Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26.09.2023 року у справі №482/1403/23, провадження № 2/482/433/2023 з неї стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів її доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць, починаючи з 22.06.2023 року з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 23.10.2023 року. Вона щомісяця сплачує аліменти на банківський рахунок сина, що підтверджується банківськими квитанціями. Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників за 31.08.2025 року у Реєстрі відсутні відомості про позивача за категорією стягнення (характером зобов`язання) «стягнення аліментів», що підтверджує факт відсутності заборгованості зі сплати аліментів та відсутність претензій відповідача до неї щодо сплати аліментів. З 01.01.2025 року і станом на сьогодні син [PERSON] проживає разом з нею за адресою [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Посилаючись на вищевикладене просила припинити стягнення з неї аліментів на утримання сина [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина. Відповідач участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Позивач у судове засідання не з`явилася. Представник позивача подала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати за відсутності позивача та її представника, а позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у тому числі і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб порталі судової влади, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі 16 травня 2009 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області (актовий запис № 04). Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі № 482/504/23 від 15.05.2023 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від зазначеного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26.09.2023 року у справі №482/1403/23, провадження № 2/482/433/2023 із [PERSON] , [INFO] , стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів її доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць, починаючи з 22.06.2023 року з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 23.10.2023 року. Позивач щомісяця сплачує аліменти на банківський рахунок сина, що підтверджується банківськими квитанціями. Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників за 31.08.2025 року у Реєстрі відсутні відомості про позивача за категорією стягнення (характером зобов`язання) «стягнення аліментів», що підтверджує факт відсутності заборгованості позивача зі сплати аліментів та відсутність претензій відповідача до позивача щодо сплати аліментів. З 01.01.2025 року і станом на сьогодні син [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні. Факт спільного проживання дитини та позивача підтверджується актом обстеження умов проживання, складеним Службою у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради 26.08.2025 року. Отже, неповнолітній [PERSON] у теперішній час фактично проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . У той же час батько неповнолітнього [PERSON] , проживаючи окремо, отримує аліменти на тримання [PERSON] з позивача. Вказані обставини порушують право неповнолітнього [PERSON] , [INFO] на належне матеріальне забезпечення, зокрема, тим із батьків, хто проживає окремо. Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення. Так, статтею 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів. З наведеного слідує, що факт проживання дитини з матір`ю, з якої стягуються аліменти на користь батька для утримання дитини, може слугувати підставою для звернення матері до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів Статтею 51 Конституції України, статтями 180, 191 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що [PERSON] [INFO] , проживає разом із позивачем, знаходиться на її утриманні, суд приходить до висновку, що стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] є безпідставним, а крім того наявні підстави щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] . Враховуючи розмір заявлених позовних вимог, обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, беручи до уваги матеріальний стан відповідача та інші суттєві обставини справи, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] мають становити 1/6 частину його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України, стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 01.09.2025 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача та на користь держави підлягає стягненню судовий збір .

Outcome: approved