Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що 03.02.2017 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №С03.200.75225. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №С03.200.75225 від 03.02.2017 в сумі 13439,67 грн, з яких: 2500 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 8239,67 грн заборгованість за відсотками. Крім того, 01.02.2025 року між ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8724359 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора,відповідно до умов якого ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА» надав [PERSON] кредит у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит у погоджений умовами договору строк. 28.10.2025 між ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем укладено договір факторингу №28102025, відповідно до умов якого, а також акта прийому-передачі Реєстру боржників, платіжної інструкції, витягу з Реєстру боржників №2, позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №8724359 від 01.02.2025 в сумі 16210 грн, з яких: 4900 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 5880 грн заборгованість за відсотками, 5430 грн сума заборгованості за штрафом. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 29649,67 грн заборгованості, з яких: 13439,67 грн заборгованість за кредитним договором №С03.200.75225 від 03.02.2017, 16210 грн заборгованість за кредитним договором №8724359 від 01.02.2025, а також 3028 грн судового збору. Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, в суд не з`явився, подав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності його представника. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст.128 ЦПК України, в судове засіданні не з`явився, до суду повернувся поштовий конверт надісланий відповідачу з судовою повісткою, з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд розглядає позов і визначає розмір заборгованості виходячи з умов договору та вимог закону (постанова Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 156/268/21). В судовому засіданні встановлено, що 03.02.2017 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду №С03.200.75225 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої відповідачу відкрито кредитну лінію з максимальним розміром ліміту 200000 грн, мінімальний розмір кредитного ліміту 3200 грн на поточний рахунок [NUMBER] , відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 48% річних (п.3.2, 3.3 угоди), .07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення богів» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення богів» права вимоги до боржників зазначених у Реєстрі боржників, зокрема і до [PERSON] за кредитним договором №С03.200.75225 від 03.02.2017, що підтверджується договором факторингу, Реєстром боржників. На виконання умов договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення богів» перерахувало кошти на користь АТ «Ідея Банк», що підтверджується платіжною інструкцією від 11.07.2023. Згідно з наданим позивачем розрахунком та випискою за рахунком заборгованість відповідача за кредитним договором №С03.200.75225 від 03.02.2017 станом на 07.07.2023 року (дата відступлення права вимоги) становить 13439,67 грн, з яких: 5200 грн заборгованість за тілом кредиту, 8239,67 грн заборгованість за відсотками. Оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача, суд дійшов висновку, що відповідач отримав кредитні кошти, користувавсь ними, однак не виконав грошового зобов`язання за кредитним договором №С03.200.75225 від 03.02.2017, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 13439,67 грн заборгованості за кредитним договором №С03.200.75225 від 03.02.2017 укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Також, встановлено, що 01.02.2025 року між ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір №8724359 про надання споживчого кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора А7086,відповідно до умов якого ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА» надав [PERSON] кредит у розмірі 3000 грн (п.1.3 договору), шляхом перерахунку на рахунок (реквізити платіжної картки [NUMBER] ) (п.2.1 договору), на споживчі (особисті) потреби (п.1.6 договору), на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит у погоджений умовами договору строк (360 дні) (п.1.4 договору) та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 1% в день ( стандартна процентна ставка), застосовується у межах строку кредитування, 0,01% в день (знижена процентна ставка), застосовується відповідно до п.1.5.2 договору.У випадку невиконання позичальником умов договору, позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 270 грн на 4 день такого невиконання та у розмірі 60 грн починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п.6.4 договору). ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором №8724359 виконав та перерахував 01.02.2025 відповідачу 3000 грн, реквізити платіжної картки [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» від 28.10.2025. Однак, відповідач взятих на себе зобов`язань за договором №8724359 щодо сплати суми кредиту та відсотків не виконав, у зв`язку із чим утворилася заборгованість. 28.10.2025 між позивачем та ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір факторингу №28102025, відповідно до умов якого ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення богів» права вимоги до боржників зазначених у Реєстрі боржників №2, зокрема і до [PERSON] за договором №8724359, що підтверджується змістом: договору факторингу, Реєстру боржників №2, акта прийому-передачі. На виконання умов договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення богів» перерахувало кошти на користь ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА», що підтверджується платіжною інструкцією №167 від 31.10.2025. Позивачем, на підтвердження позовних вимог, також надано довідку ТОВ «ПЕЙТЕК» від 28.10.2025 згідно з якою 28.02.2025 на картку [NUMBER] зараховано 1900 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за договором №8724359 від 01.02.2025 станом на 27.10.2025 року (дата відступлення права вимоги) становить 16210 грн, з яких: 4900грн заборгованість за тілом кредиту, 5880 грн заборгованість за відсотками, 5430 грн - штраф. Суд зазначає, що відповідно до умов договору №8724359 від 01.02.2025 сума кредиту складає 3000 грн (п.1.3 договору) і на виконання умов договору 3000 грн були зараховані на картку [NUMBER] . Кошти у розмірі 1900 грн, які були перераховані на картку [NUMBER] договором №8724359 від 01.02.2025 не передбачені, в позовній заяві не зазначено доказів, які б свідчили про наявність додаткових угод до кредитного договору про збільшення суми кредиту, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню тіло кредиту, в розмірі 3000 грн. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів того, що картка [NUMBER] на яку були перераховані кредитні кошти в сумі 3000 грн належить не йому та не надав суду доказів, що це не він підписував договір №8724359 від 01.02.2025 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора А7086, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 12909 грн заборгованості за договором №8724359 від 01.02.2025, з яких: 3000 грн заборгованість за тілом кредиту, 9909 грн заборгованість за відсотками ( як зазначено у Додатку 1 до договору). Що стосується позовних вимог в частині стягнення штрафу у сумі 5430 грн, то суд зазначає наступне: Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введений воєнний стан, тому в частині стягнення за договором №8724359 від 01.02.2025 5430грн штрафу - необхідно відмовити. На підставі п. 3 ч. 2 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат проводиться пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачу задоволено позов в розмірі 88,86 % позовних вимог, то судовий збір необхідно стягнути в розмірі 2690,68 грн (3028 грн х 88,86 %).

Outcome: partial