Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № 71236437 в розмірі 11750 грн, з яких: 3500 грн основна сума боргу; 1071 грн проценти; 179 грн комісія; 7000 грн пеня/неустойка. В обґрунтування позову посилалось на те, що 25.05.2025р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір №71236437, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 3500 грн на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,4% в день за користування кредитом, комісія 525 грн. 16.06.2025 року між позикодавцем та відповідачем укладено додаткову угоду №15164855, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 23 дні (до 16.07.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,4 % на 1 %. Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за договором утворилась заборгованість за договором в розмірі 11750 грн, з яких: 3500 грн основна сума боргу; 1071 грн проценти; 179 грн комісія; 7000 грн - неустойка. 16.10.2025р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №16/10/25, згідно з яким ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», зокрема і до [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився та звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою представника позивача, вирішує розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (тобто положення щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно зі ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання , зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом установлено, що 25.05.2025р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір №71236437 в електронній формі шляхом підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 3500 грн на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,4% в день за користування кредитом, комісія за надання кредиту 525 грн, пеня 4% за день понадстрокового користування кредитом. 16.06.2025 року між кредитодавцем та відповідачем укладено додаткову угоду №15164855 до кредитного договору, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 23 дні (до 16.07.2025 року) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,4 % на 1 %. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав та не повернув наданий йому кредит у розмірі 3500 грн, не сплатив проценти в розмірі 1071 грн за користування кредитом та комісію за надання кредиту в розмірі 179 грн. 16.10.2025р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №16/10/25, згідно з яким ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», зокрема і до [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються: копією розрахунку заборгованості за кредитним договором; копією кредитного договору №71236437 та додаткової угоди №15164855; копією довідки про ідентифікацію; копією довідки ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 17.10.2025р. та випискою по рахунку, наданою АТ КБ «ПриватБанк»; копією договору факторингу №16/10/25 з копією реєстру прав вимоги. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача пені за невиконання зобов`язань за договором, суд дійшов таких висновків. Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, оскільки нарахування позивачем пені в сумі 7000 грн здійснювалось під час дії воєнного стану, таке нарахування не відповідає вимогам закону. При виборі й застосуванні норми права до зазначених правовідносин суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 31 липня 2024 року у справі №161/11703/22. Ураховуючи викладене, оскільки відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором, необхідно задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 4750 грн, яка складається з: 3500 грн кредит; 1071 грн проценти; 179 грн комісія. Також позивач просить стягнути з відповідача 4500 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачу адвокатом Ткаченко Ю.О. Так, відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На обґрунтування розміру судових витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025р.; копію витягу з акта приймання-передачі наданої правничої допомоги від 23.10.2025р. Вирішуючи питання про розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача, та про розподіл судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 11750 грн, а підлягає задоволенню в сумі 4750 грн, що складає 40,43% (4750 х 100 : 11750). Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 979,38 грн судового збору (2422,4 х 40,43%) та 1819,35 грн витрат на професійну правничу допомогу (4500 х 40,43%).

Outcome: partial