Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Представник позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») Анохіна О.О. звернулась до суду з позовом, який було подано через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 20.07.2025. Представник позивач просила стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 96 849,07 грн., що включає: -заборгованість за кредитним договором №2001414744301 від 27.09.2019 у сумі 71 274,53 грн., з яких 42 597,75 грн. основна сума боргу та 28 676,78 грн. відсотки за користування кредитом; -заборгованість за кредитним договором №1010329998 від 06.12.2021 у сумі 25 574,54 грн., з яких 16 421,70 грн. основна сума боргу, 3,44 грн. відсотки за користування кредитом та 9 149,40 грн. комісія. Пред`явлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] були належним чином укладені кредитні договори, які встановлювали зобов`язання останнього щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків і комісій. Незважаючи на умови договорів, відповідач не виконував свої зобов`язання у встановлені строки, що призвело до виникнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 96 849,07 грн. Для врегулювання спору поза судом АТ «ПУМБ» направляло відповідачу письмову вимогу про наявність заборгованості, проте [PERSON] залишив їх поза увагою та не вжив жодних заходів щодо погашення заборгованості. Внаслідок такого невиконання зобов`язань, що порушує законні права та інтереси кредитора, АТ «ПУМБ» був змушений звернутися до суду з метою захисту своїх прав і стягнення належних коштів. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22.07.2025 матеріали позовної заяви передано до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю. 27.08.2025 матеріали надійшли до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передано у провадження судді Євтушенку О.І. Ухвалою суду від 28 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача Анохіна О.О. про свою участь в судовому засіданні не заявила, згідно з клопотанням, викладеним у прохальній частині позову (п.3), просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, при цьому був неодноразово належним чином повідомлений усіма способами, передбаченими процесуальним законодавством та ст.128 ЦПК України. Правом на подання відзиву на позов не скористався, при цьому причини його неявки суду не відомі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також належне повідомлення відповідача, його повторну неявку та відсутність відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі рішення на підставі наявних доказів. Від учасників справи заяви та клопотання до суду не надходили. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 27.09.2019 [PERSON] підписав заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за №2001414744301, відповідно до умов якого сторони погодили: суму кредиту кредитний ліміт у розмірі 3 000,00 грн.; цільове призначення кредиту споживчі потреби; строк кредитування 12 місяців з дати надання кредитного ліміту; розмір стандартної процентної ставки/реальної річної процентної ставки 47,88% річних. Також було погоджено, що кредит надається шляхом видачі персоніфікованої кредитної картки миттєвого випуску, емітованої банком, № [NUMBER] , із встановленням на поточному рахунку № [NUMBER] у гривнях кредитного ліміту. Цього ж дня [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, який містить детальні умови кредитування та інформацію, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Підписанням заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО) [PERSON] беззастережно підтвердив прийняття Публічної пропозиції АТ «ПУМБ», розміщеної на офіційному сайті банку pumb.ua, у повному обсязі. Це включає умови надання всіх обраних ним послуг під час укладення ДКБО, а також послуг, що можуть бути надані протягом обслуговування, із урахуванням усіх змін. [PERSON] погодився на можливість обирати будь-які послуги, передбачені ДКБО, у тому числі дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку). У разі обрання послуги з укладення договору страхування, підписанням заяви він підтвердив свою згоду на укладення договору страхування за узгодженими умовами. Таким чином, укладений [PERSON] договір є договором приєднання у розумінні ч.1 ст.634 ЦК України. Крім того, позичальник був належним чином ознайомлений із паспортом споживчого кредиту, який містить детальний опис умов кредитування, складових загальної вартості кредиту та Графік платежів, про що свідчить його підпис на цих документах. Наведені обставини свідчать про свідомий та добровільний вибір відповідача щодо укладення договору, без чого його укладення було б неможливим. Крім того, 06.12.2021 [PERSON] підписав заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за №1010329998, умовами якого сторони погодили: споживчий кредит на загальні цілі GP Standart ВСЕЯСНО (24) банківський переказ; суму кредиту 18 000,00 грн.; строк кредитування 24 місяці; комісію за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%; розмір процентної ставки 0,01% річних; схему повернення кредиту ануїтетна (рівними) платежами; спосіб надання кредиту банківський переказ на рахунок № [NUMBER] в АТ «ПУМБ», отримувач [PERSON] . При укладенні зазначеного договору сторони також узгодили порядок повернення кредиту відповідно до графіку платежів, зазначеного у заяві на приєднання: дата щомісячного платежу до 06 числа кожного календарного місяця; платіжні періоди з 06.12.2021 до 06.12.2023 (усього 24 місяці); сума щомісячного платежу за розрахунковий період 1 288,88 грн., останній платіж 1 288,06 грн.; усього за 24 місяці 30 918,50 грн.; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 538,2 грн. щомісяця (загальна сума комісії за весь період кредитування 12 916,8 грн.). Цього ж дня [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, який містить детальні умови кредитування та інформацію, надану йому як споживачеві до укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. У силу ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається. АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за кредитним договором № 2001414744301 від 27.09.2019 року виконало належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі у розмірі 3 000,00 грн., а також неодноразово змінюючи розмір кредитного ліміту за вказаним договором, а саме: 27 січня 2020 року кредитний ліміт збільшено до 6 500,00 грн.; 19 лютого 2021 року кредитний ліміт збільшено до 11 500,00 грн.; 19 березня 2021 року кредитний ліміт збільшено до 19 500,00 грн.; 22 квітня 2021 року кредитний ліміт збільшено до 48 700,00 грн.; 19 травня 2021 року кредитний ліміт збільшено до 50 000,00 грн.; 27 лютого 2022 року кредитний ліміт зменшено до 39 008,00 грн.; 03 березня 2022 року кредитний ліміт збільшено до 44 008,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну кредитного ліміту за договором №2001414744301. Крім того, виписка з банківського рахунку позичальника містить інформацію про рух коштів на балансі рахунку відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції по рахунку (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 №578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій, касових чекових книжок. Також судовим розглядом встановлена доведеність факту належного виконання АТ «ПУМБ» зобов`язань перед [PERSON] за кредитним договором від 06.12.2021 за №101032998, шляхом надання відповідачу кредитних коштів в повному обсязі у розмірі 18 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №TR.54278453.100157.25578 від 06.12.2021 та випискою по особовому рахунку позичальника за період з 06.01.2022 до 06.06.2024. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Судовим розглядом встановлено, що позичальник [PERSON] свої зобов`язання за кредитними договорами не виконував належним чином. З наданих позивачем детальних розрахунків заборгованості станом на 03 березня 2025 року за кожним із кредитних договорів вбачається наступне: 1) за кредитним договором №200141474301 від 27.09.2019 заборгованість за тілом кредиту складає 42 597,75 грн.;заборгованість за процентами за користування кредитом 28676,78 грн.;у зв`язку з чим загальна сума заборгованості за договором складає 71 274,53 грн.; 2) за кредитним договором за №1010329998 від 06.12.2021 заборгованість за сумою кредиту складає 16 421,70 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 3,44 грн.; заборгованість за комісією 9 149,40 грн.; у зв`язку з чим загальна сума заборгованості за договором складає 25 574,54 грн. На адресу місця проживання відповідача [PERSON] АТ «ПУМБ» було направлено письмову вимогу (повідомлення) від 03 березня 2025 року №КНО-44.2.2/80 щодо наявної заборгованості з вимогою погасити борг протягом 30 днів з дня отримання зазначеного повідомлення, однак вказана вимога залишилася без реагування з боку позичальника. Вказаний розмір заборгованості відповідачем не спростовано, доказів сплати боргу в повному обсязі або в певній його частині, яка не була врахована позивачем у поданому розрахунку, суду не надано. За даних обставин, оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів у строки передбачені кредитними договорами, внаслідок чого у [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з останнього на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за договором №200141474301 від 27.09.2019 у загальному розмірі 71 274,53 грн., яка включає: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 42 597,75 грн., заборгованість за процентами в розмірі 28676,78 грн. Також, за договором №1010329998 від 06.12.2021 у загальному розмірі 25 574,54 грн., яка включає: заборгованість за сумою кредиту у розмірі 16 421,70 грн., заборгованість за комісією в розмірі 9 149,40 грн. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Частиною четвертою ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За приписами ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання зі спливом строку виконання такого зобов`язання. У позовній заяві представник позивача, обґрунтовуючи дотримання строків позовної давності, зазначає, що строки, визначені ст.ст.257-258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, були продовжені на строк дії карантину, запровадженого на території України, а після його завершення на період дії воєнного стану та тридцяти денний строк після його припинення або скасування. Оскільки кредитний договір №200141474301 укладено від 27.09.2019, а відповідач здійснював платежі до 01.04.2022, позивач вважає, що строків позовної давності дотримано. Також, за кредитним договором №1010329998 укладеним06.12.2021, відповідачем [PERSON] здійснювались платежі до 06.07.2022. Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові у справі №679/1136/21 від 07 вересня 2022 року, відповідно до якої у пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (у редакції Закону України від 30.03.2020 №540-IX) визначено перелік статей цього Кодексу, якими встановлено строки позовної давності, та передбачено їх продовження на строк дії карантину, запровадженого у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), для всіх суб`єктів цивільних правовідносин. Виходячи із системного аналізу зазначених норм права, цілей їх прийняття та з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, Верховний Суд дійшов висновку про застосування п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо продовження строків загальної та спеціальної позовної давності. Крім того, до об`єктивних причин звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів суд відносить введення на території України воєнного стану. Незважаючи на положення ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», якими передбачено заборону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства, Радою суддів України 02 березня 2022 року було оприлюднено рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, відповідно до яких процесуальні строки по можливості підлягають продовженню щонайменше до закінчення воєнного стану. Таким чином, введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України №64/2022 та його подальше продовження є об`єктивною та поважною причиною пропуску процесуальних строків, встановлених законом та судом. Окрім того, розділ «Прикінцеві положення» ЦК України було доповнено п.19 (виключеним на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025), згідно з яким у період дії воєнного чи надзвичайного стану строки, визначені ст.ст.257259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжувалися на строк його дії. Матеріалами справи підтверджено, що кредитний договір № 200141474301 укладено 27 вересня 2019 року, останній платіж за яким відповідачем [PERSON] здійснено 01 квітня 2022 року, а за кредитним договором № 1010329998, укладеним 06 грудня 2021 року, останній платіж відповідачем [PERSON] здійснено 06 липня 2022 року. Представник позивача звернувся до суду з даним позовом 20 липня 2025 року. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права та встановлених фактичних даних, суд дійшов висновку, що представник АТ «ПУМБ», звертаючись до суду з даним позовом, строк позовної давності не пропустив. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд виходить із ухвалення рішення на користь позивача. У зв`язку з цим понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн., сплаченого із застосуванням коефіцієнта 0,8 за подання позову в електронному вигляді, підлягають стягненню з відповідача на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Outcome: approved