Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач-відповідач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача-позивача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, вказуючи на те, що 30 жовтня 2023 року між фізичною особою підприємцем [PERSON] в особі агенції нерухомості «ВІСОН» та [PERSON] , від імені якої діяв її представник [PERSON] , укладено письмовий договір №103023 про надання послуг. Відповідно до п.2.1 договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок надати комплекс інформаційно-консультаційних послуг по відчуженню об`єкта нерухомості, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Сторонами досягнуто взаємної згоди про те, що у випадку укладення Основного договору між Замовником і Третьою особою виконавець має беззаперечне право на отримання винагороди в розмірі, передбаченому п.4 Договору. На виконання умов Договору виконавець здійснював рекламу зазначеного об`єкту, пошуки третіх осіб на об`єкт, проводив переговори з третіми особами виключно в інтересах замовника, інформував замовника про всі пропозиції, що надходили від третіх осіб щодо укладення основного договору. Позивачем умови договору виконанні в повному обсязі. 24.04.2024 року відповідач шляхом укладення договору дарування відчужила об`єкт [PERSON] . Однак відповідач порушила умови договору та не оплатила суму винагороди за надані послуги, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на дату позовної заяви становить 384 869,97 грн., з яких: 186 696 грн. основна сума боргу, 186 696 грн. штраф, 10 465,21 грн. пеня, 1012,76 грн. 3% річних згідно ст.625 ЦК України. 15.10.2025 представник відповідача-позивача [PERSON] адвокат Містерман В.М. подав відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що [PERSON] була власником нежитлової будівлі, їдальні, що знаходиться по [ADDRESS] . 10 листопада 2023 року (довіреність №1220) відповідачка уповноважила [PERSON] бути її представником з усіма необхідними повноваженнями з питань пов`язаних з відчуженням (продажем, обміном) за ціну та на умовах, які ними попередньо узгоджувались, належного їй на праві власності об`єкту нерухомого майна, а саме: будівлі їдальні, яка знаходиться по [ADDRESS] . 30.10.2023 року [PERSON] було укладено від імені відповідача, договір про надання послуг з ФОП [PERSON] в особі Агенції нерухомості «ВІСОН». Однак, довіреність на представника відповідача, яка вказана у спірному договорі була видана лише 10 листопада 2023 року. В данному випадку, така довіреність на момент укладення договору була відсутня. Також підтвердженням відсутності схвалення спірного договору є відсутність дій, що свідчать про прийняття його до виконання, а саме: відсутнє підписання акту приймання-передачі наданих послуг та здійснення оплати по даному договору, а тому просить в задаволенні позовних вимог відмовити повністю. 21.10.2025 представник позивача-відповідача [PERSON] адвокат Присяжнюк М.О. подала відповідь на відзив, згідно якої зазначила, що довіреність від 10.11.2023 року мала розширений, деталізованих характер і стосувалася окремих питань, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, тоді як довіреність від 10.11.2022 року початково уповноважувала представника діяти в інтересах довірителя у правовідносинах з будь-якими фізичними та юридичними особами, у тому числі укладати договори, підписання яких було необхідним для реалізації прав та законних інтересів довірителя. Отже, Паращинець В.М. на момент підписання спірного договору мав повноваження вести переговори, подавати заяви, укладати та підписувати договори будь-якого виду від імені відповідача. Тому посилання останнього на відсутність таких повноважень є безпідставним. Після укладення договору відповідачка жодним чином не заперечувала факту його підписання чи змісту його умов, не заявляла вимог про визнання договору недійсним або таким, що укладений без її волі, і не вчиняла жодних дій, які б свідчили про відмову від договору. Між відповідачкою (Замовником) та Третьою особою було укладено Основний договір щодо відчуження об`єкта нерухомості, що прямо підтверджує факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань за спірним договором. Відтак, акт приймання-передачі послуг не є обов`язковим документом, а його не підписання жодним чином не свідчить про відсутність волевиявлення відповідачки на укладення договору чи надання послуг. 24.10.2025 представник відповідача-позивача адвокат Містерман В.М. подав заперечення на відповідь на відзив, згідно якого зазначив, що дана довіреність була видана ще до укладення спірного договору з позивачем, а отже істотні умови спірного договору не могли бути предметом обговорення між відповідачкою та довіреною особою ( [PERSON] ), враховуючи, що довіреність видана 10.11.2022 року, а спірний договір датований 30.10.2023 року. Представник відповідачки був наділений правами щодо представництва її інтересів в різних державних установах, приватних фірмах та інших юридичних та фізичних осіб для підготовки відповідних документів, які б в кінцевому результаті дали можливість укласти відповідачці договір оренди землі за адресою: [ADDRESS] , а не договір про надання послуг з позивачем на відчуження нежитлової будівлі їдальні за адресою [ADDRESS] . 15.10.2025 відповідач позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до позивача-відповідача [PERSON] про визнання недійсним договору. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 10 листопада 2023 року відповідач-позивач уповноважила [PERSON] бути її представником з усіма необхідними повноваженнями з питань пов`язаних з відчуженням (продажем, обміном) за ціну та на умовах, які ними попередньо узгоджувались, належного їй на праві власності об`єкту нерухомого майна, а саме: будівлі їдальні, яка знаходиться по [ADDRESS] . Не дивлячись на відсутність представницьких повноважень, [PERSON] було укладено 30.10.2023 року договір про надання послуг з ФОП [PERSON] в особі Агенції нерухомості «ВІСОН» від її імені. Підписання спірного договору [PERSON] від імені відповідача-позивача, відбулось без наявності у нього належно оформлених повноважень на укладення договору. Відповідч-позивач вважає, що укладений 30 жовтня 2023 року договір №103023 про надання послуг між [PERSON] в особі Агенції нерухомості "ВІСОН" та [PERSON] з врахуванням порушень чинного законодавства України є недійсним, а відповідно у сторін, по даному договорі, не виникають будь-які взаємні зобов`язання. 12.12.2025 представник позивача-відповідача адвокат Присяжнюк М.О. подала відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого зазначила, що посилання позивача на те, що довіреність №1220 видана лише 10 листопада 2023 року, не спростовує факту наявності у [PERSON] повноважень на момент укладення договору. Довіреність від 10.11.2023 року мала розширений, деталізованих характер і стосувалася окремих питань, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, тоді як довіреність від 10.11.2022 року початково уповноважувала представника діяти в інтересах довірителя у правовідносинах з будь якими фізичними та юридичними особами, у тому числі укладати договори, підписання яких було необхідним для реалізації прав та законних інтересів довірителя. Отже, [PERSON] на момент підписання спірного договору мав повноваження вести переговори, подавати заяви, укладати та підписувати договори будь-якого виду від імені [PERSON] . Тому посилання останнього на відсутність таких повноважень є безпідставним. Під час укладення спірного договору сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, а їх зовнішнє волевиявлення повністю відповідало внутрішній волі. Після підписання договору, у разі наявності будь-яких заперечень або незгоди з його умовами, відповілач-позивач могла ініціювати внесення змін чи розірвання договору, однак цього зроблено не було. Навпаки, [PERSON] скористалася результатами наданих послуг, що підтверджується фактом відчуження об`єкта нерухомості, який став можливим саме внаслідок дій [PERSON] за цим договором, а тому у задоволенні вимог зустрічного позову просить відмовити. 17.12.2025 представник відповідача-позивача Містерман В.М. подав відповідь на відзив, згідно якого зазначив, що наявність довіреності від 10 листопада 2022 року, яка зареєстрована в реєстрі за № 2288, не свідчить про волевиявлення [PERSON] укласти договір відносно якого ведеться спір, адже дана довіреність видавалася на оформлення документів на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору (справа № 559/3777/25; провадження № 2/601/1105/25) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості (справа № 559/3777/25; провадження № 2/601/1033/2025). Призначено підготовче засідання у справі. Протокольною ухвалою суду від 22.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача - відповідача Присяжнюк М.О. первісний позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити повністю. Зустрічний позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Крім того, суду пояснила, що ФОП [PERSON] в особі агенції нерухомості «Вісон» надавав послуги згідно з договору, а саме: організував рекламу об`єкту, здійснював пошук потенційних покупців, організовував зустрічі та огляд цієї нерухомості. Також, [PERSON] (обдарована особа), попередньо звертався до агенції з приводу будівлі [ADDRESS] та здійснювався спільний виїзд на огляд зазначеного об`єкту. У судовому засіданні представник відповідача - позивача [PERSON] первісний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві, та просив відмовити в його задоволенні. Зустрічний позов підтримав з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, та просив його задоволити повністю. Зслухавши учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №273670826 від 07.09.2021, [PERSON] є власником нежитлової будівлі, їдальня загальною площею 623,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 10 листопада 2022 [PERSON] згідно довіреності №2288 уповноважила [PERSON] представляти її інтереси в усіх державних установах, приватних фірмах, перед іншими юридичними та фізичними особами зокрема, в органах державної влади та місцевого самоврядування, об`єднаних територіальних громадах, в органах держгеокадастру та землевпорядних організаціях при вирішенні будь-яких питань, що її стосуватимуться. Для виконання цієї довіреності вона надала йому право подавати різного роду заяви, вести від її імені справи в усіх державних установах, кооперативних та громадських організаціях, заповнювати та підписувати від її імені будь-які документи, заяви, договори оренди земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідні документи, що стосуватимуться цієї довіреності, сплачувати нараховані збори,… підписувати документи, в тому числі заяви, договори оренди та інші документи та виконувати всі інші дії в межах та обсязі передбаченого чинним законодавством України для такого роду повноважень. Довіреність видана строком на 3 роки і дійсна до 10.11.2025 року. 30 жовтня 2023 року між ФОП [PERSON] в особі Агенції нерухомості «ВІСОН», та [PERSON] , інтереси якої згідно доручення представляє [PERSON] було укладено договір про надання послуг №103023. Згідно п.2.1 договору на час дії договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок надати комплекс інформаційно-консультаційних послуг по відчуженню об`єкта, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Для виконання обов`язків на час дії договору замовник передає виконавцю Ексклюзивні права щодо об`єкту. Згідно п.2.2 договору орієнтовні параметри та технічні характеристики об`єкта: нежитлова будівля, їдальня загальною площею 623,6 кв.м. Згідно п.2.5 договору сторони договору досягли взаємної згоди щодо початкової вартості об`єкта, яка буде оголошуватися виконавцем при проведенні переговорів з третіми особами, у тому числі в засобах масової інформації 90 000$ (дев`яносто тисяч доларів США). Рекомендована виконавцем стартова ціна за об`єкт 90 000$ (дев`яносто тисяч доларів США). Згідно п.4.1 Договору з дня підписання Замовником і Третьою особою Основного договору або з дня підписання між Виконавцем та Замовником акту приймання передачі наданих за Договором послуг Виконавець вважається таким, що належним чином виконав свої зобов`язання за договором та має беззаперечне право на отримання винагороди. Основний договір будь-який правочин, який передбачає перехід майнових прав щодо об`єкту Замовника, в т.ч., але не виключно, шляхом відчуження корпоративних прав, … дарування, міни і.т.д. (п.1.1 Договору). Згідно п.4.2 договору розмір винагороди виконавця за договором становить 5% від кінцевої ринкової ціни об`єкту. Зазначені грошові кошти замовник зобов`язується сплатити виконавцеві на вказаний у договорі рахунок протягом 3 (трьох) банківських днів, наступних за днем підписання Основного договору або акту приймання-передачі наданих за договором послуг. Згідно п.4.3 договору в тому випадку, якщо замовником укладено Основний договір, незалежно від того, укладено він з участю виконавця чи ні, і при цьому Замовник ухиляється від підписання акту прийому-передачі наданих послуг, винагорода виконавця становить суму яка вказана у п.4.2. Якщо у п.4.2 вказано % (процент) від суми то він вираховується від початкової вартості об`єкта, яка зазначена у п.2.5 договору, та підлягає сплаті виконавцю протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту пред`явлення відповідної вимоги виконавцем, відправлені способом, передбачених п.7.12 цього договору. Згідно п.4.4 договору підтвердженням повного виконання виконавцем своїх зобов`язань за договором перед замовником є укладений договір з відчуження об`єкта нерухомості будь-яким способом: продаж, дарування, міни, внесення в статутний капітал, оренду із правом викупу, передача в заставу або іпотеку і т.д. незалежно від того, укладено він з участю виконавця чи ні. Згідно п.5.1 договору у випадку невиконання або неналежного виконання замовником вимог п.п. 4.2, 4.3 договору останній зобов`язується сплатити на користь виконавця штраф у розмірі 100% від остаточної винагороди (з розрахунку п.4.2, 4.3 та 4.5) та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що обчислюється від несплаченої (несвоєчасно сплаченої) замовником грошової суми на користь виконавця за кожний день прострочення виконання зобов`язання. Згідно п.6.1 договору, договір набуває чиності з моменту його підписання сторонами та діє до 30 жовтня 2024 року, крім випадку, коли виконавець виконає взяте на себе за договором зобов`язання достроково. У випадку невиконання або неналежного виконання замовником взятих на себе за договором зобов`язань щодо підписання акту приймання-передачі наданих за договором послуг та оплати цих послуг виконавця. Договір діє до повного розрахунку замовника з виконавцем. Згідно п.7.12 договору сторонни домовилися, що вважають офіційним листуванням (в тому числі і звітами про виконану роботу виконавця, вимоги) в рамках данного договору будь які повідомлення, зображення, відео та аудіо файли, переслані з допомогою таких месенджерів, як Viber, Whatsapp, Telegram, Messenger, Facebook, SMS, якщо вони відправлені на номери телефонів які вказані у розділі 8 або на особистий профіль. Замовник дозволяє та доручає виконавцю записувати телефонні переговори між ними. З долучених скріншотів із месенджерів Viber та Telegram вбачається переписка сторін відносно наданих послуг Агенцією нерухомості. Згідно довіреності №1220 від 10 листопада 2023 року [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником з усіма необхідними повноваженнями з питань пов`язаних з відчуженням (продажем, обміном) за ціну та на умовах, які ними попередньо узгоджувалися належних їй на праві власності об`єктів нерухомого майна, а саме: будівлі готелю, який знаходиться по [ADDRESS] та будівлі їдальні, яка знаходиться по [ADDRESS] та земельних ділянок на яких знаходяться вищевказані будівлі та які надані для обслуговування вищевказаного нерухомого майна. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №385776059 від 05.07.2024, власником нежитлової будівлі, їдальня загальною площею 623,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору дарування від 24.04.2024. 16 червня 2025 року ФОП [PERSON] в особі Агенції нерухомості «ВІСОН» направлено [PERSON] письмову претензію з вимогою сплатити заборгованість за договором та акт надання послуг до договору №103023 від 30 жовтня 2023 року від 13 червня 2025 року, що підтверджується описом вкладення від 16.06.2025. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав №364141766 від 01.02.2024 власником нежитлового приміщення, будівля готелю, загальна площа 1031,61 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка за кадастровим номером 6123486200:04:001:0457 є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.02.2024. Згідно рішення Кременецької міської ради №4230 від 31.01.2023 передано [PERSON] в користування на умовах оренди терміном на 20 років земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,6604 га, кадастровий номер 6123486200:04:001:0457, за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6115363772021, земельна ділянка з кадастровим номером 6123486200:04:001:0457, площею 0,6604 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі знаходиться у комунальній власності. 25.10.2023 року між Кременецькою міською радою в особі міського голови Смаглюка А.М., як орендодавцем, та ФОП [PERSON] , як орендарем, було укладено договір оренди землі №246/23-02, відповідно до умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, з кадастровим номером 6123486200:04:001:0457, площею 0,6604 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором оренди землі №246/23-02 від 25.10.2023 та актом прийому-передачі земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS] від 25.10.2023. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відносно зустрічних позовних вимог [PERSON] до ФОП « [PERSON] » про визнання недійсним договору про надання послуг №103023 від 30.10.2023, то суд зазначає наступне: Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (ч. 5 ст. 203 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ч. 1 ст. 204 ЦК України). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України). У силу частини першої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно з частиною третьою статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Правові наслідки недійсності правочину визначені ст. 216 ЦК України. Статтею 217 ЦК України передбачає, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Зі змісту довіреності від 10 листопада 2022 року вбачається, що [PERSON] уповноважила [PERSON] «представляти її інтереси в усіх державних установах, приватних фірмах, перед іншими фізичними особами… при вирішенні будь-яких питань, що її стосуватимуться. Для виконання цієї довіреності вона надала йому право подавати різного роду заяви, вести від її імені справи в усіх державних установах, кооперативних та громадських організаціях, заповнювати та підписувати від її імені будь-які документи, заяви, договори оренди земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідні документи, що стосуватимуться цієї довіреності, сплачувати нараховані збори,… підписувати документи, в тому числі заяви, договори оренди та інші документи та виконувати всі інші дії в межах та обсязі передбаченого чинним законодавством України для такого роду повноважень. Довіреність видана строком на 3 роки і дійсна до 10.11.2025 року.» Дана довіреність жодних виключень чи обмежень щодо укладення договорів від імені довірителя не містить. Вказівка на вчинення представницьких дій виключно відносно оренди земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відсутня. Таким чином, формулювання «вирішення будь-яких питань», «підписувати будь-які документи», «підписувати документи, в тому числі… інші документи» свідчить про відсутність вичерпного переліку дій, які може вчиняти представник. Договір це правовий документ. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] від імені [PERSON] мав право підписати договір про надання послуг №103023 від 30.10.2023 року. Посилання представника відповідача-позивача на те, що довіреність №1220 була видана лише 10 листопада 2023 року (після укладення спірного договору), не спростовує факту наявності у [PERSON] ще однієї довіреності від 10.11.2022 року, яка була чинна на момент укладання договору та згідно якої він був наділений представницькими повноваженнями на укладення спірного договору, а тому договір про надання послуг №103023 від 30.10.2023 укладений згідно чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ФОП « [PERSON] » про визнання недійсним договору слід відмовити. Відносно первісних позовних вимог ФОП « [PERSON] » до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг №103023 від 30.10.2023, то суд зазначає наступне: Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від сум несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Судом встановлено, що сторони добровільно уклали договір про надання послуг №103023 від 30 жовтня 2023 року відносно будинку [ADDRESS] . ФОП [PERSON] в особі агенції нерухомості «Вісон» надавав послуги згідно з договору, а саме: організував рекламу об`єкту, здійснював пошук потенційних покупців, організовував зустрічі та огляд цієї нерухомості. Крім того, [PERSON] (обдарована особа), попередньо звертався до агенції з приводу будівлі [ADDRESS] та здійснювався спільний виїзд на огляд зазначеного об`єкту. Представник відповідача-позивача в судовому засіданні не заперечував відносно зазначених наданих послуг. 24.04.2024 відповідач-позивач відчужила шляхом укладення договору дарування будинок [ADDRESS] [PERSON] . Згідно п.4.1 Договору з дня підписання Замовником і Третьою особою Основного договору або з дня підписання між Виконавцем та Замовником акту приймання передачі наданих за Договором послуг Виконавець вважається таким, що належним чином виконав свої зобов`язання за договором та має беззаперечне право на отримання винагороди. Основний договір будь-який правочин, який передбачає перехід майнових прав щодо об`єкту Замовника, в т.ч., але не виключно, шляхом відчуження корпоративних прав, … дарування, міни і.т.д. (п.1.1 Договору). Таким чином, договором встановлено дві підстави виконання позивачем умов договору. 24.04.2024 [PERSON] шляхом укладення договору дарування відчужила [PERSON] будинок [ADDRESS] , а тому був укладений Основний договір між Замовником та Третьою особою. За таких обставин, суд вважає, що згідно п.4.1 Договору Виконавець, а саме: ФОП « [PERSON] » в особі агенції нерухомості «Вісон» виконав свої зобов`язання згідно договору. Суд не приймає твердження представника відповідача-позивача про те, що не підписано акт приймання-передачі, а тому не підтверджено фактичне надання послуг позивачем, оскільки підписання даного акту не є обов`язковою та єдиною підставою для визнання умов договору виконаними. Також представником відповідача-позивача не спростовано належними та достатніми доказами факт надання послуг позивачем згідно умов укладеного договору, в той час як наявні у справі докази у їх сукупності свідчать про отримання відповідачем наданих позивачем-відповідачем ріелторських послуг, згідно умов укладеного договору №103023 від 30.10. 2023 року. Доводи представника відповідача-позивача про те, що вільне волевиявлення [PERSON] на укладення цього договору було відсутнє, оскільки [PERSON] не мав представницьких повноважень на укладення спірного договору , суд оцінює критично, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні. Також відсутні докази того, що відповідач-позивач зверталася до Виконавця з претензіями щодо неякісного або ж неналежного надання послуг чи не отримання послуг за Договором. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] ініціювала процес розірвання договору або односторонньої відмови від нього до 24.04.2024, тобто до укладення договору дарування. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що у зв`язку з виконанням договору позивачем-відповідачем у [PERSON] виник обов`язок сплатити виконавцю винагороду. Згідно п.4.2 Договору розмір винагороди становить 5% від кінцевої ринкової ціни об`єкту. Згідно п.4.3 Договору в тому випадку, якщо Замовником укладено Основний договір, незалежно від того укладено він з участю Виконавця чи ні, і при цьому Замовник ухиляється від підписання акту прийому-передачі наданих послуг, винагорода Виконавця становить суму, яка вказана в п. 4.2 договору. Якщо в п. 4.2 вказано процент від суми, то він вираховується від початкової вартості об`єкту, яка зазначена в п.4.2 Договору, та підлягає сплаті Виконавцю протягом 3 банківських днів з моменту пред`явлення відповідної вимоги Виконавцем, відправлені способом, передбаченим п.7.12 цього Договору. Початкова вартість об`єкту 90 000$ (п.2.5 Договору). Таким чином, розмір винагороди становить 186 696 грн, з розрахунку 90 000*41,488 (курс долара станом на 16.06.2025) * 5%, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . Щодо визначення розміру неустойки. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Як було встановлено судом, сторони в п.5.1 Договору про надання послуг від 30.10.2023 погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання Замовником вимог п. 4.2, 4.3 Договору останній зобов`язується сплатити на користь Виконавця штраф в розмірі 100% від остаточної винагороди (з розрахунку п.4.2, 4.3 та 4.5) та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що обчислюється від несплаченої (несвоєчасно сплаченої) Замовником грошової суми на користь Виконавця за кожний день прострочення виконання зобов`язання. [PERSON] умови договору не виконала та не сплатила позивачу-відповідачу обумовлену сторонами винагороду, а тому у ФОП [PERSON] виникло право вимагати сплатити неустойку за невиконання зобов`язання. Позивач-відповідач просить стягнути з [PERSON] штраф в розмірі 186 696 грн. (згідно п. 5.1 Договору) та пеню в розмірі 10 465,21 грн (згідно п.5.1 договору, з розрахунку 186 696 *(2 місяці*15,50 облікова ставка НБУ:365 дні)* 66 (дні з 16.06.2025 по 20.08.2025). Разом з тим, справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків сплати процентів за користування кредитом, нарахованих за один і той самий період суперечить положенням статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі №333/4292/15-ц від 28 листопада 2018 року у справі № 761/32393/14, від 14 листопада 2018 року у справі № 199/13926/13. Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 2-685/10 (провадження № 61-15423св19) зазначив, що «тлумачення статей 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є нерозумним і несправедливим, з урахуванням їх розміру». Зважаючи на те, що за одне і те саме порушення заборонено притягнення до подвійної відповідальності, суд дійшов висновку про стягнення пені в розмірі 10 465,21 грн., а в задоволенні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 186 696 грн слід відмовити, що відповідає критерію розумності і справедливості. Щодо стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд дійшов наступного висновку. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.4.3 Договору винагорода підлягає сплаті Виконавцю протягом 3 банківських днів з моменту пред`явлення відповідної вимоги Виконавцем, відправлені способом, передбаченим п.7.12 цього Договору. 16.06.2025 року ФОП [PERSON] відправив [PERSON] вимогу про виконання зобов`язання за договором та оплату послуг, що підтверджується описом вкладення та повідомленням про вручення Укрпошти. З врахуванням того, що [PERSON] прострочила виконання зобов`язання за договором, тому позивач-відповідач вправі вимагати сплати 3% річних, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України за вказаний ним період з 16.06.2025 по 20.08.2025 (66 днів), що складає 1012,76 грн., з розрахунку 186 696 *3%*66:365 = 1012,76 грн. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому із [PERSON] в користь фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягають стягненню кошти на загальну суму 198 173, 97 грн., з яких: 186 696 грн. оплата за Договором про надання послуг №103023 від 30.10.2023, 10 465,21 грн. пеня та 1012,76 грн. 3% річних. Враховуючи те, що позов задоволено, у відповідності до статті 141 ЦПК України, із відповідача в користь позивача, слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1982 гривні (198173,97*3848,70: 384 869,97).

Outcome: partial