Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

У травні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №1» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, в якому просив: визнати наказ №222-к від 10.04.2025 КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1» незаконним та протиправним та скасувати його, поновити його на посаді інженера з охорони праці, та уповноваженим з антикорупційної діяльності за сумісництвом на КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1»; зобов`язати роботодавця сплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] працював інженером з охорони праці за основним місцем роботи (наказ №420-к від 18 серпня 2021 року) та уповноваженим з антикорупційної діяльності за сумісництвом (наказ № 221-к від 31 травня 2023 року) на КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1». У серпні 2024 року відбулося представлення нового керівника підприємства [PERSON] . Колектив підприємства був проти саме такого призначення, про що було написано у зверненні до власника підприємства, Білоцерківської міської ради та меру міста Біла Церква. [PERSON] був одним з тих хто виступав проти вільного трактування порядку при призначенні нового керівника підприємства. 03.09.2024, після відпустки, він доповів керівнику підприємства про стан справ з охорони праці та стан корупції на підприємстві. В той день керівник не маючи чіткої уяви про роботу охорони праці на підприємстві, пояснюючи , що він має намір скоротити посаду інженера з охорони праці запропонував йому звільнитися. Ці пропозиції він озвучував регулярно. Позивач зазначає, що керівник не вживав заходів щодо дотримання законодавства з охорони праці і, що найголовніше, не вживав заходів щодо припинення розкрадання коштів лікарні, а також не мав бажання зупинити грубі порушення у сфері оплати праці працівникам підприємства. На виконання своїх обов`язків , як уповноваженого з антикорупційної діяльності, 14.10.2024 позивач звернувся до прокуратури м. Біла Церква з заявою про викриття корупційних схем, а саме незаконного збагачення у вигляді незаконних високих заробітних плат, що отримує адміністрація комунального підприємства і в тому числі керівник підприємства [PERSON] . За його заявою відкрите кримінальне провадження і зараз проводиться досудове розслідування. Також позивач зазначає, що 25.11.2024 його запросила до свого кабінету начальник відділу кадрів і вручила йому наказ №570-к від 25.11.2024, в якому йому оголосили догану за цілий ряд правопорушень трудової дисципліни. 10.02.2025 він звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовною заявою про визнання наказу №570-к від 25.11.2024 про оголошення догани, незаконним та протиправним та скасувати догану. 02.04.2025 Білоцерківський міськрайонний суд своїм рішенням в справі №357/661/25 провадження №2/357/1847/25, визнав наказ №570-к від 25.11.2024 року про оголошення догани незаконним та протиправним. На сьогоднішній день рішення суду зухвало керівником підприємства [PERSON] не виконано. Не оголошено на підприємстві наказ про зняття догани, а також не виплачена за рішенням суду грошова сума. 10.02.2025, 13.02.2025 та 08.04.2025 позивач звернувся з заявами до керівника підприємства про відпустку, у задоволенні яких йому було безпідставно відмовлено. Відчуваючи, що керівник підприємства [PERSON] зверхньо ставиться до нього, мстить за його незалежну, принципову позицію на підприємстві, він 09.04.2025 написав заяву про звільнення за власним бажанням. В той день [PERSON] відмовився на його прохання поставити резолюцію на заяву про звільнення за власним бажанням. 09.04.2025 позивач отримав травму та 10.04.202 звернувся до травмпункту лікарні №2 ім. Сімашко і його лікарі відправляють на лікарняний. 14.04.2025 позивач відкликав заяву про звільнення за власним бажанням, надіючись повернутися на роботу. 17.04.2025 позивач отримав поштою відправлений наказ датований 10.04.2025 за №222-к про звільнення [PERSON] із основної посади та посади за сумісництвом за пунктом 2 ст. 40 КЗпП, в якому вказано, що [PERSON] звільнили за браком знань і за прийняття непрофесійних рішень. Позивач вважає наказ незаконним та протиправним. Наказ №222-к від 10.04.2025 є незаконний, бо з 10.04.2025 до 24.04.2025 позивач перебував на лікарняному. 10.04.2025 проведено розрахунок при звільненні. Тобто, наказ №222-к вступив в юридичну силу на підприємстві 10.04.2025, його виконала бухгалтерія і всі служби підприємства, виконання цього незаконного наказу мало місце. Наказ №224-к від 11.04.2025 про внесення змін до наказу від 10.04.2025 за №222-к, який позивач отримав теж поштою, був відправлений 14.04.2025. Позивач вказує, що наказ від 10.04.2025 про звільнення є незаконний, оскільки він перебував на лікарняному, а наказ від 11.04.2025 за №224-к це документ, в якому написано завідомо неправдиві відомості. Згідно КЗпП одним із видів стягнення є звільнення. Факт виявлення невідповідності займаній посаді, проступку працівника, прийнятого непрофесійного рішення працівником, не якісного виконання обов`язків працівником потрібно зафіксувати письмово за допомогою складеного акту, службової чи доповідної записки, протоколу. При цьому роботодавцю слід враховувати, що виявлення проступку передбачає не лише виявлення власне факту порушення, а необхідно також переконатися, що вчинене працівником порушення відповідає всім ознакам халатності, недоліком знань, не професійності і т.д.. При цьому дії працівника мають бути винними, тобто умисними або необережними, провина працівника повинна бути доказаною, а також повинні бути і наслідки непрофесійних дій завданих працівником, повинно бути вказано які пункти посадової інструкції не виконані працівником, які нормативні документи не виконані працівником. Днем виявлення проступку, неякісного, невчасного виконання посадових обов`язків, прийняття непрофесійного рішення, як правило, вважають день складання акту, протоколу, доповідної, що підтверджує скоєння проступку, порушення. Позивач наголошує, що ні акту, ні доповідних, які б вказували на вчинення ним якогось проступку, прийняття не професійних рішень, йому ніхто не показував і ніхто не оголошував. Тим більше що Білоцерківський міськрайонний суд 02.04.2025 скасував догану оголошену з тих же самих підстав, за яких його звільнили. 28.04.2025 за вирішенням трудового спору, відповідно до ст.228- ст. 235 КЗпП [PERSON] звернувся до комісії з трудових спорів підприємства. 29.04.2025 виконуючий обов`язки голови комісії з трудових спорів [PERSON] звернувся до керівника підприємства з листом, в якому просив керівника [PERSON] надати до комісії всі документи , що стосуються звільнення [PERSON] .?30.04.2025 наказом керівника [PERSON] комісію з трудових спорів на підприємстві ліквідовано. Позивач був головою комісії з трудових спорів. Відповідно до ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», звільнення члена виборного органу можливо лише за згодою цього органу. Згоду на звільнення позивача профспілка не надавала. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2025 р. головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою від 26 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 13 червня 2025 року. За клопотанням представника відповідача адвоката Овчаренка Д. К., розгляд справи було відкладено до 11:00 год. 29.07.2025. Судом 09.07.2025 р. за вх..№38553 отримано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Генеральний директор КНП БМР «Білоцерківської міської лікарні №1» Р. Г. Ревунець просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відзиві зазначив, що Позивач звертаючись до Відповідача з заявою від 09.04.2025 про звільнення з посади інженера з охорони праці підприємства за власним бажанням з 09.04.2025 мотивував своє звернення сімейними обставинами та просив не встановлювати двотижневе відпрацювання, посилаючись на діючий в країні військовий стан. Натомість в своїй позовній заяві наводить інші безпідставні аргументи намагаючись під ними приховати власний непрофесіоналізм та не компетенцію. Така поведінка Позивача не може бути визнана добросовісною та залишена поза увагою суду при прийнятті рішення по суті трудового спору. В матеріалах позовної заяви відсутні докази на обставини, які посилається Позивач як мотиви для звільнення, натомість Відповідач зазначає в своєму відзиві на позовну заяву обставини, які підтверджуються наданими доказами, а саме : - 07.04.2025 був складений акт про відсутність Позивача на роботі; - 08.04.2025 був складений акт про відмову Позивача надати письмові пояснення причин відсутності на роботі 07.04.2025 року; - 08.04.2025 був складений акт про відсутність Позивача на роботі за сумісництвом; - 09.04.2025 був складений акт про відсутність Позивача на роботі; - 09.04.2025 був складений акт про відмову Позивача надати письмові пояснення причин відсутності на роботі 09.04.2025; - 09.04.2025 на заяві Позивача про звільнення з посади інженера з охорони праці підприємства за власним бажанням з 09.04.2025 з сімейних мотивів та військового стану керівником підприємством нанесена мотивована резолюція про звільнення після проведення аудиту служби охорони праці; - 09.04.2025 КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1» звертається з листом до ТОВ «СПБ «ГЕФЕСТ» про проведення аудиту щодо стану охорони праці та безпеки промислового виробництва у КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1»; - 10.04.2025 на підставі висновку ТОВ «СПБ «ГЕФЕСТ» від 10.04.2025 року прийняти наказ № 222-к про звільнення Позивача за пунктом 2 статті 40 КЗпП України в зв`язку з невідповідністю [PERSON] займаній посаді та недостатньою кваліфікацією. Невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі - це документально підтверджена неможливість продовжувати виконання роботи працівником за умови, що така робота потребує певної кваліфікації чи стану здоров`я. Роботодавцеві надано право самостійно визначати, чи відповідає працівник роботі, на яку його прийнято. Висновок роботодавця про невідповідність працівника роботі має бути обґрунтованим і документально підтвердженим. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пунктах 21, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про звільнення за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків. Висновок ТОВ «СПБ «ГЕФЕСТ» від 10.04.2025 підтверджує невідповідність [PERSON] займаній посаді та його недостатню кваліфікацію. Відповідач зазначає, що в позовній заяві Позивач не наводить будь яких доказів на наявність у нього фахових знань, попереднього досвіду, своєчасного підтвердження професійних знань шляхом проходженням періодичного обов`язкового навчання, що повинно бути підтверджено відповідними документами, натомість посилається на формальне порушення вимоги статей 40 та 43 КЗпП України в яких зазначається про не допустимість звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності та проведення розірвання трудового договору лише за попередньою згодою виборного органу і профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. 24.03.2022 набув чинності Закон України «Про організацію трудових відносин в період воєнного стану». Даним Законом вводяться обмеження конституційних прав і свобод громадянина відповідно до ст. 43 та 44 Конституції України. Прийнятий Закон розповсюджується на всі без виключення підприємства та організації незалежно від форм власності та діятиме до моменту закінчення воєнного стану на території Україні. Відповідно даного Закону та в період дії особливого правового режиму, комісія, по трудових спорах не функціонує. Статтею 5 Закон України «Про організацію трудових відносин в період воєнного стану» визначено, що період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки. У період дії воєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працю України не застосовуються. Судове засідання призначене на 29 липня 2025 року за клопотанням представника відповідача було відкладено до 26 серпня 2025 року. Судом 26.08.2025 р. за вх..№48071 отримано клопотання, в якому представник відповідача адвокат Овчаренко Д. К. просив поновити строк відповідачу для подачі доказів та долучити до матеріалів справи завірену копію висновку «Про результати позапланової перевірки КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1» за період 01.01.2022 до 31.12.2024» від 13.03.2025 за №16.4-13, доповідні та пояснення Олійника Ю. В. В судовому засіданні, яке відбулося 26.08.2025, судом було прийнято відзив на позовну заяву та задоволено клопотання представника відповідача про долучення доказів до матеріалів справи. Також, в судовому засіданні позивачем надано відповідь на відзив, яка була долучена до матеріалів справи. Судове засідання було відкладено до 16.10.2025 та надано стороні відповідача час для ознайомлення з відповіддю на відзив. В судовому засіданні, яке відбулося 16.10.2025 були розглянуті заяви та клопотання учасників справи та за клопотанням представника відповідача оголошено перерву в судовому засіданні до 06.11.2025 р. Судом 21.10.2025 р. за вх..№60445 отримано клопотання від представника відповідача адвоката Овчаренка Д. К. про приєднання до матеріалів справи письмових пояснень з додатками. У судовому засіданні 06.11.2025 р. були розглянуті заяви та клопотання учасників справи та заслухані пояснення, оголошено перерву в судовому засіданні до 09.12.2025 р. Судом 01.12.2025 р. за вх..№69857 отримано додаткові пояснення за підписом представника відповідача адвоката Овчаренка Д.К. За клопотанням представника відповідача судове засідання призначене на 09 грудня 2025 року було відкладено до 29 січня 2026 року. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав додаткові пояснення та просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача адвокат Овчаренко Д. К. в судовому засіданні заперечував позовні вимоги, надав пояснення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших В ході розгляду справи судом були досліджені наступні письмові докази: копії висновку Відділу внутрішнього контролю та аудиту Білоцерківської міської ради від 13.03.2025 за № 16.4-13 про результати позапланової перевірки КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» з питань організації оплати праці (штатна дисципліна, оплата праці, нарахування на заробітну плату тощо) за період з 01.01.2022 до 31.12.2024; копія Звіту за результатами проведеного аудиту стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання КНП БМР «Білоцерківської міської лікарні №1» за № 04-2025, виданого ТОВ «Експертно-Технічна компанія «ГЕФЕСТ» 10 квітня 2025 року; копію Посадової інструкції інженера служби охорони праці, затвердженої наказом головного лікаря КНП БМР «Білоцерківська лікарня №1» 30.11.2021 за №264; копія Посадової інструкції уповноваженого з антикорупційної діяльності, затвердженої 04.06.2023 р.; службові доповідні; пояснюючі; акти та інші письмові докази. Так, судом встановлено, що 01 вересня 2021 року позивач [PERSON] був прийнятий на посаду інженера з охорони праці ( провідного фахівця ) з 01 вересня 2021 року з посадовим окладом згідно штатного розпису, про що свідчить наказ КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» від 18 серпня 2021 року за № 420-к. Відповідно до витягу з наказу від 31 травня 2023 року за № 221-к, [PERSON] , інженера з охорони праці, з 01.06.2023 на 0,5 ставки зараховано уповноваженим з антикорупційної діяльності за сумісництвом на КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1». 10 квітня 2025 року генеральним директором КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1» було винесено наказ за №222-к «Про звільнення [PERSON] із основної посади та із займаної посади за сумісництвом», відповідно до якого, у зв`язку з невчасним і неякісним виконанням посадових обов`язків, прийняттям непрофесійних рішень, браком достатніх знань у сфері охорони праці, законодавства у сфері запобігання корупції та відповідно до Висновку відділу внутрішнього контролю та аудиту Білоцерківської міської ради «Про результати позапланової перевірки результатами КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1» з питань організації оплати праці (штатна дисципліна, оплата праці, нарахування на заробітну плату тощо) за період з 01.01.2022 по 31.12.2024» щодо неправомірного сумісництва посад інженера з охорони праці та уповноваженого з антикорупційної діяльності, [PERSON] , інженера з охорони праці, звільнено за пунктом 2 статті 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. [PERSON] , уповноваженого з антикорупційної діяльності за внутрішнім сумісництвом звільнено за пунктом 2 статті 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. Відповідно до наказу від 11 квітня 2025 року за №224-к «Про внесення змін до наказу від 10.04.2025 р. №222-к «Про звільнення [PERSON] із основної посади та із займаної посади за сумісництвом», у зв`язку із відкритим листком непрацездатності №16888610-2031323982 [PERSON] ,

Outcome: dismissed