Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення суми недоотриманої пенсії. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , який перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію, призначену, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 року у справі № 160/20587/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати [PERSON] пенсії з 01.12.2019 року, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» від 23.06.2021 року № 33/24/С-1519 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.12.2019 року, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» від 23.06.2021 року № 33/24/С-1519, з урахуванням виплачених сум. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 року у справі № 160/20587/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проведено перерахунок пенсії, зокрема, [PERSON] нараховано грошову суму недоплаченої суми пенсії в розмірі 206 478 грн. 77 коп., проте, зазначену суму за життя [PERSON] не виплачено. Відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 04.03.2024 року, [PERSON] помер та приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу було відкрито спадкову справу № 159/2024, згідно якої позивачка є єдиним спадкоємцем померлого. Крім того, приватним нотаріусом Апальковим Є.В. 15.05.2024 року (до спливу 6-місячного строку) до Головного управління було направлено лист № 178/02-14/159/2021 з проханням надати інформацію про наявність невиплачених сум пенсії померлого [PERSON] , у відповідь на який листом № 0400-010508-8/110736 від 28.05.2024 року було зазначено, що, відповідно до статті 61 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією, у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Недоотримана пенсія відсутня. 11.04.2025 року адвокат Крихта А.А. в інтересах позивачки звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з проханням надати інформацію про розмір суми доплати до пенсії за пенсійною справою [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), нарахованої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/20587/21, яке набрало законної сили, із наданням копії розрахунку цієї суми. Листом № 0400-010202-8/75014 від 16.04.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було повідомлено, що, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 року у справі №?160/20587/21 [PERSON] було проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату пенсії за період з 01.12.2019 року по 30.04.2022 року в сумі 206 478 грн. 77 коп. Тобто, представник позивача вважає, що зазначені суми підлягають виплаті, хоча, на думку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, кошти, які не були нараховані померлому, не є належною пенсійною виплатою (недоотриманою пенсією). За таких умов, зазначені кошти не можуть вважатись недоотриманою пенсією та не підлягають виплаті членам сім`ї померлого. З такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачка категорично не згодна, вважає їх вчиненими з порушенням норм чинного законодавства, що порушує її право на належне пенсійне забезпечення, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію в розмірі 206 478 грн. 77 коп., яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] . Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на користь [PERSON] недоотриману пенсію в сумі 206 478 грн. 77 коп., яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] , а також стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) суму сплаченого при поданні позову судового збору в розмірі 2 064 грн. 79 коп. Позивачка в судове засідання не прибула, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує та на їх задоволенні наполягає (а.с.49). Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, не скористався, однак, 28 січня 2026 року на адресу суду через «Електронний суд» надав письмові пояснення, згідно яких зазначає наступне. Виплата пенсій, в тому числі, на виконання рішень судів, нарахованої та неодержаної пенсіонерами за життя повинна здійснюватися органами Пенсійного фонду України в позасудовому порядку, встановленому статтею 61 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Так, згідно із статтею 61 Закону № 2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. В разі смерті пенсіонера, членам його сім`ї або особі, яка здійснила його поховання, виплачується для цього допомога в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п`ятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до статті 8 Закону № 2262-ХІІ, виплата пенсій, у тому числі, додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. При зверненні у встановленому порядку осіб (членів сім`ї), визначених у статті 61 Закону № 2262-ХІІ, недоодержані суми підлягають виплаті без заміни сторони у виконавчому провадженні, за рахунок коштів та у порядку черговості, визначених, відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 року № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 року за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 року № 35-1). Зазначені суми підлягають виплаті належному заявнику (заявникам), якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, та, незалежно від періоду, за який нараховано недоодержані суми. Для вирішення питання виплати недоотриманих доплат за рішеннями суду особа надає наступні документи: заяву встановленого зразку (додаток 4 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за № 13/13402; документ, який підтверджує проживання разом із пенсіонером на день його смерті; - свідоцтво про смерть; документи, які підтверджують родинні стосунки;- документ, що посвідчує особу заявника та РНОКПП заявника; заяву про відкриття рахунку у будь якій банківській установі. У разі не подання відповідної заяви та пакету документів на недоотриману пенсію, протягом визначеного законодавством терміну, питання щодо отримання доплати пенсії на виконання рішення суду вирішується в судовому порядку. Іншого чинним законодавством не передбачено. Постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 року № 21-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 19.05.2014 року № 8-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 року за № 897/16913, затверджено Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, яким встановлено механізм складання, розгляду, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, бюджетів головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та планів доходів і видатків управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах. Нормативно-правове регулювання бюджетного процесу Пенсійного фонду України здійснюється відповідно до Конституції України, Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Положення про Пенсійний фонд України, Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та інших нормативно-правових актів. Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року № 280 (зі змінами), та Порядком, Пенсійний фонд України розробляє проєкт бюджету Пенсійного фонду України на плановий рік протягом місяця з дня прийняття закону України про Державний бюджет України на відповідний рік, подає на розгляд та погодження заінтересованим органам відповідно до вимог Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 року № 950 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2011 року № 1156), здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством; складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України та вносить пропозиції Міністерству соціальної політики та іншим центральним органам виконавчої влади щодо розроблення прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проєкту Державного бюджету України. При цьому слід зазначити, що проєкт постанови Кабінету Міністрів України про затвердження бюджету Пенсійного фонду на плановий рік відповідно до Порядку взаємодії Міністерства соціальної політики України з центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра соціальної політики України, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 24.09.2012 року № 596 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.10.2012 року за № 1711/22023, подається в установленому порядку Міністру соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України. Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, відповідно до статті 8 Закону № 2262-ХІІ, виплата пенсій, у тому числі, додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, суми на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, за якими, органи Пенсійного фонду України є відповідачами, повинні бути внесені в окремий напрямок Державного бюджету України. Тобто, чинним законодавством визначено, що виплата пенсій є функцією, яка покладена на Пенсійний фонд України, який є окремою юридичною особою. Грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить Позивачу, не є власністю Головного управління та не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі, виконання судового рішення можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок державного бюджету. Бюджетні видатки органів Пенсійного фонду України, зокрема Головного управління, формуються відповідно до бюджетного кодексу України та містять поточні видатки на виплату пенсій у поточному році. Головним розпорядником коштів за зазначеною програмою є Міністерство соціальної політики України. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Крім того, відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Бюджет Пенсійного фонду України на 2026 рік ще не затверджений. Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року № 821. Тобто, фактична неможливість здійснення виплати перерахованої суми пенсії органом Пенсійного фонду обґрунтована відсутністю бюджетного фінансування. [PERSON] помер [INFO] . 23.05.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровського області надійшов запит приватного нотаріуса нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Апалькова Є.В. про надання інформації про наявність невиплаченої пенсії (документ наявний в матеріалах справи). Представник позивача звернулась 10.04.2025 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання надання інформації про суми, які були нараховані за рішеннями суду у справах № 160/20587/21, № 160/391/2. Тобто, з питання виплати пенсії, на виконання рішення суду № 160/20587/21, нарахованої та неодержаної пенсіонером за життя, у встановлений вищезазначеним чинним законодавством строк (не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера), [PERSON] не зверталась. Підстави на теперішній час виплати позивачу суми по суті спору відсутні у зв`язку із пропущенням встановленого чинним законодавством строку на звернення за відповідною виплатою. Окрім цього, представник відповідача зазначає та вважає, що позовні вимоги потребують уточнення, оскільки є протирічними та кардинально неоднорідними, тобто, є незрозумілими вимогам позову: чи то визнати на певні суми право власності в порядку спадкування за законом, або ж стягнути певні суми на користь позивача. Таким чином, враховуючи вищевикладене, представник відповідача просить суд дані письмові пояснення врахувати при ухваленні рішення по даній справі та ухвалити рішення, у відповідності до вимоги чинного законодавства (а.с.30-35). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , який перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію, призначену, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (а.с.6-7). Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 року у справі № 160/20587/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати [PERSON] пенсії з 01.12.2019 року, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» від 23.06.2021 року № 33/24/С-1519 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.12.2019 року, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» від 23.06.2021 року № 33/24/С-1519, з урахуванням виплачених сум (а.с.10-14). На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 року у справі №160/20587/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проведено перерахунок пенсії, зокрема, [PERSON] нараховано грошову суму недоплаченої суми пенсії в розмірі 206 478 грн. 77 коп., проте, зазначену суму за життя [PERSON] не виплачено. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] [PERSON] помер та приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Апальковим Є.В., на підставі заяви [PERSON] , було відкрито спадкову справу № 159/2024 (а.с.8). При цьому, у відповідності до доказів, які містяться у справі, в тому числі, відповідно до спадкової справи, позивачка є єдиним спадкоємцем померлого, а тому приватним нотаріусом Апальковим Є.В. 15.05.2024 року (до спливу 6-місячного строку) до Головного управління було направлено лист № 178/02-14/159/2021 з проханням надати інформацію про наявність невиплачених сум пенсії померлого [PERSON] , у відповідь на який листом № 0400-010508-8/110736 від 28.05.2024 року було зазначено, що відповідно до статті 61 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і, в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (а.с.9). Окрім цього, в рамках досудового врегулювання, 11.04.2025 року адвокат Крихта А.А. в інтересах позивачки звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з проханням надати інформацію про розмір суми доплати до пенсії за пенсійною справою [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), нарахованої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/20587/21, яке набрало законної сили, із наданням копії розрахунку цієї суми. Однак, листом № 0400-010202-8/75014 від 16.04.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було повідомлено, що, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 у справі №?160/20587/21, [PERSON] було проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату пенсії за період з 01.12.2019 року по 30.04.2022 року в сумі 206 478 грн. 77 коп. (а.с.15). Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 цього Кодексу, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. З наданих до суду документів вбачається, що спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та мешкав разом із своєю дружиною - позивачкою по справі, що дає суду підстави вважати, що вона є такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Позивачка як спадкоємець померлого звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності на недоотриману пенсію за період з 01.12.2019 року по 30.04.2022 року в сумі 206 478 грн. 77 коп. за позивачкою. При цьому, представник позивача, звертаючись до суду з вказаним позовом, просила, окрім визнання права власності, вирішити питання щодо примусового стягнення спірної суми за період 01.12.2019 року по 30.04.2022 року в розмірі і 206 478 грн. 77 коп. Відповідно до ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою, у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом ст.1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення ч.2, 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20). Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Позивач просить стягнути з відповідача суму недоотриманої пенсії після смерті матері, яка увійшла до складу спадщини. Як вже встановлено судом, позивач набула право на отримання всієї нарахованої та невиплаченої за життя пенсії спадкодавця без обмеження будь-яким часом, тому суд приходить до висновку, що недоотримана пенсія за період 01.12.2019 року по 30.04.2022 року в розмірі 206 478 грн. 77 коп. повинна бути виплачена позивачу. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. В силу вимог ст.141 ЦПК України, та з урахуванням того,що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що сума сплаченого судового збору в розмірі 2 064 грн. 79 коп. підлягаю стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved