., маска карти [NUMBER] , номер транзакції в системі ТОВ Лінеура Україна 43463151706696836. Факт перерахування відповідачці коштів за договором № 4346315 підтверджується довідкою АТ КБ ПриватБанк від 09.12.2025р. № 20.1.0.0.0/7-251209/22745-БТ відповідно до якої відповідачці [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] на яку 31.01.2024р. зараховано кошти в сумі 22 500 грн., платник FUIB MoneyTransfer Visa Direct/ З розрахунку заборгованості виготовленому ТОВ Лінеура Україна вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором становить 141 428 грн. 61 коп., з яких: 19 649 грн. 61 коп. заборгованість за тілом кредиту; 110 529 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, що розраховані у період з 31.01.2024р. до 29.02.2024р. за зниженою процентною ставкою та з 01.03.2024р. до 25.11.2024р. за стандартною процентною ставкою; 11 250 грн. 00 коп. - штрафні санкції (з 21.05.2024р. до 20.07.2024р.). Також з нього вбачається, що відповідачкою внесено кошти на погашення кредиту: 29.02.2024р. у сумі 0 грн. 01 коп. на погашення тіла та 168 грн. 90 коп. на погашення процентів; 05.04.2024р. у сумі 2 850 грн. 36 коп. на погашення тіла та 20 249 грн. 64 коп. на погашення процентів; 08.04.2024р. у сумі 0 грн. 01 коп. на погашення тіла та 1 473 грн. 72 коп. на погашення процентів; 14.04.2024р. 0 грн. 01 коп. на погашення тіла та 2 947 грн. 44 коп. на погашення процентів. Доказів які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитним договором та доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань за ними відповідачкою суду не надано. 25.11.2024р. ТОВ Лінеура Україна (клієнт) та позивач (фактор) уклали Договір факторингу № 25/11/2024, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог зазначені у Реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1. Перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатку № 2 та надходження ціни продажу у повному обсязі на рахунок клієнта. 25.11.2024р. сторонами договору факторингу № 25/11/2024 підписано Акти прийому-передачі реєстру боржників та прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді, а також 05.12.2024р. та 06.12.2024р. проведено фінансування за цим же договором факторингу, про що до суду надані платіжні інструкції № 510, № 511, № 516. Вказаної ж дати сторонами договору факторингу № 25/11/2024 підписано Реєстр боржників у якому під порядковим номером 164 значиться боржниця [PERSON] , загальна сума заборгованості 141 428 грн. 61 коп., з них: заборгованість з тіла кредиту - 19 649 грн. 61 коп., заборгованості за процентами - 110 529 грн. 00 коп. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 11 250 грн. 00 коп. Фінансування згідно договору факторингу № 25/11/2024 проведено 05-06.12.2024р., про що надано платіжні інструкції №№ 510, 511, 512. Згідно розрахунку ТОВ Українські фінансові операції за 60 календарних днів (з 26.11.2024р. до 24.01.2025р.) вбачається, що позивачем нараховані відповідачці відсотки за 60 календарних днів, в межах строку договору, відповідно до п.п. 1.3, 1.4., 1.4.1, 1.4.3, 3.1 договору, за стандартною процентною ставкою 2,5% в день від непогашеної суми кредиту 19 649 грн. 61 коп., всього у сумі 29 474 грн. 40 коп.: 19 649 грн. 61 коп. х 2,5% х 60 днів. 01.08.2024р. між адвокатом Дідухом Є.О. та позивачем укладено договір № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг, відповідно до якого (розділ 1) адвокат зобов`язався надати замовнику юридичні послуги зі складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань. При цьому виконавець зобов`язався приступити до надання послуг замовнику негайно після усного чи письмового звернення (запиту) останнього (розділ 2). У розділі 3 сторони погодили, що вартість послуг виконавця визначається у акті надання послуг по домовленості (рахунках оплати). Згідно з заявкою № 4346315 від 21.04.2025р. на виконання доручення до договору № 01/08/2024-А, Детального опису виконаних робіт № 4346315 від 20.07.2025р. та Акту № 4346315 прийому-передачі виконаних робіт від 20.07.2025р. адвокатом клієнту надано юридичну допомогу за кредитним договором № 4346315 від 31.01.2024р. укладеного між ТОВ Лінеура Україна та [PERSON] , а саме: зустріч та консультація, роз`яснення з правових питань тривалістю 0,5 години вартістю 440 грн. 00 коп.; дослідження поданих клієнтом документів, аналіз фактичних обставин у справі тривалістю 1 година вартістю 840 грн.; аналіз чинного законодавства та судової практики ВС, апеляційних судів тривалістю 0,5 години вартістю 440 грн.; підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту інтересів клієнта тривалістю 1 година вартістю 840 грн.; письмова юридична консультація та складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства тривалістю 1 година вартістю 840 грн.; проведення заходів спрямованих на самостійне отримання доказів адвокатом, складання та направлення адвокатських запитів тривалістю 1 година вартістю 840 грн.; складення до суду позовної заяви про стягнення заборгованості тривалістю 2 години вартістю 1 640 грн. 00 коп.; складання та оформлення інших процесуальних документів (додатків до позовної заяви) тривалістю 1 година вартістю 840 грн.; складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви, клопотання про витребування доказів) тривалістю 2 години вартістю 1 640 грн.; представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта, у тому числі участь у судових засіданнях тривалістю 2 години вартістю 1 640 грн. Рахунок на оплату послуг адвоката № 4346315-2025 від 20.07.2025р. на суму 10 000 грн. Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VIII). У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VIII зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі логін-пароль, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону № 675-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачкою та ТОВ Лінеура Україна кредитного договору, в т.ч. в електронній формі, та перерахування їй кредитних коштів згідно його умов, невиконання позичальницею обов`язку щодо повернення у погоджені сторонами строки отриманої суми кредиту та процентів, сплата яких передбачена кредитним договором, а також обставини набуття позивачем прав кредитора у спірних правовідносинах, а саме права вимоги до відповідача за договором факторингу та відповідного реєстру боржників, а тому позов в частині стягнення заборгованості: 19 649 грн. 61 коп. - заборгованість за основним тілом кредиту; 110 529 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими первісним кредитором та 29 474 грн. 40 коп. - заборгованість по відсоткам нарахованими позивачем, всього у сумі фактично 159 653 грн. 01 коп. (159 653 грн. 03 коп. - арифметична помилка) - підлягає задоволенню. Щодо вимоги про зобов`язання в порядку частин десятої, одинадцятої ст. 265 ЦПК України орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України за формулою: розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків; розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з відповідачки на користь ТОВ УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ, то суд вважає що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 10 та ч. 11 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Таким чином, норма ч. 10 та ч. 11 ст. 265 ЦПК України передбачає, що суд може зазначити в рішенні про нарахування саме відсотків або пені, натомість позивач просить нарахувати інфляційні витрати та 3 % річних, відповідно до ст. 625 ЦК України, що в розумінні ЦК України є різним. Крім того, суд додатково зазначає, що відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За приписами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, про що зазначено в ч.4 ст. 62 ЦПК України. За положеннями п. 4 ст. 1, ч.ч. 3 та 5 ст. 27 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закон № 5076-VI). Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України). У відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У позовній заяві та заяві про розподіл судових витрат позивач ставив питання про стягнення з відповідачки на його користь витрат на професійну (правничу) допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн. 00 коп., на підтвердження яких ним надано договір про надання правничої допомоги, заявку на виконання доручення до договору, детальний опис виконаних робіт та акту прийому-передачі виконаних робіт з рахунком. Таким чином враховуючи вищевикладене, предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в детальному описі робіт та акті на підтвердження факту надання правничої допомоги, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд з врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідачки судових витрат на професійну правничу допомогу надану в суді у сумі 10 000 грн. 00 коп. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: partial