Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача борг згідно з кредитним договором №1159348 від 04.12.2023 у розмірі 15209,99 гривень та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 04.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Селфі Кредит" та [PERSON] укладено кредитний договір №1159348. Предметом цього договору є надання Товариством позичальнику у кредит грошових коштів у сумі 3000,00 гривень на умовах платності, строковості та поворотності. ТзОВ "Селфі Кредит" виконало свої зобов`язання за вказаним договором у повному обсязі, а відповідач у свою чергу свої зобов`язання у частині повного та своєчасного повернення кредитних платежів не виконує, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість по кредитному договору, яка станом на день звернення з цим позовом становить 15209,99 гривень, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2999,99 гривень та заборгованості за відсотками 12210,00 гривень. 21.06.2024 право вимоги за кредитним договором №1159348 від 04.12.2023 було відступлено ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» на підставі Договору факторингу № 21062024. З огляду на це позивач вказує, що порушуються його майнові права. Ухвалою Млинівського районного суду від 03.12.2025 року відкрито провадження у справі і постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. (а.с. 43) Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності. (а.с. 5) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет : http://ml.rv.court.gov.ua/sud1712/. (а.с. 48 ) Відповідач, будучи належним чином повідомленим про строк подання відзиву, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк для подання відзиву на позовну заяву, відзив до суду не подав, тому суд у відповідності до ч.5 ст.289 ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, його неявка визнана судом, такою, що має місце без поважних причин, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 04.12.2023 ТзОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1159348. Предметом вказаного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 3000,00 грн.; строк кредитування - 360 днів, стандартна процентна ставка, що застосовується у межах строку кредиту (360 днів) - 2,2% в день. (а.с. 7-9) Відповідач [PERSON] підписав електронний договір шляхом використання надісланого йому одноразового електронного ідентифікатора «В812». (а.с. 11) ТзОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором №1159348 від 04.12.2023 виконало у повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти на рахунок відповідача. Зворотнього [PERSON] не доведено. Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Однак, у порушення умов договору, [PERSON] свого обов`язку по поверненню використаних кредитних коштів, відсотків за їх користування, у строки, на умовах та у розмірах, передбачених договором, належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви, за ним утворилась заборгованість у сумі 15209,99 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 2999,99 гривень, заборгованість за відсотками 12210,00 гривень. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунком. (а.с. 14-15) Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] прострочив виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим, йому нарахована заборгованість, яка складається, крім тіла кредиту, з відсотків за його користування. Зазначена у розрахунку сума заборгованості за нарахованими відсотками узгоджується з розміром відсоткової ставки, зазначеної у Договорі та строку кредитування - 360 днів. Таким чином, нарахована заборгованість зі сплати суми тіла кредиту та відсотків є обгрунтованою, оскільки передбачена умовами Договору. 21.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №21062024 у відповідності до якого ТОВ «Мілоан», відступило право грошової вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором новому кредитору - ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Факт передачі права вимоги за вищевказаним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджується Витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №21062024 від 21.06.2024. (а.с. 16-19) Таким чином ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» правомірно набуло право вимоги за кредитним договором № 1159348 від 04.12.2023. Тому, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок по поверненню позивачу ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» кредиту, нарахованих відсотків за його користування і комісії, знайшов своє підтвердження повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень, що об`єктивно підтверджується документально та підлягає стягненню з відповідача у повному розмірі. Позивач, також просить стягнути з відповідача 8000,00 гривень витрат на правову допомогу. Відповідно до п.1 ч.1. ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копію договору про надання правової допомоги, тарифи на послуги, копію заявки на надання юридичної допомоги, витягу з Акту про надання юридичної допомоги. (див. додаток "Електронний суд") Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 01 червня 2018 року у справі №904/8478/16). Суд, зважаючи на предмет позовних вимог та категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі наявних матеріалів, а також враховуючи обсяг виконаної роботи адвокатом, дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved