Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 липня 2024 року між ТОВ "ФК "Незалежні фінанси" і [PERSON] було укладено кредитний договір №2273651 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до договору, кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, наданими відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування коштів в сумі, визначеній договором. 27 листопада 2024 року між ТОВ "ФК "Незалежні фінанси" і ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 27112024/1, відповідно до якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27 листопада 2024 року до договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19068 грн 28 коп., з яких 6860 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 8708 грн 28 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 3500 грн заборгованість за неустойкою (штраф, пеня). Після відступлення права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права грошової вимоги, а саме з 27 листопада 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 2273651 у розмірі 19068 грн 28 копійок. 15 серпня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" і [PERSON] було укладено договір позики № 2337272, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" і ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до п. 9.1 договору факторингу № 14/06/21, зі змінами та доповненнями, додаткової угоди №7 від 13 червня 2022 року, даний договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік. Відповідно до реєстру боржників №39 від 23 грудня 2024 року до договору факторингу №14/06/21, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9600 грн, з яких 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 600 грн сума заборгованості за відсотками, 6000 грн сума заборгованості за пенею. Після відступлення права вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за договором позики № 2337272 у розмірі 9600 гривень. 03 серпня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" і [PERSON] було укладено договір позики № 73558821, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" і ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. договору факторингу № 14/06/21, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до реєстру боржників № 40 від 23 грудня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17384 грн 40 коп., з яких 9900 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2673 грн заборгованість за відсотками, 4811 грн 40 коп. заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою. Після відступлення права вимоги відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за договором позики № 73558821 у розмірі 17384 грн 40 копійок. Оскільки відповідач в добровільному порядку наявну у нього заборгованість за вказаними кредитними договорами не погашає, просив стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2273651 в розмірі 19068 грн 28 коп., за договором позики № 2337272 в розмірі 9600 грн, за договором позики № 73558821 в розмірі 17384 грн 40 коп., а всього стягнути з нього заборгованість у загальному розмірі 46052 грн 68 коп. та відшкодувати понесені судові витрати. За ухвалою судді від 04 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. У встановлені судом строки, в тому числі додаткові строки, надані у зв`язку з неотриманням копії ухвали, відповідач відзив на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24 липня 2024 року між ТОВ "ФК "Незалежні фінанси" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 2273651, який було підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000 гривень, строком кредитування 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 24 липня 2024 року (дата надання кредиту). Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів) 04 липня 2025 року. Загальні витрати позичальника за кредитом складають 25559 грн 10 коп.; денна процентна ставка складає (25559 грн 10 коп. / 7000 грн) / 345 днів * 100% = 1.06%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 4977.82 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 32559 грн 10 копійок. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 3.65 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511% річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Нараховані проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 25559 грн 10 копійок (а.с. 8-19). Отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 7000 грн за кредитним договором № 2273651 від 24 липня 2024 року підтверджується платіжним дорученням 37346980 від 24 липня 2024 року (а.с. 20). 27 листопада 2024 року між ТОВ "ФК "ЄАПБ" і ТОВ "ФК "Незалежні фінанси" укладено договір факторингу № 27112024/1, за умовами якого ТОВ "ФК "Незалежні фінанси" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 25-28). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27112024/1 від 27 листопада 2024 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2273651 від 24 липня 2024 року у розмірі 19068 грн 28 копійок (а.с. 29). 15 серпня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" і [PERSON] укладений договір позики № 2337272, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн, строком кредитування 20 днів, до 04 вересня 2024 року, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 1.00% в день; орієнтовна загальна вартість кредиту становить 3600 гривень (а.с. 35-38). Зі змісту вказаного договору позики вбачається, що ставки, визначені п. 2.3 договору є незмінними протягом всього строку позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між позикодавцем і позичальником додаткової угоди до договору. Пунктом 6 договору встановлено порядок здійснення пролонгації строку кредитування, а саме позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування або строку виплати позики, установлених цим договором (пролонгація), на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування позикою здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики обираються позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження строку позики та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами, а також відображаються позичальнику в особистому кабінеті. Згідно з п. 16 договору, в якому наведена інформація про умови, що дозволяють зміну процентної ставки або розміру комісії за надання позики, встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено позикодавцем в односторонньому порядку, а зазначена в договорі процентна ставка за користування позикою може бути змінена виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань заборгованість відповідача за кредитним договором № 2337272 від 15 серпня 2024 року, згідно з розрахунком позивача, становить 9600 грн, з яких 3000 грн заборгованість за основою сумою боргу, 600 грн заборгованість за відсотками, 6000 грн пеня (а.с. 47). 14 червня 2021 року між ТОВ "ФК "ЄАПБ" і ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" укладений договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2 договору, перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 9.1, договір вступає в силу з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення їх печатками і діє до 14 червня 2022 року, а в частині виконання зобов`язань, до повного виконання сторонами зазначених зобов`язань (а.с. 39-45). Відповідно до реєстру боржників № 39 від 23 грудня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2337272 від 15 серпня 2024 року у розмірі 9600 грн, з яких 3000 грн заборгованість за основою сумою боргу, 600 грн заборгованість за відсотками, 6000 грн пеня (а.с. 46). 03 серпня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" і [PERSON] укладений договір позики № 73558821, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 9900 грн, строком кредитування 30 днів, до 01 вересня 2024 року, зі сплатою фіксованої процентної ставки 0.90% в день; орієнтовна загальна вартість кредиту 12573 гривні ( а.с. 48-53). Зі змісту вказаного договору вбачається, що ставки, визначені п. 2.3 договору, є незмінними протягом всього строку позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між позикодавцем і позичальником додаткової угоди до договору. Пунктом 6 договору встановлено порядок здійснення пролонгації строку кредитування, а саме позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування або строку виплати позики, установлених цим договором (пролонгація), на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування позикою здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики обираються позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження строку позики та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами, а також відображаються позичальнику в особистому кабінеті. Згідно з п. 16 договору, в якому наведена інформація про умови, що дозволяють зміну процентної ставки або розміру комісії за надання позики, встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено позикодавцем в односторонньому порядку, а зазначена в договорі процентна ставка за користування позикою може бути змінена виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань заборгованість відповідача за договором позики № 73558821 від 03 серпня 2024 року станом на 30 квітня 2025 року, згідно з розрахунком позивача, складає 17384 грн 40 коп., з яких 9900 грн заборгованість за тілом кредиту, 2673 грн заборгованість за відсотками, 4811 грн 40 коп. заборгованість за відсотками за понадстрокове користування позикою (а.с. 56). 14 червня 2021 року між ТОВ "ФК "ЄАПБ" і ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" укладений договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2 договору, перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 9.1, договір вступає в силу з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення їх печатками і діє до 14 червня 2022 року, а в частині виконання зобов`язань, до повного виконання сторонами зазначених зобов`язань (а.с. 39-45). Відповідно до реєстру боржників № 40 від 23 грудня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 73558821 від 03 серпня 2024 року у розмірі 17384 грн 40 коп., з яких 9900 грн заборгованість за основою сумою боргу, 2673 грн заборгованість за відсотками, 4811 грн 40 коп. заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою (а.с. 55). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною першою статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" встановлено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 цього Закону визначено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу за кредитними договорами в добровільному порядку, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість: за кредитним договором № 2273651 від 24 липня 2024 року у розмірі 15568 грн 28 коп., з яких 6860 грн заборгованість за тілом кредиту, 8708 грн 28 коп. заборгованість за відсотками; за договором позики № 2337272 від 15 серпня 2024 року у розмірі 3600 грн, з яких 3000 грн заборгованість за тілом кредиту, 600 грн заборгованість за відсотками. Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою суд зазначає таке. За умовами укладеного між фінансовою установою і відповідачем договору позики № 73558821 від 03 серпня 2024 року дана фінансова установа надала позичальнику суму позики, яку він зобов`язувався повернути у повному обсязі у визначений договором строк 30 днів, до 01 вересня 2024 року. Пунктом 6 договору позики визначений порядок здійснення пролонгації строку кредитування, згідно з яким позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування або строку виплати позики, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування позикою здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики обираються позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження строку позики та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами, а також відображаються позичальнику в особистому кабінеті. Основними засадами цивільного судочинства згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України є змагальність та диспозитивність. Принцип змагальності полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Принцип диспозитивності цивільного процесу полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Вказані норми кореспондуються зі статтею 81 ЦПК України, яка визначає обов`язок доказування і подання доказів. Згідно з вказаною нормою, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Однак, всупереч вказаним вимогам позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що позичальником було ініційовано продовження строку користування позикою і зміну дати повернення суми позики, а тому підстав вважати, що відбулася пролонгація строку кредитування суд не вбачає. Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування 30 днів, тобто до 01 вересня 2024 року. Згідно з розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за договором позики № 73558821 станом на 30 квітня 2025 року становить 17384 грн 40 коп., з яких 9900 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2673 грн сума заборгованості за відсотками, 4811 грн 40 коп. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою (а.с. 56). Досліджений судом розрахунок заборгованості, свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування позикою включає періоди, які виходять за межі строку кредитування. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за договором позики № 73558821 від 03 серпня 2024 року в розмірі, визначеному договором, що становить 2673 грн (9900 грн х 0,90% х 30 днів). Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) суд зважає на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану у та тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб і дію якого продовжено по цей час. Згідно з розрахунком позивача, ним визначено розмір неустойки (штраф, пеня) у зв`язку із порушенням відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором № 2273651 у розмірі 3500 грн і 6000 грн за договором позики № 2337272. Однак, враховуючи, що період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання припадає на період дії воєнного стану, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2087 грн 01 коп., виходячи з розрахунку: 31741 грн 28 коп. (розмір задоволених позовних вимог) х 3028 грн (сума сплаченого судового збору) / 46052 грн 68 копійок (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial