Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

У вересні 2025 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова в підсистемі «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №16.03.2023-100002281 від 16.03.2023 у розмірі 17 379,91 грн та судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 16.03.2023 ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали кредитний договір (оферту) №16.03.2023-100002281 шляхом підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки на отримання кредиту, підтвердження укладення кредитного договору. Позичальник [PERSON] під час укладення кредитного договору №16.03.2023-100002281 пройшла ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку. Під час ідентифікації позичальника [PERSON] з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Відповідно до умов договору [PERSON] надано кредит у розмірі 10 000,00 грн строком на 42 дні; дата надання кредиту 16.03.2023; дата повернення кредиту 26.04.2023; період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня його надання (черговий період); період користування ставкою «економ» розпочинається на наступний день сплати позичальником повністю всіх платежів. Ставка «економ» - фіксована у розмірі 1.2 % за один день користування кредитом , яка застосовується протягом першого чергового періоду та періоду «економ». Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, крім першого чергового періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія пов`язана з наданням кредиту - 15 % від суми кредиту дорівнює 1 500,00 грн ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином у повному обсязі не виконує, тому станом на дату пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 17 379,91 грн, що складається із заборгованості: за тілом кредиту- 10 000,00 грн, за процентами - 5 879,91 грн, за комісією - 1 500,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр» (а.с. 1-8). Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 жовтня 2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Славутицького міського суду Київської області ( а.с. 60-61). 02 грудня 2025 року матеріали цивільної справи №751/8295/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором надійшли до Славутицького міського суду Київської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи визначено суддю Бабич Н.С. ( а.с. 57). Ухвалою судді від 12 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам частини першої статті 177 ЦПК України та надано позивачу строк сім днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ній недоліків ( а.с.62-64). Ухвалою судді від 19 грудня 2025 року після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 23 грудня 2025 року, на 19 січня 2026 року (а.с. 73-74,82-83). Ухвалою суду від 19 січня 2026 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України судове засідання відкладено на 03 лютого 2026 року (а.с. 63-64). Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 19 січня 2026 року до електронного кабінету позивача та його представника Чехун Ю.В., що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с.96-99). У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та відсутність заперечень щодо ухвалення судом заочного рішення (а.с.7 зв.ст.). Відповідач [PERSON] у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце якого повідомлялась в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким їй направлялась судова повістка з копією ухвали суду від 19 січня 2026 року за зареєстрованим місцем проживання, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній» (а.с. 100). У такому випадку [PERSON] відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подала, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила, причини неявки суду не повідомила. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 03 лютого 2026 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Через неявку в судове засідання всіх учасників справи згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Суд встановив, що 16 березня 2023 року [PERSON] для підтвердження особи та прийняття рішення про видачу кредиту заповнила для ТОВ «Споживчий центр» додаток до анкети позичальника, який підписала електронним підписом, відтвореним за допомогою одноразового ідентифікатора Т 974, отриманого смс-повідомленням на фінансовий номер +380669496339, та зазначила в ньому свої контактні дані, інформацію про роботу, контактний телефон, близьких осіб, суму кредиту та строк кредитування ( а.с.25-26). 16 березня 2023 року ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали кредитний договір № 16.03.2023-100002281 шляхом підписання відповідачем електронним підписом, відтвореним за допомогою одноразового ідентифікатора Т 974, пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції, в якій міститься відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), а також підтвердження укладення кредитного договору та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 16.03.2023-100002281 від 16.03.2023 про споживчий кредит ( а.с. 27-32). Відповідно до п. 3.1. кредитного договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2. кредитного договору передбачено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з п. 3.3. кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту; сума кредиту; тип кредиту- кредитна лінія; строк, на який надається кредит; дата повернення (виплати) кредиту; проценти за користування кредитом; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. У п 4.1. кредитного договору зазначено, що кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача. Пунктом 4.8. кредитного договору передбачено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 38 578 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 15 271,24 грн. Відповідно до заявки та підтвердження укладення кредитного договору №16.03.2023-100002281 від 16.03.2023 позичальнику надається кредит на таких умовах. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 4441-1188-8888-6237 ( а.с. 30 зв. ст. - а.с. 32). Дата надання/видачі кредиту: 16.03.2023. Сума кредиту: 10 000,00 грн. Строк, на який надається кредит- 42 дні з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту- 26.04.2023. Період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту. Період користування ставкою «Економ» - період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «Економ», який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх платежів (частини суми кредиту, нарахованих процентів, комісії), нарахованих на дату платежу, та закінчується в дату поточного чергового періоду. Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом першого чергового періоду та протягом періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку Ставка «Стандарт» - стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім першого чергового періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 1500,00 грн. Розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Графік платежів: проценти, розраховані вищевказаним способом за черговий період, сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується 3 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 5 090,40 грн, 2 платіж у розмірі 5 090,40 грн, 3 платіж у розмірі 5 090,44 грн, комісія сплачується 1 платежем не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 1 500,00 грн ( а.с.30 зв.ст.-32). В таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №16.03.2023-100002281 від 16.03.2023 про споживчий кредит, укладеним між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , зазначено: дату видачі кредиту- 16.03.2023; дати платежу- 29.03.2023, 12.04.2023, 26.04.2023; кількість днів у розрахунковому періоді- 14; суму кредиту- 10 000,00 грн; суму платежу за розрахунковий період: 5 090,40 грн протягом перших двох періодів, 5 090,44 грн за останній період, усього 15 271,24 грн; проценти за користування кредитом - 3 771, 24 грн; комісію за надання кредиту- 1 500,00 грн; реальну річну процентну ставку - 38 578 %; загальну вартість кредиту - 15 271,24 грн ( а.с. 26). До позовної заяви також додано паспорт споживчого кредиту, з яким ознайомилась до укладення кредитного договору [PERSON] , підписав його електронним підписом, відтвореним за допомогою одноразового ідентифікатора Т974, який отримала на номер телефону [NUMBER] ( а.с. 23-26). Ідентифікація даних позичальника [PERSON] здійснена АТ «Універсал Банк» через систему BankiD НБУ, про що свідчить роздруківка інформації, отриманої з центрального вузла Системи BankiD НБУ (а.с. 34 зв. ст.). На підтвердження того, що ТОВ «Споживчий центр» являється абонентом Системи BankiD Національного банку України з 26 жовтня 2020 року, надано скріншот з сайту https://bank.gov.ua (а.с.34). 16 березня 2023 року ТОВ «Споживчий центр» перерахувало на виконання умов кредитного договору № 16.03.2023-100002281 від 16.03.2023 на зазначену відповідачем у заявці платіжну картку № [NUMBER] 10 000,00 грн, що підтверджується квитанцією Liqpay №2249290664 ( а.с.22). З довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, наданої ТОВ «Споживчий центр, вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 16.03.2023-100002281 від 16.03.2023 становить: 10 000,00 грн - за основним боргом; 5 879,91 грн - за процентами, нарахованими за період з 16.03.2023 по 26.04.2023; 1 500,00 грн - комісія за надання, всього 17 379,91 грн (а.с. 12). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України). За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», який суд застосовує в редакції станом на час укладення кредитного договору № 16.03.2023-100002281 від 16.03.2023. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За змістом частини восьмої статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною тринадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно із статтею 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України « Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України. Пунктом 159 розділу VIII «Загальні правила документообігу за операціями з використанням платіжних інструментів» Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 за №164, передбачено, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Відповідно до пункту 20 частини першої статті 1 Закону України « Про електронні довірчі послуги» (в редакції, чинній станом на час укладення кредитного договору № 16.03.2023-100002281 від 16.03.2023) ідентифікація особи- унікальний набір даних, який дає змогу однозначно встановити фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. Електронна ідентифікація здійснюється за допомогою засобів електронної ідентифікації, що підпадають під схему електронної ідентифікації, затверджену Кабінетом Міністрів України ( частина перша статті 14 Закону України «Про електронні довірчі послуги»). Частиною другою розділу І «Загальні положення» Положення про систему BankiD Національного банку України, затвердженого постановою Правління Національного банку України №32 від 17.03.2020, (далі -Положення) передбачено такі визначення: -абонент-ідентифікатор - банк України, який є абонентом Системи BankID Національного банку та безпосередньо виконує функції ідентифікації, автентифікації та верифікації клієнтів (банку), які є користувачами Системи BankID Національного банку; -абонент Системи BankID Національного банку (далі-абонент)-юридична особа резидент приватного або публічного права, яка має укладений Національним банком України ( далі- Національний банк) договір приєднання до Системи BankID Національного банку, та Національний банк; -користувач Системи BankID Національного банку ( далі-користувач) -фізична особа, яка ініціювала ЕЗІ з використанням Системи BankID Національного банку з метою отримання послуги від абонента - надавача послуг або контрагента абонента - надавача послуг зі спеціальним статусом. Згідно з пунктом 21 розділу ІІІ «Порядок використання Системи BankID Національного банку, права та обов`язки суб`єктів взаємовідносин у Системі BankID Національного банку» Положення учасниками процесу взаємодії в Системі BankID Національного банку є: користувачі та абоненти. За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що кредитний договір №16.03.2023-100002281 від 16.03.2023 укладено в електронній формі. Для підписання кредитного договору [PERSON] використала електронний підпис, відтворений за допомогою одноразового ідентифікатора, відповідно до вимог частини шостої та восьмої статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Під час укладення кредитного договору позичальник [PERSON] пройшла ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку, абонентом якої з 26 жовтня 2020 року є позивач, що підтверджується роздруківкою інформації, отриманої з центрального вузла Системи BankiD НБУ, та скріншотом з сайту [INFO] (а.с. 34). Під час ідентифікації позичальника [PERSON] з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Доказів на спростування відповідності особистих даних (реквізитів паспорта, адреси місця реєстрації, РНОКПП та номеру особистого платіжного засобу № [NUMBER] ) [PERSON] в документах, які складають кредитний договір, матеріали справи не містять. Отже, кредитний договір №16.03.2023-100002281 від 16.03.2023 підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18. Відповідно до кредитного договору №16.03.2023-100002281 від 16.03.2023 та квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №2249290664 про перерахування коштів за допомогою системи LiqPay [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн на строк, зазначений в умовах цього договору. При цьому, суд враховує, що кредитні кошти на рахунок [PERSON] , номер якого вона зазначила в кредитному договорі (заявці), були перераховані за допомогою платіжної послуги- еквайрингу. Так, відповідно до пункту 10 статті 1 Закону України « Про платіжні послуги» еквайринг платіжних інструментів - платіжна послуга, що полягає у прийнятті платіжних інструментів, результатом якої є переказ коштів отримувачу та/або видача коштів у готівковій формі. Еквайринг здійснюється еквайром на підставі договору, укладеного з отримувачем, з урахуванням вимог законодавства ( частина перша статті 37 Закону України « Про платіжні послуги»). Пунктом 10 розділу ІІ Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий фінансовий кредит), затвердженого постановою Правління Національного банку України №113 від 03.11.2021, передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ [NUMBER] (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу). До позовної заяви також долучено копію договору про надання послуг в системі LiqPay від 01.11.2020 за № 4507, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» (банк) та ТОВ «Споживчий центр» (клієнт), який регулює відносини банку з клієнтом, згідно з якими банк надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому та відправлення платежів за допомогою системи LiqPay, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та перерахування грошових коштів за розпорядженням клієнта на банківські картки платників ( а.с.13-18). Отже, позивач виконав свій обов`язок згідно з вказаним кредитним договором, надав відповідачу кредит у сумі 10 000,00 грн. Сторонами у належній формі погоджено розмір процентів за користування кредитом, комісії за надання кредиту та строк, на який надається кредит. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За умовами договору відповідач отримала кредит у сумі 10 000,00 грн на 42 дні зі сплатою процентів у визначеному договором розмірі та комісії. З довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, наданої ТОВ «Споживчий центр, вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 16.03.2023-100002281 від 16.03.2023 становить: 10 000,00 грн - за основним боргом; 5 879,91 грн - за процентами, нарахованими за період з 16.03.2023 по 26.04.2023, тобто в межах строку кредитування відповідно до умов договору за ставкою, що не перевищує 1,5 % за один день; 1 500,00 грн - комісія за надання, всього 17 379,91 грн (а.с. 12). Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась та не надала жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора. Доказів повернення тіла кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії, пов`язаної з наданням кредиту, матеріали справи не містять. Виходячи з викладених обставин та відповідних їм правовідносин, суд вважає правильним задовольнити позов повністю та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором № 16.03.2023-100002281 від 16.03.2023 у розмірі: 17 379,91 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5 879,91 грн - за процентами, нарахованими за період з 16.03.2023 по 26.04.2023, тобто в межах строку кредитування, 1 500,00 грн- заборгованість за комісією. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в сумі 2422,40 грн, які позивач сплатив у розмірі 2 422,40 грн згідно з платіжною інструкцією №СЦ00041364 від 25.09.2025 за подання позовної заяви в електронній формі через підсистему «Електронний суд». На підставі викладеного,

Outcome: approved