Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

25.07.2025р. позивач, через свого представника адвоката Алфьорову О.А. (діє на підставі ордеру серії АН № 1743805 від 24.07.2025р.) звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, що був укладений із відповідачкою, вказуючи, що мають різні характери та погляди на спільне сімейне життя, шлюбні відносини фактично припинені більше трьох років тому. Від даного шлюбу дітей не мають В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Алфьорова О.А. не з`явилися, представник позивача надала заяву, в якій зазначила, що позивач підтримує позовні вимоги, просила розгляд справи проводити за їх відсутності. В судові засідання відповідачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судової влади». Відправлення поштової кореспонденції за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання відповідачки (м. Маріуполь Донецької області а.с. 23-24) є неможливим у зв`язку з тим, що м. Маріуполь Донецької області наразі є тимчасово окупованою територією України. Суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини, і, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. 10.08.2018р. між сторонами у справі укладено шлюб, зареєстрований територіальним відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського району міста Воронежа управління реєстрації актів цивільного стану Воронезької області, актовий запис № 1063, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , переклад якого засвідчений присяжним перекладачем української та російської мов, внесений до списку присяжних перекладачів, що ведеться Міністром юстиції Республіки Польща, під номером ТР/75/13 (а.с. 17-19). Також, 29.01.2026р. до суду від позивача надійшов оригінал вказаного свідоцтва про шлюб. Верховний Суд у постанові від 29.11.2023р. у справі № 202/4449/22 (провадження № 61-4479св23) дійшов правового висновку що документи, видані на території російської федерації, які підтверджують акти цивільного стану, приймаються судами України без необхідності легалізації або апостилювання, якщо такі документи подавалися на території України й до 24.02.2022р. не вимагали спеціального посвідчення. Також, Верховний Суд зазначив, що таке свідоцтво може бути прийняте як належний і допустимий доказ укладення шлюбу, і його походження не є підставою для відмови у задоволенні позову про розірвання шлюбу. Отже, суд приймає надане позивачем свідоцтво як належний доказ факту реєстрації шлюбу. Від даного шлюбу дітей не мають. Встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, любов та повага один до одного, сторони не проживають однією понад три роки, тому збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved