Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3974154470 від 09.09.2019 року у розмірі 73 393 грн. 71 коп., яка складається з: 39 182,25 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена); 8 945,49 грн. - заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена); 25 265,97 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 09.09.2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №3974154470 у формі заяви на отримання кредиту. Відповідно до п.2 заяви позичальник згоден з тим, що підписаний ним паспорт кредиту №4154470 від 09.09.2019 року містить умови укладеного ним кредитного договору, а ця заява разом з паспортом кредиту становлять кредитний договір. Відповідно до умов паспорту кредиту та заяви позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: - сума кредиту 44 510 гривень; - строк користування 36 місяців; - річні проценти 12 % від суми боргу за договором; - щомісячні проценти 2,50 % від суми кредиту. Позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування. 10.09.2019 року право вимоги за кредитним договором відступлено АТ «Таскомбанк» на підставі договору факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Відповідач [PERSON] належим чином взяті на себе зобов`язання по кредитному договору не виконую, у звязку з чим, станом на 11.11.2024 року наявна заборгованість, яка становить 73 393 грн. 71 коп., яка складається з: 39 182,25 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена); 8 945,49 грн. - заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена); 25 265,97 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Таким чином, відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору, а також норми чинного законодавства. Рух справи у суді 23.12.2024 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2024 року матеріали цивільної справи №495/11251/24 за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімової Н.Д.. Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу судових справ №1072 від 30.04.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 року матеріали цивільної справи №495/11251/24 за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 01.05.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування 09.09.2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №3974154470 у формі заяви на отримання кредиту. Відповідно до п.2 заяви позичальник згоден з тим, що підписаний ним паспорт кредиту №4154470 від 09.09.2019 року містить умови укладеного ним кредитного договору, а ця заява разом з паспортом кредиту становлять кредитний договір. Відповідно до умов паспорту кредиту та заяви позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: - сума кредиту 44 510 гривень; - строк користування 36 місяців; - річні проценти 12 % від суми боргу за договором; - щомісячні проценти 2,50 % від суми кредиту. Позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування. Відповідно до розділу 3 заяви на отримання кредиту позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами (всього 3 платежі). Окрім того, за рахунок кредитних коштів було сплачено первісні відсотки в розмірі 1350 грн, що передбачено кредитним договором. 10.09.2019 року право вимоги за кредитним договором відступлено АТ «Таскомбанк» на підставі договору факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Відповідно до п.2.2 договору факторингу сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог. Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу, АТ «Таскомбанк» є новим кредитором відповідача [PERSON] за кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами. Зазначене також підтверджується відповідною платіжною інструкцією щодо сплати суми фінансування за договором відступлення права вимоги. Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст.ст.512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.». Відповідач [PERSON] належим чином взяті на себе зобов`язання по кредитному договору не виконую, у звязку з чим, станом на 11.11.2024 року наявна заборгованість, яка становить 73 393 грн. 71 коп., яка складається з: 39 182,25 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена); 8 945,49 грн. - заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена); 25 265,97 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Таким чином, відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору, а також норми чинного законодавства. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов договору має наслідком виникнення у Банку права вимагати повернення суми кредитних коштів, що в т.ч. передбачено нормами ч.2 ст.1054 ЦК України. Враховуючи вищезазначене, стороною позивача доведено обставини, на які він посилається у позовній заяві, а стороною відповідача вони не спростовані. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору та не виконав взяті на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3 028 грн..

Outcome: approved