Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

07.01.2026 року адвокат Скворцова О.В., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час у зв`язку з неможливістю реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] в Університетській багатопрофільній лікарні у м. Пловдив Болгарії. 25.09.2024 року, на підставі акту про смерть №0831 від 25.09.2024 року, посадовою особою відділу цивільної реєстрації та адміністративного обслуговування актів цивільного стану м. Пловдив Болгарія община [PERSON] видано копію-витяг з акту про смерть, згідно якому час смерті [PERSON] - [INFO] о 16 годині 10 хвилин. Через волонтерів заявниця з Болгарії отримала погребальну урну з прахом сина та копію виписки з акту про смерть, а також довідку про кремацію тіла з дозволом про кремацію та копію витягу з акта про смерть сина з перекладом з болгарської на російську мову. Оригіналу свідоцтва про смерть не передали, пояснивши, що у відділі кремації видали лише ці документи. [PERSON] поховала прах сина у м. Мелітополі Запорізької області, яке на цей час є фактично тимчасово окупованою територією України. Для звернення до соціальних органів або до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та заведення спадкової справи необхідно мати оригінал свідоцтва про смерть. Заявниця не може зробити на окупованій території нотаріальну довіреність на будь-яку довірену особу, щоб замовити в Болгарії оригінал свідоцтва про смерть, оскільки така довіреність не є і не буде дійсною. Виїхати за кордон у Європу вона не має можливості через відсутність паспорта для виїзду за кордон. Отже, всі інші способи отримати оригінал свідоцтва про смерть відсутні. Таким чином, [PERSON] необхідно встановити факт смерті сина та зареєструвати його смерть в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян для прийняття спадщини після померлого [PERSON] 08.01.2026 року на адресу суду від представника [PERSON] надійшло клопотання про долучення доказів. 13.01.2026 року ухвалою суду заява [PERSON] залишена без руху, заявниці та її представнику надано строк для усунення недоліків. 15.01.2026 року на адресу суду надійшла заява від представника [PERSON] про усунення недоліків. Ухвалою суду від 28.01.2026 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження. У судове засідання заявниця [PERSON] та її представниця [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. 30.01.2026 року на адресу суду від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі сторони заявниці, в якій також вказала, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 02.02.2026 року на адресу суду надійшла заява від керівника Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рудакової С.В. про розгляд справи без участі представника відділу, вирішення заяви [PERSON] залишено на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст.293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факт смерті особи у певний час за відмови органів реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів цивільного стану у реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням до цих органів або відсутністю документів, які стверджують подію смерті. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] є матір`ю померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 12.05.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області. [PERSON] , помер [INFO] в Університетській багатопрофільній лікарні у м. Пловдив Болгарії, на підтвердження чого надано копії: копії-виписки з акту про смерть від 25.09.2024 року, дозволу на кремацію та довідки про кремацію з перекладом з болгарської на російську мову. Водночас, у матеріалах справи відсутній офіційний документ про реєстрацію смерті [PERSON] , наявна лише копія копії-виписки з акту про смерть від 25.09.2024 року, з перекладом з болгарської на російську мову, виданої, як зазначено в документі, на підставі акту про смерть №0831 від 25.09.2024 року. Як вказано у заяві, [PERSON] не має паспорту громадянина України для виїзду за кордон, тому не може виїхати в Болгарію для замовлення й отримання свідоцтва про смерть свого сина. Через волонтерів заявниця отримала з Болгарії поховальну урну з прахом сина та копію виписки з акту про смерть. [PERSON] на теперішній час проживає у м. Мелітополі Запорізької області, тобто на тимчасово окупованій території України, на якій не працюють дипломатичні установи України і відсутня можливість оформити офіційний запит консулу України в Болгарії або оформити нотаріальну або консульську довіреність на представника в Україні або Болгарії. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст.263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено можливість встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В матеріалах поданої заяви про встановлення факту смерті відсутні докази, що заявниця зверталася до відділу РАЦСу і їй було відмовлено, саме у реєстрації факту смерті [PERSON] . Так, представником заявниці долучено до матеріалів справи лист начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області від 06.10.2025 року №180/06.10-01-33, з якого вбачається, що перевіркою за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , не виявлено. 25.09.2024 року, на підставі акту про смерть №0831 від 25.09.2024 року, посадовою особою відділу цивільної реєстрації та адміністративного обслуговування актів цивільного стану м. Пловдив Болгарія община [PERSON] видано копію-витяг з акту про смерть, згідно якому час смерті [PERSON] - [INFO] о 16 годині 10 хвилин. Отже, смерть останнього була зареєстрована уповноваженим державним органом Болгарія. [PERSON] , через представника [PERSON] , звернулась до суду для встановлення факту смерті сина [PERSON] з метою здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті останнього та для подальшої реалізації спадкових прав. За положеннями статті 49 ЦК України актом цивільного стану є, зокрема, смерть фізичної особи, яка підлягає державній реєстрації відповідно до закону та обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Статтею 317 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 року №1064. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Подія смерті сина заявниці відбулася на території іноземної держави, яка не відноситься до території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або до тимчасово окупованої території України, а тому в даному випадку Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», не може бути застосований. За пунктом 7 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Чинним законодавством передбачено певний порядок визнання документів, виданих органами іноземних держав на підтвердження факту смерті, а саме: їх легалізація в установленому законом порядку, або такий порядок може бути визначений міжнародно-правовим договором. Статтею 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При зверненні до суду заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Доказами, цього можуть бути: медичне свідоцтво, акт органів поліції, акт органів пожежного і водного нагляду та інші докази. Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13 травня 2022 року у справі № 478/1072/21, провадження № 61-1370св22. Заявниця, звертаючись до суду в порядку окремого провадження, просить встановити факт смерті її сина [PERSON] , який помер [INFO] в м. Пловдив, Болгарія, про що уповноваженою особою відповідного органу вказаної держави (посадовою особою відділу цивільної реєстрації та адміністративного обслуговування актів цивільного стану м. Пловдив Болгарія община Пловдив [PERSON] ), на підставі акту про смерть, видано копію-витяг з акту про смерть, тобто смерть [PERSON] зареєстрована компетентним органом відповідно до законодавства іноземної держави, на території якої й настала смерть сина заявниці. Оскільки свідоцтво про смерть видано на підставі вимог чинного законодавства іноземної держави, на території якої настала смерть особи, тому підстави для встановлення факту смерті [PERSON] в порядку окремого провадження та повторної видачі свідоцтва про смерть відсутні. Зважаючи, що заявницею не надано доказів неможливості відновити свої права у інший спосіб, ніж встановлення факту смерті, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Пловдив Болгарії. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed