Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

22 грудня 2025 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник прожила однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] з 1993 року по день його смерті [INFO] . Однак в зв`язку з тим, що шлюб між ними був розірваний у 1999 році, заявник вимушена встановлювати факт проживання однією сім`єю в судовому порядку, для отримання права на спадкування в якості спадкоємця за законом 4 черги. Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, задоволено заяву заявника про виклик свідків та витребування копії спадкової справи у нотаріуса. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги, надала детальні пояснення щодо обставин справи. Після оголошеної судом перерви для повторного витребування доказів, заявник подала заяву про продовження судового розгляду у її відсутність. Будучим належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, третя особа в судове засідання не з`явилась, заперечень проти заявлених вимог не висловлювала, надала копії спадкової справи, що була витребувана судом. Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини та правовідносини, що їх супроводжують. 19 жовтня 1993 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9). 02 серпня 1999 року шлюб між вказаними особами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с.10) [INFO] [PERSON] помер у віці 49 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с11). Заявник [PERSON] пояснила суду, що в зв`язку з тим, що її чоловік [PERSON] зловживав алкогольними напоями, шлюб між ними було розірвано за її ініціативою. Однак вони так і продовжили проживати однією сім`єю аж до моменту його смерті. Чоловік закодувався від алкоголю, суттєво просунувся по службі, вони разом збудували будинок в селі Покровське, в якому й спільно проживали, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, постійно разом відпочивали. Спільних дітей вони не мали. Після смерті чоловіка заявник здійснила його поховання, однак до нотаріуса для оформлення спадкових справи не зверталась через відсутність необхідності. Наразі виникла потреба переоформити земельний пай, що належав померлому чоловікові. Однак нотаріус вказала про необхідність підтвердження факту їх спільного постійного проживання в судовому порядку. Інші спадкоємці у [PERSON] відсутні. Пояснення заявника в повній мірі підтвердили допитані судом свідки мешканці с. Покровське Миргородського району Полтавської області: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що [PERSON] та [PERSON] багато років прожили однією сім`єю, вели спільне домогосподарство, разом проводили дозвілля та відпочивали, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю. Після смерті [PERSON] заявник здійснила його поховання. Більшість свідків навіть не здогадувались, що шлюб між заявником та [PERSON] був розірваний. Згідно довідки Покровського старостинського округу виконавчого комітету Шишацької селищної ради № 125 від 09.12.2025 [PERSON] , який помер [INFO] на момент смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним в домогосподарстві зареєстрована, проживала та вела спільне господарства цивільна дружина [PERSON] (підстава погосподарська книга № 4, об`єкт погосподарського обліку 04-0140-1) (а.с.16). Фактично аналогічна за змістом довідка була видана Покровським старостатом Шишацької селищної ради за № 0221/464 06.10.2016 (а.с.15). Пояснення заявника також підтверджується рядом досліджених судом фотографій на яких зображено її спільний з [PERSON] відпочинок та дозвілля (а.с.18-19). За життя [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5га на території колишньої Куйбишевської сільської ради Шишацького району (а.с.17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права. При дослідженні матеріалів спадкової справи № 82/2016 щодо майна померлого [PERSON] судом встановлено що її було заведено 16.07.2016 Шишацькою державною нотаріальною конторою за письмовими претензіями кредиторів. Єдиним спадкоємцем померлого, який прийняв спадщину є заявник [PERSON] . В подальшому справу передано на зберігання до Миргородської державної нотаріальної контори (а.с. 35-62). Постановою № 1562/02-31 від 28.11.2025 державний нотаріус Миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.М. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки в зв`язку з не підтвердженням її належності до спадкодавців 4 черги спадкування за законом та факту прийняття нею спадщини на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України (а.с.12). Надаючи правову оцінку вищевказаним правовідносинам, суд виходив з наступного. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (постанова Верховного Суду від 03 травня 2018 року в справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18). Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Суд вважає, що сукупністю належних та достатніх доказів у справі, зокрема поясненнями заявника, показаннями свідків та рядом письмових доказів підтверджується факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше ніж 5 років до дня смерті останнього. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved