Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла заява [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, заінтересована особа: Виконавчий комітет Березанської міської ради як орган опіки та піклування, особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною: [PERSON] , подана представником заявника [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що громадянин [PERSON] , [INFO] , є братом заявниці [PERSON] . [PERSON] являється інвалідом II групи з дитинства. Відповідно до довідки ЛКК КНП «Баришівська БЛ» від 06.02.2025 року останньому встановлено діагноз-шизофренія, параноїдна форма. Як зазначено в заяві, в зв`язку з тим, що [PERSON] має стійкі психічні розлади, він за своїм психічним станом не може розуміти характер та значення своїх дій та керувати ними. Також заявниця вказує, що вона являється працездатною особою, за місцем проживання характеризується позитивно, не має хронічних захворювань, в зв`язку з чим зможе виконувати обов`язки опікуна недієздатного брата. Інших осіб з числа рідних, які бажали б бути його опікуном, немає. Матір заявниці та [PERSON] також має психічні розлади та наразі перебуває в психоневрологічному інтернаті. Відтак, заявниця просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] недієздатним та призначити [PERSON] , [INFO] , його опікуном. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 24.02.2025 було прийнято вказану заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку окремого провадження, призначено судове засідання, про що винесено відповідну ухвалу. 22.05.2025 ухвалою Березанського міського суду Київської області у вказаній вище цивільній справі призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження до проведення експертами Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» судово-психіатричної експертизи. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 01.09.2025 поновлено провадження у вказаній вище цивільній справі. 06.12.2025 через систему «Електронний суд» заявником [PERSON] було подано заяву про відмову у призначенні заявника опікуном. В своїй заяві заявниця вказує, що у провадженні Березанського міського суду Київської області знаходиться цивільна справа № 356/115/25 за її заявою, заінтересована особа: Виконавчий комітет Березанської міської ради як орган опіки та піклування, особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною: [PERSON] , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна. Під час розгляду справи була проведена судово-психіатрична експертиза, яка підтвердила наявність у брата заявниці [PERSON] психічного захворювання. Як вказує заявниця, наразі, у зв`язку з істотними змінами в її житті вона змушена змінити свою заяву та відмовитись від опікунства з двох причин: 1. погіршення її матеріального стану в Україні та необхідність забезпечувати свою неповнолітню дочку, яку [PERSON] виховує сама. Ці обставини змусили останню виїхати за кордон до Республіки Польща 10.05.2025 р. і там працевлаштуватися. Оскільки виконання вимог опікуна передбачає постійну присутність та належний контроль за особою, визнаною недієздатною, її перебування за кордоном робить це неможливим; 2. погіршення стану здоров`я її брата у сукупності з нижчевикладеними обставинами. Так, [PERSON] зазначає, що, повернувшись додому із-за кордону, де остання перебувала через воєнні дії в Україні, і після подачі заяви до суду про визнання брата недієздатним та призначення її опікуном, вона з`ясувала, що її брат потрапив під негативний вплив свого дядька [PERSON] , який зацікавлений у користуванні їхнім спільним з братом майном та з цих меркантильних міркувань, користуючись хворобою [PERSON] , постійно нав`язує йому вороже ставлення до [PERSON] .. А оскільки [PERSON] психічно нестабільний заявния боїться за життя і здоров`я як свої, так і своєї дочки, тому, власне, і не бажає наражатись на небезпеку, перебуваючи з психічно хворою людиною в одному домоволодінні. Тобто, як підкреслює заявниця, функції опікуна вона не може виконувати ні фізично, ні морально, а тому відмовляється від призначення її опікуном над своїм братом. Проте, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи, вимогу про визнання [PERSON] недієздатним вважає за необхідне підтримати. Отже, [PERSON] просить суд прийняти дану заяву до розгляду та на підставі висновку судово-психіатричної експертизи визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Також просить не призначати заявницю, [PERSON] , опікуном [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, шляхом направлення останній судової повістки про виклик до суду в порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України в її електронний кабінет, не з`явилась до суду (а.с. 220). Представник заінтересованої особи [PERSON] , представник особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, [PERSON] , особа, щодо якої розглядається заява про визнання особи недієздатною [PERSON] просили відмовити у задоволенні заяви по суті. Особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] , як вбачається з висновку експерта, за своїм психічним станом може брати участь у розгляді судової справи. Вислухавши особу, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] , представника заінтересованої особи, представника особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Відповідно до частини другої статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних (ч. 4 ст. 293 ЦПК України). Як передбачено ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2 статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч. 1 ст. 40 ЦК України). Статтею 41 ЦК України визначено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною. Так, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу). Згідно зі ст. 58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (ст. 62 ЦК України). В силу вимог ч. 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з ч. 3 ст. 76 ЦК України опіка припиняється у разі поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Скасування рішення суду про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, цивільна дієздатність якої обмежена, здійснюється за рішенням суду за заявою такої фізичної особи, її піклувальника, членів сім`ї, органу опіки та піклування або її адвоката. Скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка визнана недієздатною, у разі видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування, такої особи, визнаної недієздатною, або її адвоката (ч. 3-4 ст. 300 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Судом встановлено, що згідно з копією посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] є особою з інвалідністю (а.с. 10 на звороті). Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК Сер. КИО-1 №0397681 та довідкою, виданою лікарсько-консультативною комісією КНП «Баришівська БЛ» [PERSON] , [INFO] , має діагноз шизофренія, параноїдна форма та статус інваліда другої групи, довічно (а.с. 11). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов № 325 від 10.02.2025, виданим депутатом Березанської міської ради Київської області Хатян Н.В., [PERSON] 1986 р.н., [PERSON] 1959 р.н., [PERSON] 1988 р.н. є співвласниками будинку за адресою [ADDRESS] . Зі слів громадянки [PERSON] 1986 р.н., вона разом з донькою [PERSON] 2017 р.н. з березня 2022 року через початок воєнних дій була вимушена виїхати на територію країни Польща, щоб зберегти життя і здоров`я своєї доньки. У громадянки [PERSON] є брат [PERSON] 1988 р.н., який є інвалідом другої групи довічно по психіатричному захворюванню. Перебуваючи за кордоном [PERSON] опікувалась своїм братом, а саме: оплачувала йому лікування, оплачувала комунальні послуги, продукти харчування, одяг та всі побутові потреби (а.с. 10). [PERSON] , [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями: Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 6); свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 03.11.1988 (а.с. 9); свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу останньої [PERSON] ) серії [NUMBER] від 26.01.2016 (а.с. 7). 28.01.2026 Виконавчим комітетом Березанської міської ради Київської області прийнято рішення, яким відмовлено гр. [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у наданні висновку про доцільність визнання недієздатним її брата [PERSON] та призначити її опікуном над недієздатним братом (а.с. 227-228). У відповідності до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Так, судом було призначено судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої було поставлено такі питання: 1. Чи страждає [PERSON] , [INFO] , на психічний розлад? 2. Чи є психічний розлад [PERSON] , [INFO] , хронічним і стійким? 3. Чи дозволяє психічне захворювання [PERSON] , [INFO] , усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними? 4. Чи потребує [PERSON] , [INFO] , постійної опіки? 5. Чи може [PERSON] , [INFO] , за станом здоров`я брати участь у розгляді судової справи? Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 296-ц від 30.07.2025: 1. [PERSON] , [INFO] , страждає на даний час на психічний розлад розлади особистості та поведінки з церебрастенічним синдромом та когнітивними порушеннями, (за МКХ 10 F 07.8), який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 2. [PERSON] , [INFO] , за своїм психічним станом на даний час не здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 3. [PERSON] , [INFO] , за своїм психічним станом може брати участь у розгляді судової справи. 4. Питання «Чи потребує [PERSON] , [INFO] , постійної опіки?» є виключно компетенцією суду (а.с. 88-89). Разом з тим у висновку судово-психіатричного експерта вказано, що незважаючи на несприятливий анамнез, захворювання очей, встановлене ще в дитинстві, що стало причиною призначення групи інвалідності, наявність органічного ураження головного мозку, зміг набути освіту. Також в теперішній час проживає сам, хоча і опікується родичами. Тобто зберігається часткова соціальна адаптація. Із ч. 1 ст. 39 ЦК України вбачається, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 зроблено висновок, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК встановлено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК. Відповідно до статті 239 ЦПК суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Експертиза проводиться для встановлення наявності або відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій і керування ними. Правові, організаційні та фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя визначає Закон «Про судову експертизу». Відповідно до пункту 35 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи висновок експерта має бути обґрунтованим і містити відповіді на поставлені перед ним питання в рамках його компетенції, мати конкретний характер. У разі виявлення експертом важливих фактів, з приводу яких йому не були поставлені питання, він дає відповідь за власною ініціативою. Відповіді не можуть мати форму рекомендацій або вказівок слідству або суду. З аналізу наведених норм випливає, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі свідчень про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, в результаті чого у нього виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, заснований на припущеннях. Отже, при проведенні експертизи про наявність у особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен досліджувати стан психічного здоров`я людини протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особистості, зробити висновок про наявність у особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого виникло таке захворювання, встановити повністю чи особа не спроможна у результаті цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тому із зазначених питань висновок експерта повинен бути повним і категоричним, і не може допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначено. Суд звертає увагу, що дієздатність - це категорія цивільного та цивільно-процесуального права. Набуття дієздатності, обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною встановлюються зазначеними галузями права та відбувається за рішенням суду. Обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною обмежує здатність фізичної особи самостійно вступати у правовідносини та після визнання такого факту особі призначається опікун чи піклувальник. Визнання особи недієздатною - це не тільки визначення стану здоров`я, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний). Під медичним критерієм слід розуміти «хронічний, стійкий психічний розлад». Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичного критеріїв існувати не може. Вказані критерії одночасно несуть як медичний, так і юридичний характер. Юридичний критерій недієздатності має, перш за все, психологічну природу. Він свідчить про тяжкість психічного захворювання, ступінь розладів у інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольовій сферах психічної діяльності. Не кожний психічний розлад призводить до нездатності особи приймати участь у цивільних відносинах, а тільки такий його ступінь (глибина), який суттєво впливає на волю, пам`ять та інтелект хворого, що позбавляє особу можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, для визнання особи недієздатною недостатньо встановити, у передбаченому порядку, тільки наявність психічного захворювання. Суттєве значення має встановлення наслідків, які настали в результаті захворювання у вигляді глибини ураження інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сфери. Межа між дієздатністю та недієздатністю психічно хворого встановлюється відповідно до юридичного (психологічного) критерію - здатності особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, визначення якого віднесено до компетенції судово-психіатричних експертів. З зазначеного висновку експерта вбачається, що експертами не було визначено, що [PERSON] має хронічний та стійкий психічний розлад, внаслідок якого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, що давало б можливість суду відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України вирішувати питання про визнання фізичної особи недієздатною. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною задоволенню не підлягає. Окрім того, щодо вимоги заявника про встановлення опіки над [PERSON] і призначення опікуна, суд зазначає наступне. Статтею 41 ЦК України передбачено наслідки визнання фізичної особи недієздатною, одним з яких є встановлення опіки над такою особою. Крім того, положеннями частини 1 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відтак, заявлені вимоги про встановлення опіки та призначення опікуном заявника є похідними від вимог про визнання особи недієздатною, а тому також не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі статей 46 ЦК України,

Outcome: dismissed