Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до ПрАТ «Львівобленерго», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про встановлення фактів та відшкодування моральної шкоди, в якому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд, із врахуванням збільшених позовних вимог: встановити, що [PERSON] , споживач ПрАТ «Львівобленерго» по особовому рахунку [NUMBER] за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , є неіснуючою особою; встановити, що працівники ПрАТ «Львівобленерго» 05.08.2022 року склали акт про недопуск до вузла обліку електричної енергії, який завірений підписом свідка в присутності споживача ПрАТ «Львівобленерго» [PERSON] , неіснуючої особи по особовому рахунку [NUMBER] за адресою [ADDRESS] ; встановити, що працівники ПрАТ «Львівобленерго» 14.09.2022 року склали акт про недопуск до вузла обліку електричної енергії, який завірений підписом свідка в присутності споживача ПрАТ «Львівобленерго» [PERSON] , неіснуючої особи по особовому рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] ; встановити що працівники ПрАТ «Львівобленерго» 03.10.2022 року здійснили припинення електропостачання житлового будинку за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок [NUMBER] на підставі актів про недопуск до вузла обліку електричної енергії від 05.08.2022 року та 14.09.2022 року, складених в присутності споживача ПрАТ «Львівобленерго» [PERSON] неіснуючої особи; встановити, що громадянка [PERSON] , яка померла у 2004 році, після свої смерті не змінювала свою стать, прізвище ім`я та по- батькові на [PERSON] і не була присутня при складання актів працівниками ПрАТ «Львівобленерго» про недопуск до вузла обліку електричної енергії від 05.08.2022 року та 14.09.2022 року, складених на споживача [PERSON] та в його присутності по особовому рахунку [NUMBER] , про що стверджує у своїх додаткових поясненнях по іншій справі, долучених ним до позовної заяви представник ПрАТ Львівобленерго О. Чорней; стягнути на користь позивача [PERSON] , зареєстрованого за адресою, [ADDRESS] індивідуальний податковий номер [NUMBER] з ПрАТ «Львівобленерго» 79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ЄРДПОУ 00131587 моральну шкоду в розмірі п`яти мільйонів гривень, які вподальшому збільшив на три мільйони шістсот тисяч гривень та на п`ять мільйонів шістсот тисяч гривень за складання працівниками ПрАТ Львівобленерго 05.08.2022 року та 14.09.2022 року актів про недопуск до вузла обліку електричної енергії в присутності споживача [PERSON] неіснуючої особи, на підставі яких 03.10.2022 року працівники ПрАТ «Львівобленерго» припинили електропостачання, яке триває по сьогоднішній день його житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; встановити, що відповідач НКРЕКП здійснив бездіяльність щодо розгляду його звернення від 25.10.2022 року на Урядову гарячу лінію; встановити, що відповідач НКРЕКП у своїй відповіді від 23.11.2022 року № 15139/20.3/7-22 вчинив умисні дії, щодо приховування факту, що споживач ПрАТ «Львівобленерго» по особовому рахунку [NUMBER] за адресою знаходження його житлового будинку [ADDRESS] громадянин [PERSON] є неіснуючою особою; встановити, що відповідач НКРЕКП у своїй відповіді від 23.11.2022 року № 15139/20.3/7-22 вчинив умисні дії, щодо приховування факту, що працівники ПрАТ «Львівобленерго» акти про недопуск до вузла обліку електричної енергії від 05.08.2022 року та 14.09.2022 року складали в присутності споживача неіснуючої особи [PERSON] ; встановити, що відповідач НКРЕКП у своїй відповіді від 23.11.2022 року № 15139/20.3/7-22 вчинив умисні дії,щодо приховування факту, що працівники ПрАТ «Львівобленерго» 03.10.2022 року припинили електропостачання мого житлового булинку,який знаходиться за адресою, [ADDRESS] ,особовий рахунок [NUMBER] на підставі актів про недопуск до вузла обліку електричної енергії від 05.08.2022 року та 14.09.2022 року складені в присутності споживача неіснуючої особи [PERSON] ; стягнути на користь позивача [PERSON] , зареєстрованого за адресою, [ADDRESS] індивідуальний податковий номер [NUMBER] з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ,ЄРДПОУ 39369133 моральної шкоди в розмірі п`яти мільйонів гривень, які вподальшому збільшив на три мільйони шістсот тисяч гривень та на п`ять мільйонів шістсот тисяч гривень, завданих внаслідок бездіяльності, щодо розгляду його звернення від 25.10.2022 року на Урядову гарячу лінію, а у наданій відповіді приховали факти, що споживач ПрАТ «Львівобленерго» по особовому рахунку [NUMBER] громадянин [PERSON] є неіснуючою особою, що 03.10.2022 року працівники ПрАТ «Львівобленерго» припинили електропостачання мого житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі актів про недопуск до вузла обліку електричної енергії складених в присутності споживача неіснуючої особи, [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Пустомитівського районного суду Львівської областівід 16.07.2007 року та правовстановлюючими документами. Попереднім власником будинку була мати позивача [PERSON] , яка також була споживачем електричної енергії за вказаною адресою, що підтверджується актом збереження пломб ВАТ «Львівобленерго», правонаступником якого є відповідач ПрАТ «Львівобленерго». 13.09.2021 року позивач звернувся із заявою до ПрАТ «Львівобленерго» щодо переоформлення договору споживача на розподіл електричної енергії по особовому рахунку [NUMBER] , у зв`язку із зміною власника, однак у переоформленні такого йому було відмовлено, з тих підстав, що за вказаною адресою не існує договірних відносин, тобто електропостачання не здійснюється взагалі, у зв`язку з чим [PERSON] вважає, що відповідач ПрАТ Львівобленерго не підробив договора на користування, а в подальшому на розподіл електричної енергії на споживача [PERSON] , провів підміну даного споживача в його будинку взамін попереднього споживача його матері [PERSON] , яка була споживачем ПрАТ Львівобленерго, а також відмовив у переукладанні договору споживача на його ім`я, чим порушив вимоги п.2.1.16 ПРРЕЕ, а підробив також акти про недопуск до вузла обліку електричної енергії. 03.10.2022 року ПрАТ «Львівобленерго» припинило електропостачання зазначеного житлового будинку на підставі акта про недопуск до вузла обліку електричної енергії від 14.08.2022. Зазначений акт, як і попередній акт від 05.08.2022, був складений нібито у присутності споживача [PERSON] . Водночас особа [PERSON] фактично не існує, ніколи не була власником чи користувачем зазначеного будинку, не перебувала з позивачем у родинних або будь-яких інших правовідносинах, не проживала у цьому будинку та не могла бути споживачем електричної енергії. Таким чином, акти про недопуск від 05.08.2022 та 14.08.2022 були складені з посиланням на неіснуючу особу, що свідчить про їх протиправність та недопустимість як правової підстави для припинення електропостачання. Незважаючи на очевидну неправомірність зазначених актів, НКРЕКП у своїй офіційній відповіді визнала законним припинення електропостачання на їх підставі, не перевіривши фактичні обставини справи, а також приховала факт складання актів у присутності неіснуючої особи. Зазначає, що у відповідях НКРЕКП містяться завідомо неправдиві відомості про те, що позивач нібито не звертався до ПрАТ «Львівобленерго» з метою переоформлення договору споживача. Після припинення електропостачання ПрАТ «Львівобленерго» та НКРЕКП систематично вимагали від позивача забезпечити присутність споживача [PERSON] для відновлення електропостачання, одночасно визнаючи, що така особа не існує. Такі вимоги, на його думку, є абсурдними, протиправними та спрямованими на приховування факту використання підроблених документів. Звертає увагу суду на те, що 03.10.2022 по теперішній час, а саме майже три роки, електропостачання житлового будинку позивача не відновлено, незважаючи на вимоги пунктів 7.11 та 7.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а також ухвалу суду про необхідність відновлення електропостачання. Внаслідок протиправних дій та бездіяльності ПрАТ «Львівобленерго» та НКРЕКП позивач зазнав істотної моральної шкоди. Тривале незаконне відключення електропостачання в умовах воєнного стану призвело до порушення нормальних умов проживання, постійного психологічного напруження, неможливості отримувати інформацію про повітряні тривоги, перебіг бойових дій, своєчасно викликати медичну допомогу, забезпечувати приготування їжі, опалення та водопостачання. Посилається на ст. ст. 3 та 21 Конституції України, згідно яких, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Згідно з положеннями цивільного законодавства, моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі незаконного порушення прав особи. Сукупність наведених обставин, на його думку, свідчить про грубе, цинічне та системне порушення прав позивача, яке триває майже три роки, носить характер свавілля з боку суб`єктів, наділених владними та господарськими повноваженнями, та фактично перетворило життя позивача і членів його сім`ї на постійне випробування. Такі дії і бездіяльність є неправомірними, а такими, що принижують людську гідність, створюють реальну загрозу життю та здоров`ю в умовах воєнного стану, спричиняють щоденні моральні страждання, відчуття безпорадності та правової незахищеності. У зв`язку з цим, позивач вважає заявлені позовні вимоги повністю обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.08.2025 року матеріали позовної заяви [PERSON] до ПрАТ «Львівобленерго», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про встановлення фактів та відшкодування моральної шкоди залишено без руху, надано позивачу строк для усунення описаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали. 02.09.2025 року позивачем подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.09.2025 року провадження у справі відкрито. 06.10.2025 року через «Електронний суд» представником відповідача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Костюком В. В. подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити повністю. Свою позицію відповідач мотивує тим, що твердження позивача про бездіяльність НКРЕКП, приховування фактів у відповіді на звернення від 25.10.2022 та невжиття заходів впливу щодо ПрАТ «Львівобленерго» є безпідставними та необґрунтованими. Відповідач зазначає, що НКРЕКП діяла виключно в межах повноважень, визначених Законом України «Про НКРЕКП», розглянула звернення позивача відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та надала вичерпну відповідь листом від 23.11.2022 № 15139/20.3/7-22. Незгода позивача зі змістом цієї відповіді, на думку відповідача, не свідчить про її недостовірність або приховування інформації. Також НКРЕКП вказує, що спір щодо дій чи бездіяльності Регулятора підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства. Окремо відповідач заперечує доводи позивача щодо нібито вчинення НКРЕКП кримінального правопорушення, вказуючи на відсутність будь-якого складу злочину та правомірність наданих роз`яснень із посиланням на ПРРЕЕ. Крім того, відповідач вважає вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 000 грн необґрунтованою, оскільки позивач не довів наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між діями Регулятора та заявленими стражданнями, а також не обґрунтував розмір шкоди належними і допустимими доказами. Також зазначається, що бюджетним законодавством не передбачено відшкодування моральної шкоди за рахунок бюджетних асигнувань НКРЕКП. Того ж дня, представником відповідача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Костюком В. В. подано заяву, в якій, з посиланням на статтю 93 Цивільного процесуального кодексу України, надано відповіді на запитання, поставлені позивачем у позовній заяві. У заяві зазначено, що твердження позивача про внесення до офіційної відповіді НКРЕКП від 23.11.2022 завідомо неправдивої інформації або приховування фактів є необґрунтованими та не підтвердженими належними і допустимими доказами, а незгода позивача зі змістом наданої відповіді не свідчить про її недостовірність. Також у заяві вказано, що з окремих запитань НКРЕКП не є розпорядником запитуваної інформації, а щодо інших відповіді вже були надані листом НКРЕКП № 15139/20.3/7-22 від 23.11.2022 року, який міститься в матеріалах справи. 08.10.2025 року представником відповідача ПрАТ «Львівобленерго» - Чорней О. В. через систему «Електронний суд» на адресу суду подано відзив на позовну заяву [PERSON] , який обґрунтовує тим, що не погоджується з позовними вимогами [PERSON] у повному обсязі та вважає їх безпідставними і такими, що не ґрунтуються на законі. Відповідач указує, що доводи та докази, на яких ґрунтується позов, уже були предметом розгляду у цивільній справі № 464/5317/22, за результатами якої рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 19.05.2023, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 17.10.2023, у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, а дії працівників ПрАТ «Львівобленерго» визнано такими, що відповідають вимогам законодавства у сфері електроенергетики; у відкритті касаційного провадження Верховним Судом відмовлено. Відповідач посилається на преюдиційність установлених у зазначеній справі обставин відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України та зазначає, що обставини договірних відносин, споживання електричної енергії, недопуску до засобу обліку, припинення та відновлення електропостачання, а також питання анкетних даних споживача й адреси об`єкта вже були досліджені судом. У відзиві також зазначено, що припинення розподілу електричної енергії 03.10.2022 було здійснено у зв`язку з недопуском споживачем представників оператора системи до заміни приладу обліку, відповідно до вимог ПРРЕЕ, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку електричної енергії, а подальше припинення електропостачання з 01.07.2024 відбулося на вимогу постачальника електричної енергії ТОВ «Львівенергозбут» у зв`язку з наявністю заборгованості. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 000 грн відповідач зазначає, що позивачем не доведено наявності моральної шкоди, протиправності дій ПрАТ «Львівобленерго», причинно-наслідкового зв`язку та вини, а тому правові підстави для її стягнення відсутні. Також відповідач указує на неналежність обраного позивачем способу захисту та просить суд відмовити в задоволенні позову повністю. Відповідно до ч.1-3 ст.93 ЦПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. Разом з тим, представник відповідача долучає заяву свідка, в порядку ст. 93 ЦПК України, [PERSON] , який є начальником по роботі з побутовими споживачами, згідно якої свідок зазначив, що ПрАТ «Львівобленерго» з 01.01.2019 надає послуги з розподілу електричної енергії на об`єкт за адресою: [ADDRESS] , на умовах публічного договору споживача, номером якого є особовий рахунок № [NUMBER] , а споживачем станом на теперішній час є [PERSON] . Також зазначено, що після отримання інформації про зміну адреси та власника будинковолодіння до облікових даних були внесені відповідні зміни, у зв`язку з чим послуги з розподілу електричної енергії надаються на тих самих умовах. Свідок вказав, що акт про недопуск до вузла обліку електричної енергії відповідно до пункту 6.2.8 Кодексу комерційного обліку електричної енергії є підставою для припинення електропостачання у порядку, визначеному ПРРЕЕ та Кодексом систем розподілу. У заяві також зазначено, що відновлення електропостачання здійснюється за умови готовності електроустановок споживача до подачі напруги та забезпечення ним заходів безпеки. Щодо звернення позивача від 13.09.2021 свідок повідомив, що на той час ПрАТ «Львівобленерго» не володіло інформацією про зміну адреси об`єкта, у зв`язку з чим була надана відповідна відповідь. Крім того, у заяві свідка вказано, що для відновлення електропостачання будинку [PERSON] ПрАТ «Львівобленерго» неодноразово пропонувало забезпечити присутність споживача або повідомити про готовність електроустановок до подачі напруги, про що споживачу направлялися письмові повідомлення. Також зазначено, що відновлення розподілу електричної енергії на об`єкті було здійснено оператором системи відповідно до пункту 7.11 ПРРЕЕ на час розгляду цивільної справи Сихівським районним судом м. Львова. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.10.2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Костюка В. В. від 06.10.2025 року про закриття провадження в частині позовних вимог на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у справі 450/3405/25 за позовом [PERSON] до ПрАТ «Львівобленерго», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про встановлення фактів та відшкодування моральної шкоди відмовлено. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.10.2025 року постановлено у задоволенні клопотання позивача [PERSON] від 14.10.2025 року про винесення окремої ухвали, якою зобов`язати відповідача ПрАТ Львівобленерго на час розгляду справи відновити електропостачання житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,особовий рахунок [NUMBER] , зобов`язати відповідача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,яка своєю постановою №312 від 14.03.2018 затвердила ПРРЕЕ в тому числі і пункти 7.11 та 7.12 даних правил проконтролювати відновлення електропостачання даного будинку у справі 450/3405/25 за позовом [PERSON] до ПрАТ «Львівобленерго», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про встановлення фактів та відшкодування моральної шкоди відмовити. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.10.2025 року клопотання позивача [PERSON] від 08.12.2025 року про винесення окремої ухвали, якою зобов`язати відповідача ПрАТ "Львівобленерго" у терміни передбачені п.7.11 та п.7.12 ПРРЕЕ відновити електропостачання його житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,особовий рахунок [NUMBER] на період розгляду даної справи, НКРЕКП зобов`язати проконтролювати відновлення електропостачання його житлового будинку, відповідно до винесеної ухвали суду,та повідомити суд про факт відновлення електропостачання із наданням відповідних доказів у справі 450/3405/25 за позовом [PERSON] до ПрАТ «Львівобленерго», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про встановлення фактів та відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду. 14.10.2025 року позивачем [PERSON] подано заяву про збільшення позовних вимог, в яких просить суд збільшити позовні вимоги, щодо відшкодування моральної шкоди з боку ПрАТ «Львівобленерго» на його користь на три мільйони шістсот тисяч гривень; збільшити позовні вимоги, щодо відшкодування моральної шкоди з боку Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на його користь на три мільйон шістсот тисяч гривень. 27.10.2025 року позивачем було подано відповідь на відзив відповідача ПрАТ «Львівобленерго», згідно якого позивач вказує, що Сихівський районний суд у зазначеній справі не встановлював жодних фактів щодо громадянина [PERSON] , оскільки відмовлявся викликати його на судове засідання, попри численні клопотання. У відзиві відповідача-1 зазначено, що оператор системи не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну споживачу чи третім особам через припинення електропостачання, якщо воно здійснене відповідно до встановлених правил, зокрема п. 6.2.7 розділу VI Кодексу комерційного обліку (ККО). Акт про недопуск вважається дійсним, якщо його підписав уповноважений представник оператора системи та незаінтересована особа або є відеофіксація недопуску. Акт про недопуск є підставою для повного або часткового припинення електропостачання. Позивач наполягає, що акт від 14.09.2022, у якому вказано, що споживач [PERSON] був присутній, є сфальсифікованим, адже така особа не існує. Він також наголошує, що відповідач не мав права проникати на приватну власність для заміни електролічильника без узгодження з ним як власником. Відповідач у відзиві стверджує, що перешкода у споживанні електроенергії виникла через відмову позивача забезпечити доступ уповноваженим представникам оператора системи 14.09.2022 та повторно 15.09.2022 року, про що складено акт недопуску за участю діловода Борщовицької сільської ради Н. Тризуб. Позивач наголошує, що діловод не мала права заходити на його приватну територію, а також зазначає, що узгодження дати заміни лічильника з неіснуючою особою є абсурдним. Позивач вважає, що його вимоги про встановлення фактів не повторюють обставини, які вже були предметом іншої справи, а дозволяють реалізувати його право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України. Він підкреслює, що сам вирішує, яким способом реалізувати своє право на захист, і що відповідач-1 не має права визначати, як це робити. 27.10.2025 року позивачем також було подано відповідь на відзив відповідача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, згідно якого позивач вказує, що відповідач не врахував попередні судові рішення, зокрема постанову Верховного Суду від 2 квітня 2025 року у справі №464/4136/23, якою скасовано ухвалу Пустомитівського районного суду та постанову апеляційного суду щодо закриття провадження за позовом до НКРЕКП і передано справу на новий розгляд. Позивач підкреслив, що його вимоги у справах №464/4136/23 та №464/3405/25 відрізняються, попри заяви відповідача. У відповіді позивач зазначив, що твердження НКРЕКП про нібито бездіяльність або приховування інформації є необґрунтованими, адже відповідач не надав жодних документальних підтверджень правдивості інформації, викладеної у листі №15139/20.3/7-22 від 23.11.2022. Позивач підтвердив, що звертався до ПрАТ «Львівобленерго» щодо переоформлення договору споживача на свою особу, оскільки попередньо обліковий рахунок та договори були оформлені на особу, яка не є власником житлового будинку. Позивач наголосив на фактах недостовірного складання актів про недопуск до вузла обліку електроенергії у присутності неіснуючої особи, на підставі яких 3 жовтня 2022 року було припинено електропостачання його будинку, і зазначив, що такі дії призвели до моральної шкоди. Він також звернув увагу на можливість довести підробку документів під час судового засідання за участю НКРЕКП, ПрАТ «Львівобленерго». Крім того, позивач підкреслив, що відповідач НКРЕКП мав би діяти відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та законодавства про НКРЕКП, забезпечуючи об`єктивний і своєчасний розгляд скарг, а відсутність таких дій підтверджує порушення його прав. Він також відзначив, що заробітна плата членів НКРЕКП значно перевищує мінімальні доходи населення, тому моральна шкода у заявленому розмірі є виправданою. 29.10.2025 року представником відповідача ПрАТ «Львівобленерго» - Чорней О. В. через систему «Електронний суд» подано додаткові пояснення у справі, в яких вона вказує на те, що первісні та збільшені позовні вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди є необґрунтованими. Вона зазначила, що електропостачання будинку позивача було тимчасово припинене у серпні та вересні 2022 року на підставі актів про недопуск до вузла обліку електроенергії, складених у присутності неіснуючої особи. Однак постачання було відновлено ще 17 січня 2023 року, а пізніше припинення електропостачання з 1 липня 2024 року стосувалося вже відносин позивача з ТОВ «Львівенергозбут» через заборгованість, а не дій ПрАТ «Львівобленерго». Відповідач підкреслив, що позовні вимоги не пов`язані з оскарженням порушень Правил роздрібного ринку електроенергії або умов договору, а також що відсутні чотири обов`язкові елементи відповідальності за моральну шкоду: наявність шкоди, протиправність дій, причинний зв`язок та вина. Розмір заявленої моральної шкоди є довільним і не підкріплений доказами. Крім того, представник відповідача зазначила, що позивач обрав неналежний спосіб захисту у частині встановлення фактів, оскільки ці питання вже були розглянуті в іншій справі та встановлені судовим рішенням. Таким чином, вважає, що усі позовні вимоги позивача є безпідставними і підлягають відмові у задоволенні. 04.11.2025 року представником відповідача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Костюком В. В. подано через систему «Електронний суд» заперечення (на відповідь на відзив), згідно якого НКРЕКП не визнає позицію позивача обґрунтованою та вважає, що наведені у відповіді на відзив доводи не спростовують позицію Регулятора, не відповідають вимогам матеріального права і не створюють підстав для задоволення позову. Позивач у своїй відповіді на відзив посилається на право вибору способу судового захисту, посилаючись на практику Верховного Суду, проте НКРЕКП зазначає, що він невірно тлумачить відповідну практику, оскільки предмет позову пов`язаний із діями та бездіяльністю органу публічної влади і підлягає розгляду в адміністративному судочинстві, а не у порядку цивільного судочинства. Зокрема, позовні вимоги позивача про встановлення бездіяльності та вчинення умисних дій НКРЕКП як суб`єкта владних повноважень є публічно-правовими і повинні розглядатися адміністративним судом, що відповідає вимогам статей 5 КАС України та 5 ЦПК України. Встановлення фактів або визнання дій НКРЕКП незаконними у цивільному судочинстві не є допустимим способом захисту у даному випадку. НКРЕКП звертає увагу, що предмет спору у цій справі є тотожним, оскільки стосується оскарження дій та бездіяльності НКРЕКП, але у справі №450/3405/25 позивач, окрім матеріальної вимоги про стягнення моральної шкоди, просить встановити бездіяльність та вчинення дій Регулятором як суб`єктом владних повноважень. Посилання позивача на постанову Верховного Суду у справі №464/4136/23 як підставу для відмови у задоволенні його клопотання є безпідставним, оскільки предмет спору у цій справі має публічно-правовий характер і належить до компетенції адміністративного судочинства. Щодо неналежної поведінки позивача: в запереченнях зазначає, що позивач систематично проявляє агресивну та радикальну поведінку, використовуючи нецензурну лексику та образи щодо представників НКРЕКП та інших учасників процесу. Така поведінка порушує суспільні норми моралі та принципи цивільного судочинства, встановлені статтею 43 ЦПК України, відповідно до яких учасники процесу зобов`язані проявляти повагу до суду та інших учасників справи. НКРЕКП наголошує, що порушення цих правил може стати підставою для застосування заходів процесуального примусу, передбачених Кодексом. Позивач стверджує, що Регулятор не підтвердив інформацію у відповіді №15139/20.3/7-22 від 23.11.2022. НКРЕКП вважає ці твердження безпідставними, оскільки Регулятор здійснює розгляд скарг споживачів та вирішення спорів відповідно до Закону №1540-VIII та Закону України «Про звернення громадян», а також має право вимагати від суб`єктів господарювання необхідні документи та інформацію для перевірки. Таким чином, НКРЕКП просить суд відмовити у позові, і водночас звертає увагу на агресивну поведінку позивача, яка порушує правила процесуального етикету. 08.12.2025 року позивачем [PERSON] подано заяву про збільшення позовних вимог, в яких просить суд збільшити позовні вимоги, щодо відшкодування моральної шкоди з боку ПрАТ «Львівобленерго» на його користь на п`ять мільйонів шістсот тисяч гривень; збільшити позовні вимоги, щодо відшкодування моральної шкоди з боку Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на його користь на п`ять мільйонів шістсот тисяч гривень. 10.12.2025 року заяви позивача про збільшення позовних вимог від 14.10.2025 року та від 08.12.2025 року прийнято до розгляду. Протокольною ухвалою від 10.12.2025 року справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що «Нища» було дівочим прізвищем його матері до 1958 року, однак з цього часу вона була відома як [PERSON] та була законним споживачем електричної енергії у спірному будинку. Він зазначив, що після набуття права власності звертався до ПрАТ «Львівобленерго» з заявою про переоформлення договору, однак отримав відмову, при цьому відповідач, на його думку, безпідставно визначив споживачем неіснуючу особу [PERSON] . Позивач вказав, що акти про недопуск від 05.08.2022 та 14.08.2022 були складені нібито у присутності цієї неіснуючої особи, на підставі чого 03.10.2022 було припинено електропостачання будинку, яке не відновлено до теперішнього часу. Він також зазначив, що НКРЕКП визнала такі дії законними без перевірки фактичних обставин, а тривале відключення електропостачання спричинило йому моральну шкоду. У зв`язку з цим позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Представник відповідача ПрАТ «Львівобленерго» Чорней О. В. в судове засідання з`явилася, у позові [PERSON] просила відмовити повністю, оскільки припинення електропостачання 03.10.2022 було здійснено законно у зв`язку з недопуском до вузла обліку відповідно до вимог ПРРЕЕ та профільних кодексів, а подальше припинення з 01.07.2024 відбулося з ініціативи постачальника ТОВ «Львівенергозбут» через наявність заборгованості, а не з вини ПрАТ «Львівобленерго». Також вона наголосила, що електропостачання будинку позивача було відновлено 17.01.2023, а вимоги про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими, оскільки позивачем не доведено ані факту завдання шкоди, ані протиправності дій відповідача, ані причинного зв`язку чи вини. Крім того, представник відповідача зазначила, що позивач обрав неналежний спосіб захисту в частині вимог про встановлення фактів, які вже були встановлені судовими рішеннями. Представник відповідача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Костюк В. В. в судовому засіданні звернув увагу суду на те, що Регулятор діяв виключно в межах наданих законом повноважень, звернення позивача було розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а відповідь надана у встановлені строки та у повному обсязі. Незгода позивача зі змістом відповіді НКРЕКП, на думку відповідача, не свідчить про її недостовірність чи приховування інформації. Окремо він наголосив, що позивачем не доведено наявності моральної шкоди, причинно-наслідкового зв`язку між діями НКРЕКП та заявленими стражданнями, а також не обґрунтовано розмір заявленої шкоди, у зв`язку з чим правові підстави для її стягнення відсутні. У зв`язку з наведеним представник НКРЕКП просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, показання свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку: відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)). Приватноправовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно довідки № 658 від 28.03.2007 року, виданої виконкомом Борщовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, гр. [PERSON] , згідно погосподарських книг № 3 Борщовицької сільської ради належить старий житловий будинок, новий житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] , в якій також вказано, що будинок розміщений на земельній ділянці № [NUMBER] загальною площею 0,2500 га переданій для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських будівель, яка приватизована, заборон та арешту на житлові будинку та земельну ділянку немає, майно під заставою не рахується, малолітні та неповнолітні діти у житловому будинку по [ADDRESS] не зареєстровані та не проживають. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 11.04.2005 року вирішено заяву задоволити, встановить факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , та вважати їх сином та матір`ю. Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач набув право власності на вищевказаний будинок в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , вказане підтверджується також копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14658469 від 23.05.2007 року, згідно якого реєстраційний номер: 18963762, тип об`єкта: будинок під літ. «А-1» та будинок під літ. «Б-2» [ADDRESS] , власником вказано [PERSON] на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.04.2007 року, форма власності: приватна, частка: 1/1. Як встановлено рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 19.05.2023 року, яке залишено без змін Постановою Львівського апеляційного суду від 17.10.2023 року, з часу набуття права власності на житловий будинок [ADDRESS] позивач отримує послуги з енергопостачання та сплачує за спожиту ним електричну енергію. Також встановлено, що у вказаному будинку наявний прилад обліку - лічильник № 0436855, який обліковується по особовому рахунку № [NUMBER] . Як ствердив суду представник відповідача позивач самостійно (через VoiceBot ЛОЕ меню та Автовідповідач) надавав покази засобу обліку №0436855 до ПрАТ «Львівобленерго» для визначення обсягів спожитої позивачем електричної енергії. Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини якщо інше не встановлено законом. Встановлено судом, із акта збереження пломб від 28.05.2001 року, за підписами працівника ПРЕМ ВАТ «Львівобленерго» Притик Р. Р. та [PERSON] , такий було складено в присутності побутового споживача [NUMBER] [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про ринок електричної енергії", Правила роздрібного ринку та Кодекс комерційного обліку входять до переліку нормативно-правових актів, які визначають основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними. Правовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (енергопостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 (надалі ПРРЕЕ), зі змінами та доповненнями. Учасниками роздрібного ринку є електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку (п.1.1.1 ПРРЕЕ). Відповідно до постанови НКРЕКП № 1479 від 23.11.2018 ПрАТ «Львівобленерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, яка набула чинності з 01 січня 2019 року, у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Львівської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) ПрАТ «Львівобленерго», та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством). Відтак, ПрАТ «Львівобленерго» є ліцензіатом з розподілу електричної енергії (ОСР) у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Львівської області. Відповідно до п.п. 2, 3, 4, 16 п. 5.1.1 ПРРЕЕ, оператор системи має право: на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів та інших учасників роздрібного ринку, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи; проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії; на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/ або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору; за власний рахунок ініціювати заміну та повірку засобів комерційного обліку споживача та/або здійснювати улаштування вузла обліку електричної енергії у порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку. Згідно із п.п. 12 п.5.5.5 ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний: забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок, у тому числі генеруючих установок, установок зберігання енергії та їх налаштувань, та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) в установленому цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень. Відповідно до п. 5.5.7 ПРРЕЕ, споживач має забезпечити доступ персоналу оператора системи для виконання оперативних перемикань, відключень електроустановок оператора системи, обслуговування розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, протиаварійної системної автоматики, виконання робіт, пов`язаних зі спорудженням і ремонтом електричних мереж оператора системи, що розташовані на території споживача. Згідно з п.п. 24 п. 5.1.2. ПРРЕЕ, оператор системи зобов`язаний: проводити не рідше одного разу на 6 місяців контрольний огляд засобів комерційного обліку споживачів відповідно до затверджених графіків. Судом встановлено, що постачальником електричної енергії споживачу (відповідно до постанови НКРЕКП № 1268 від 26.10.2018) є ТзОВ «Львівенергозбут», оператором системи розподілу є ПрАТ«Львівобленерго». Згідно ч.4 ст. 63 ЗУ «Про ринок електричної енергії» Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Згідно п.7 Постанови НКПЕКП №312 «Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відтак, ТОВ «Львівенергозбут» не здійснює контроль за приладами обліку рівня споживання енергоносіїв та перевірку приладів обліку спожитої електроенергії. Відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ, розрахункові засоби вимірювання засоби вимірювання, дані вимірювань яких використовуються засобами комерційного обліку з метою комерційних розрахунків; технічні (контрольні) засоби обліку - засоби обліку, що застосовуються учасником роздрібного ринку для контролю споживання електричної енергії, аналізу втрат електричної енергії у власних електричних мережах тощо. Відповідно до п. 2.3.3 ПРРЕЕ, електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії. Згідно з п. п. 5.1.10, 5.1.19 ККО, для комерційних розрахунків мають використовуватися дані з вузла обліку власника електроустановки (об`єкта) за умови відповідності вузла обліку вимогам нормативних документів. У квартирах, будинках, приватних домогосподарствах або інших об`єктах індивідуального побутового споживача, розташованих за однією адресою, установлюється один ЗКО для побутових потреб незалежно від кількості господарських будівель. Згідно із п.п.14 п. 1.2.1 ККО, вузол обліку електричної енергії сукупність обладнання та засобів вимірювальної техніки, змонтованих та з`єднаних між собою за встановленою схемою для забезпечення вимірювання та обліку електричної енергії в заданій точці вимірювання. До складу вузла обліку можуть входити лічильники електричної енергії, трансформатори струму, трансформатори напруги, устаткування автоматичного відключення чи обмеження потужності, засоби захисту (автоматичні вимикачі або запобіжники), вторинні кола струму і напруги та інші допоміжні засоби (тестові блоки, перетворювачі імпульсів, блоки живлення, обладнання дистанційної передачі даних тощо). Відповідно до ст. 72 Закону України «Про ринок електричної енергії», роздрібний ринок функціонує для задоволення потреб споживачів у електричній енергії та пов`язаних з цим послуг. Учасниками роздрібного ринку електричної енергії є споживачі, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачам. Постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку. Розподіл електричної енергії, що постачається споживачам, здійснюють оператори систем розподілу відповідно до договорів, що укладаються із споживачем відповідно до кодексу систем розподілу та правил роздрібного ринку. Облік спожитої споживачем електричної енергії здійснюється постачальником послуг комерційного обліку. Відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (ПРРЕЕ) та договорами між його учасниками. Постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам здійснюється постачальниками універсальної послуги відповідно до статті 63 цього Закону або іншими електропостачальниками. Оператором системи розподілу за змістом п.56 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії», є юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності. Постачальником послуг комерційного обліку, за п.65 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії», є суб`єкт господарювання, який надає послуги комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до вимог цього Закону. Комерційний облік, відповідно до п.8 ч.1 ст.46 Закону України «Про ринок електричної енергії», забезпечує оператор системи розподілу. Оператором системи розподілу (у тому числі і постачальником послуг комерційного обліку) у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Львівської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, є ПрАТ «Львівобленерго» - відповідач у справі (ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, яка набула чинності з 01 січня 2019 року, відповідно до постанови НКРЕКП № 1479 від 23.11.2018). Відповідно до п.84 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. За змістом п.62 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовим споживачем є індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Відповідно до п.2.1.1 глави 2.1 розділу II Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (ПРРЕЕ) результатом розподілу/передачі електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним учасником роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку. Оператор системи здійснює розподіл/передачу електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу (для оператора системи розподілу, оператора малої системи розподілу) або в точку передачі (для оператора системи передачі) до електроустановок споживачів на території діяльності відповідного оператора системи згідно з Кодексом систем розподілу/Кодексом системи передачі та на підставі договорів про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, що укладаються відповідно до цих Правил. Згідно абз. 1 п.2.1.5 ПРРЕЕ, договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається на основі типового договору, що є додатком 3до цих Правил та як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи договору на умовах складеного оператором системи паспорта точки розподілу/передачі. За змістом п.2.1.5 вказаних Правил договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил. Відповідно до п.2.1.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема, документально підтверджене споживання електричної енергії. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов Договору, останній не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 5 п.1.2.15 ПРРЕЕ для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил. Відповідно до п.13 розд. XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Позивач до позовної заяви долучає копію своєї заяви на ім`я заступника начальника [PERSON] , датовану 13.09.2021 року, та зареєстровану за вх. № 157-Б-1988-9 від 13.09.2021 року, згідно змісту якої вбачається, що [PERSON] , вказуючи особовий рахунок як: [NUMBER] , просить провести зміну власника за адресою: [ADDRESS] на його ім`я, як нового власника, а також до відповіді просить долучити копію технічних умов та копію договору на громадянина [PERSON] , на ім`я якого приходять квитанції, у додатках до цієї заяви останній долучає: копію паспорта, копію ідентифікаційного номера, копію витягу про реєстрацію права власності. Згідно відповіді на вх. 157-Б-1988-з від 13.09.2021 року, за підписом начальника ВРіД ЛМЕМ Мирка І. Б. за адресою: [ADDRESS] , не існує договірних відносин про надання послуг з розподілу електричної енергії з ПрАТ «Львівобленерго», та вказано, що такий для укладання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії може звернутись за адресою: [ADDRESS] . Ідентична відповідь була надана на звернення [PERSON] 13.09.2021 року за вих. № 203-2249-в від 08.10.2021 року. Разом з тим, за вих. № 135-07-5462 від 14.11.2022 року, на запит від 31.10.2022 року, який був отриманий ПрАТ «Львівобленерго» від 07.11.2022 року та розглянутий повідомлено, що за наявною інформацією у ПрАТ «Львівобленерго», за адресою: [ADDRESS] , заведено особовий рахунок № [NUMBER] (споживач [PERSON] ), до ПрАТ «Львівобленерго» не надходило жодних звернень, щодо зміни власника за даною адресою для перекладення договору про користування електричною енергією чи договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, оскільки споживач електричної енергії продовжує споживати електричну енергію та проводити оплати, тому відповідно до п. 4 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, як публічний договір вважається укладеним; за адресою: [ADDRESS] , облік спожитої електричної енергії проводиться електролічильником № 0436855, тип СО-И446М, дата державної повірки 1 квартал 2003 р.; надано копію акту про недопуск від 14.09.2022 р. за адресою: [ADDRESS] ; копію попередження про припинення від 15.09.2022 р. за адресою: [ADDRESS] ; копію фіскального чеку від 15.09.2022 р. У відповідь на звернення за вх. № БА-13221532 від 18.10.2021 року, представником «Львівобленерго» надано роз`яснення (за вих. № л-203-5003-в від 01.11.2021 року), що правовідносини які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку -електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ) та відповідно до п. 2.1.8.ПРРЕЕ, для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки надано перелік необхідних документів. Представником відповідача НКРЕКП листом від 23.11.2022 вих.№15139/20.3/7-22 надано відповідь на звернення [PERSON] на урядову «гарячу лінію» від 25.10.2022 та запит на інформацію від 16.11.2022 в якому повідомлено, що згідно п.5.8.7 глави V Кодексу комерційного обліку оператор мережі має право за власний рахунок замінити несправні, пошкоджені, викрадені або неповірені ЗВТ на комерційній межі із індивідуальним побутовим споживачем (незалежно від того хто є їх власником) на ЗВТ, які належать оператору мережі та мають аналогічні або кращі технічні характеристики та налаштування. У такому разі споживач не має права відмовляти або перешкоджати оператору системи у заміні таких ЗВТ. У разі не допуску споживачем представників оператора системи розподілу до вузла обліку електричної енергії (спричиненого умисними діями/бездіяльністю споживача) такий факт фіксується актом про не допуск у порядку, передбаченому главою 6.2 розділу VI ККО. При цьому згідно з пунктом 6.2.8 ККО акт про недопуск до вузла обліку є підставою для припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії користувачу системи у порядку, визначеному пунктом 7.5 розділу VІІ Правил роздрібного ринку та підпунктом 3 пункту 11.5.2 глави 11.5 розділу ХІ Кодексу системи розподілу. Відповідно до положень п.7.5 ПРРЕЕ датою отримання попереджень буде вважатись дата їх особистого вручення. Згідно з інформацією наданою ОСР ПрАТ «Львівобленерго», електропостачальником ТОВ ««Львівенергозбут», договірні відносини щодо розподілу та постачання електричної енергії на об`єкт, що розташований за адресою [ADDRESS] між [PERSON] та ОСР, електропостачальником відсутні. Вказані договірні відносини укладені ОСР, електропостачальником з іншою особою. При цьому до ОСР та електропостачальника не надходило звернень, зокрема від Вас ( [PERSON] ), щодо зміни власника об`єкта та переукладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. За вказаною адресою встановлено лічильник електричної енергії типу СО-И446М № 0436855 із датою державної повірки І квартал 2003 року. 14.09.2022 за вказаною адресою представниками ОСР складено акт про недопуск до вузла обліку в якому зазначено про недопуск до заміни засобу обліку. На вказану адресу споживачу надіслано попередження про припинення постачання (розподілу) електричної енергії від 15.09.2022 № 203-07-2805 за недопуск до заміни засобу обліку. Згідно з трекером АТ «Укрпошта» попередження доставлено у поштове відділення споживача 20.09.2022 року. 03.10.2022 ОСР припинено електроживлення вказаного об`єкта на підставі Акта. У квитанції на оплату спожитої електроенергії ПАТ «Львівенергозбут» за період з вересень по жовтень 2016 року, у такій зазначено код (договір) 041/104, 0900004939, споживач [PERSON] , адреса: [ADDRESS] . Відповідно до квитанції № 159748580 від 26.06.2022 року, в такій вказано ідентифікатор клієнта 0900004939, платежі населення за електроенергію; [PERSON] ; ТОВ «Львівенергозбут» Львівський ЦОК м. Пустомити; с. Борщовичі, С. Бандери, 73 0. Відповідно до п. 6.2.6 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (у редакції постанови НКРЕКП від 20.03.2020 № 716) із наступними змінами та доповненнями, якщо уповноважені представники ППКО/оператора системи або електропостачальника під час відвідування об`єкта не мали доступу до вузла обліку та ЗВТ користувача системи, вони направляють користувачу системи повідомлення про дату наступного відвідування чи про необхідність самостійно передати покази засобу обліку. Повідомлення може надаватись користувачу системи поштою рекомендованим листом або в інший спосіб, визначений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього. Датою отримання повідомлення є дата, підтверджена підписом одержувача та/або дата реєстрації вхідної кореспонденції, зафіксована електронною системою передачі повідомлень, або третій день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, у якому обслуговується одержувач (у разі направлення рекомендованим листом). Якщо протягом десяти робочих днів (для індивідуальних побутових споживачів протягом двох розрахункових періодів) від дати отримання повідомлення користувач системи без поважних причин не передав покази засобу обліку або не узгодив дату наступного відвідування, та не надав в узгоджену сторонами дату та час уповноваженим представникам ППКО/оператора системи/електропостачальника доступ до свого об`єкта та електроустановок для контрольного огляду, технічної перевірки, виконання інших робіт, які передбачені цим Кодексом, то це вважається недопуском до вузла обліку або ЗВТ та фіксується відповідним актом про недопуск. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для користувача на вчинення цих дій. Якщо недопуск до вузлів обліку та ЗВТ спричинений умисними діями/ бездіяльністю користувача системи, то такий факт фіксується актом про недопуск до вузла обліку одразу. В акті про не допуск працівників ПрАТ «Львівобленерго» до вузла обліку електричної енергії та/або до електроустановок споживача від 05.08.2022 року зазначено споживача : [PERSON] , адреса, [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] . Акт складений у присутності незаінтересованої особи, а саме [PERSON] з відеофіксацією події. В акті про недопуск працівників ПрАТ «Львівобленерго до вузла обліку електричної енергії та/або до електроустановок споживача від 14.09.2022 року зазначено споживача: [PERSON] , [PERSON] , адреса, Борщовичі, [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] . Акт складений у присутності незаінтересованої особи, а саме діловода Борщовицького старостинського округу Надії Тризуб з відеофіксацією події. Такі дії відповідача узгоджуються з п. 6.2.7 ККО щодо дійсності акту про недопуск. Відповідно до інформації, наданої [PERSON] , ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 15.11.2022 відкрито провадження у цивільній справі № 464/5317/22 за його позовом до ПрАТ «Львівобленерго» про спонукання до вчинення або припинення певних дій. З урахуванням зазначеного, а також вимог підпункту 2 пункту 2.7 Правил розгляду звернень споживачів щодо дій суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та врегулювання спорів, затверджених постановою НКРЕКП від 02.07.2019 № 1333, вирішення спірного питання щодо припинення електропостачання відповідного об`єкта має здійснюватися з урахуванням судового рішення, яке набрало законної сили. У зв`язку з цим ПрАТ «Львівобленерго» зобов`язане відповідно до пункту 7.11 розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії відновити електропостачання зазначеного об`єкта на період судового розгляду спірного питання та повідомити про це НКРЕКП протягом двох тижнів з дня отримання відповідного листа. Додатково зазначено, що у разі набуття позивачем права власності на зазначений об`єкт він повинен звернутися до ПрАТ «Львівобленерго» з метою укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, подавши оператору системи розподілу документи, визначені пунктом 2.1.8 глави 2.1 розділу ІІ ПРРЕЕ, зокрема копію документа, що підтверджує право власності на об`єкт. Після укладення зазначеного договору позивач має укласти договір про постачання електричної енергії з постачальником універсальних послуг ТОВ «Львівенергозбут» або з іншим обраним електропостачальником за вільними (ринковими) цінами. Листом за вих. № 203-07-3677 від 23.11.2022 року, за підписом начальника відділу ПрАТ «Львівобленерго» Олександра Горошенка, адресованого [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , останнього повідомлено, що з метою підключення будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до ч.4 п.7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії, на час розгляду Сихівським районним судом м. Львова цивільної справи № 464/5317/22 за позовом до ПрАТ «Львівобленерго» про спонукання виконання або припинення певної дії (оскільки [PERSON] відмовився бути присутнім на запрошення телефоном 22.11.2022 року), а також з метою дотримання правил безпечної експлуатації електроустановок, повторно пропонує забезпечити присутність споживача за вказаною адресою 30 листопада 2022 об 11-00,а у разі відсутності споживача поновлення енергоживлення є неможливим. Лист подібного змісту за вих. 203-07-3897 від 07.12.2022 року, за підписом начальника відділу ПрАТ «Львівобленерго» Олександра Горошенка, було направлено позивачу [PERSON] повторно, що ПрАТ «Львівобленерго» телефоном 22.11.2022 року та листом від 23.11.2022 № 203-07-3677 повідомляло щодо необхідності Вашої присутності 30.11.2022 об 11:00 год. під час відновлення розподілу електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Однак, вказане було проігноровано, [PERSON] не забезпечив присутність споживача на об?єкті електропостачання в запропонований час, що унеможливило відновити розподіл електричної енергії з дотриманням правил безпечної експлуатації електроустановок, з метою підключення будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до ч.4 п.7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії, на час розгляду Сихівським районним судом м. Львова цивільної справи № 464/5317/22 за позовом до ПрАТ «Львівобленерго» про спонукання виконання або припинення певної дії, а також з метою дотримання правил безпечної експлуатації електроустановок, повторно пропонуємо забезпечити присутність споживача за вказаною адресою 15.12.2022 року об 11:00 год, а у разі неможливості забезпечити присутність, просимо повідомити ПрАТ «Львівобленерго» про готовність електроустановок до подачі напруги та про те, що ним вжито усіх заходів безпеки життєдіяльності, пожежної безпеки, тощо. Зокрема, від?єднано від електроживлення усі струмоприймачі, що знаходяться в будинку за адресою: [ADDRESS] , а всі особи, які можуть перебувати в будинку, ознайомлені про його підключення. Згідно відповіді за вих. № 135-07-6002 від 09.12.2022 року, за підписом директора з комерційного обліку ПрАТ «Львівобленерго» Андрія Скрипника, на запити [PERSON] від 16.11.2022 року та від 28.11.2022 року, які були розглянуті відповідно до ЗУ «Про звернення громадян», повідомлено, що станом на дату надання відповіді [PERSON] є споживачем послуг з розподілу електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , з особовим рахунком № [NUMBER] та приладом обліку № 0436855. У листі зазначено, що 14.09.2022 року споживач не допустив працівників ПрАТ «Львівобленерго» до вузла обліку для заміни застарілого та неповіреного лічильника, встановленого ще у 2003 році. Також роз`яснено, що нарахування та виставлення рахунків за спожиту електричну енергію здійснює електропостачальник ТзОВ «Львівенергозбут», до якого рекомендовано звертатися з питань розрахунків. Крім того, ПрАТ «Львівобленерго» повідомило, що двічі вживало заходів для відновлення електропостачання будинку, про що споживача було завчасно поінформовано телефонним зв`язком та письмово. Однак споживач не забезпечив свою присутність у погоджений час та не узгодив альтернативну дату, що унеможливило відновлення розподілу електричної енергії з дотриманням вимог безпеки. Повторну спробу відновлення електропостачання заплановано на 15.12.2022 року з відповідним попередженням та роз`ясненням обов`язків споживача щодо забезпечення безпечних умов підключення. Листом від 10.01.2023 року, за підписом заст. начальника з комерційного обліку ПрАТ «Львівобленерго» Мар`яна Охримовича, [PERSON] втретє запропоновано забезпечити присутність споживача за адресою: [ADDRESS] 17.01.2023 року о 11:00 год. Згідно розпорядженням маршруту № 213 від 17.01.2023 року, 17.01.2023 року оператором системи, за приписами ч. 4 п. 7.11 ПРРЕЕ (на час розгляду Сихівським районним судом м. Львова цивільної справи № 464/5317/22 та на виконання його ухвали), відновлено розподіл електричної енергії на об`єкті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно, на час розгляду справи судом, розподіл електричної енергії на об`єкт споживача припинено з 01.07.2024 на вимогу електропостачальника ТОВ «Львівенергозбут» від 26.06.2024 через заборгованість за електроенергію, що підтверджується зверненням постачальника електричної енергії ТОВ «Львівенергозбут» від 26.06.2024 № 1182, та нарядом-допуском № 1216 від 01.07.2024 року. Представником відповідача НКРЕКП листом від 05.08.2024 року вих. № 8597/20.1/7-24 надано відповідь на запит [PERSON] від 15.07.2024 року про надання інформації, та в межах компетенції повідомлено, що взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, Кодексом комерційного обліку електричної енергії та Кодексом системи розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310. Згідно з пунктом 7.12 розділу VII ПРРЕЕ та пунктом 11.5.23 глави 11.5 розділу XI Кодексу системи розподілу, відновлення електроживлення електроустановок споживача, постачання електричної енергії до яких було припинено з підстав, визначених пунктами 7.5 та/або 7.6 ПРРЕЕ, здійснюється оператором системи розподілу протягом трьох робочих днів у містах та п`яти робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем відповідних порушень. При цьому витрати оператора системи розподілу, пов`язані з виконанням робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача, покриваються за рахунок коштів ініціатора таких робіт та підлягають відшкодуванню споживачем, за умови, що припинення постачання електричної енергії здійснювалося у порядку, визначеному ПРРЕЕ. Також у відповіді зазначено, що відповідно до статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» до функцій оператора системи розподілу належить забезпечення безпечного, надійного та ефективного функціонування системи розподілу, а також надання користувачам системи необхідної інформації для її ефективного використання. З урахуванням наведеного, для відновлення електроживлення об`єкта споживач зобов`язаний забезпечити доступ представникам оператора системи розподілу до засобу комерційного обліку електричної енергії з метою проведення контрольного огляду або технічної перевірки, а також здійснити оплату вартості робіт з підключення електроустановок на рахунок відповідного оператора системи розподілу. При цьому нормами Закону України «Про ринок електричної енергії», ПРРЕЕ та Кодексу системи розподілу не передбачено обов`язкової процедури складення документів, що підтверджують виконання робіт з відновлення електроживлення, а також не встановлено вимоги щодо обов`язкової присутності споживача під час виконання таких робіт за умови здійснення ним оплати їх вартості. У зв`язку з цим зазначено, що ведення оператором системи розподілу журналів обліку виїзду бригад, а також оформлення інших внутрішніх документів, у тому числі щодо виконання робіт з відновлення електропостачання об`єктів споживачів, належить до сфери його господарської діяльності та регулюється внутрішніми процесами суб`єкта господарювання. Аналізуючи доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та підтверджені під час судового засідання представником ПрАТ «Львівобленерго» - адвокатом Чорней О. В., відомості про об`єкт енергопостачання за адресою: [ADDRESS] (споживач [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] (041/104)), були внесені до автоматизованої бази даних ПрАТ «Львівобленерго» ще у 2000 році, з моменту її впровадження. Технічний облік за вказаною адресою здійснювався за допомогою лічильника № 0436855, встановленого у 2003 році. Протягом тривалого періоду часу, зокрема до моменту реформування ринку електричної енергії (01.01.2019), до енергопостачальної організації не надходило жодних заяв чи повідомлень від споживача щодо необхідності актуалізації даних, коригування персональних відомостей або зміни реквізитів особового рахунку № [NUMBER] . З огляду на це, у відповідача були відсутні правові підстави для зміни даних про споживача, а отже, відповідальним суб`єктом у договірних відносинах продовжувала вважатися [PERSON] , відомості про зміну нумерації будинковолодінь та зміну власника об`єкта стали відомі оператору системи не від самого споживача, а в результаті власної ініціативи компанії. Лише 30.08.2022 ПрАТ «Львівобленерго» звернулося із запитом до Борщовицького старостинського округу, у відповідь на який отримало офіційну інформацію про перейменування/зміну нумерації домоволодінь та оновлені дані щодо власників. Саме відсутністю актуальної інформації в офіційній базі даних станом на момент звернення позивача відповідач пояснює зміст своєї відповіді, наданої у жовтні 2022 року. Оскільки на той час процедура звірки адрес ще не була завершена, а тому ПрАТ «Львівобленерго» повідомило про відсутність договірних відносин за адресою: [ADDRESS] , виходячи виключно з наявних у нього застарілих відомостей про реєстрацію цього об`єкта під номером 73. Згідно списку домогосподарств [ADDRESS] , наданого Борщовицьким старостинським округом Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області №61 від 05.09.2022 року, в ряді домогосподарств за адресою: [ADDRESS] відбулась зміна в нумерації будинків та їх власників, зокрема у графі 21 вказано, що власником домогосподарства за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , а попередньою власницею є [PERSON] . У рішенні Сихівського районного суду м.Львова від 19.05.2023 року вказується, що позивач, споживаючи послугу з розподілу електричної енергії, яку надавав відповідач, тобто фактично перебуваючи з ним у договірних відносинах, достовірно знаючи про існування неточностей щодо анкетних даних споживача та номера будинку, зумовлених несвоєчасним повідомленням про такі зміни, ухилився від виконання свого обов`язку, як споживача, не перешкоджати заміні засобу обліку. Відповідно до п. 6.2.6 ККО, якщо недопуск до вузлів обліку та ЗВТ спричинений умисними діями/бездіяльністю користувача системи, то такий факт фіксується актом про недопуск до вузла обліку одразу. Зі змісту п. 6.2.7 ККО вбачається, що акт про недопуск до вузла обліку вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи, користувач системи, а також представник ВТКО та/або сторони, яка контролює об`єкт, на якому встановлений вузол обліку. У разі їх відсутності або відмови підписувати акт про недопуск, в акті робиться відповідний запис. У цьому випадку акт вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (за умови посвідчення цієї особи) або більше одного уповноваженого представника оператора системи за умови підтвердження відеозйомкою факту відсутності доступу до вузла обліку та ЗВТ користувача системи. Відповідно до п. 6.2.8 ККО акт про недопуск до вузла обліку є підставою для припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії користувачу системи у порядку, визначеному пунктом 7.5 ПРРЕЕ та пп. 3 п. 11.5.2 гл. 11.5 розд. ХІ Кодексу систем розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018 (КСР), яким передбачено, що за ініціативою ОСР розподіл електричної енергії припиняється, зокрема у разі недопущення до розрахункових засобів обліку електричної енергії представників ОСР, на яких покладено відповідні обов`язки згідно із законодавством України та/або договором. Відповідно до п. 11.5.8 КСР, ОСР має надати попередження про припинення розподілу електричної енергії Користувачу після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій не менше ніж за 5 робочих днів до запланованої дати припинення розподілу електричної енергії. При цьому, в попередженні мають бути зазначені підстави, дата та час, з якого розподіл електричної енергії буде припинено. Відповідно до п.7.5 ПРРЕЕ, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі зокрема недопущення уповноважених представників оператора системи до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача. Таким чином припиненню постачання електроенергії передує попередження про таке. В акті від 14.09.2022 року вказано відповідно «в присутності [PERSON] », разом з тим, в акті від 05.08.2022 року «в присутності [PERSON] та [PERSON] ». Предметом розгляду Сихівського районного суду м. Львова був акт про недопуск до вузла обліку електричної енергії від 14.09.2022 року. Судом не встановлено недобросовісності у діях відповідача. Виявлена в акті та попередженні неточність щодо даних споживача є наслідком об`єктивних обставин, зокрема відсутності актуальної інформації про зміну власника будинку. Позивач, водночас, відмовився надати свої достовірні дані та уточнити інформацію щодо споживача та номера будинку, хоча мав реальну можливість і повинен був усвідомлювати, що йдеться про його власний будинок. Враховуючи викладене, встановлення зазначених фактичних обставин не могло вплинути на правовий статус позивача та відновлення його прав. Як зазначив представник відповідача, прізвище « [PERSON] » як споживача існувало у базі даних ПрАТ «Львівобленерго» з часу її створення, оскільки попереднім власником будинку була матір позивача, [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »). Відповідно, запис імені та по батькові як « [PERSON] » виник внаслідок помилки працівників електропостачальника при розкритті ініціалів споживача «С.С.» та подальшого внесення цього запису до бази споживачів, де він використовувався, зокрема при складанні актів та попереджень. Ця помилка є суто формальною і жодним чином не свідчить про створення «неіснуючої особи» чи про неправомірні дії відповідача. Судом не встановлено порушення прав саме позивача помилковим зазначенням у актах про не допуск від 05.08.2022 року та 14.09.2022 року «громадянина [PERSON] », яким фіксується факт не допуску до вузла обліку електроенергії для виконання робіт, передбачених ПРРЕЕ заміни засобу обліку, оскільки така помилка на зміст акту жодним чином не впливає. Отже, позивач, споживаючи послугу з розподілу електричної енергії, яку надавав відповідач, фактично перебував з ним у договірних відносинах (з особовим рахунком № [NUMBER] (041/104), лічильник № 0436855). Позивачу [PERSON] достовірно відомо, що особовий рахунок № [NUMBER] належить йому як споживачу електроенергії у будиноковолодінні за адресою: [ADDRESS] . Крім того слід зазначити, що позивачу безперечно було відомо, що попередньою власницею будинковолодіння була його матір [PERSON] , дошлюбне прізвище якої « [PERSON] » та ініціали відповідно [PERSON] . В судовому засіданні 19.01.2026 року було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] : свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив суду, що через значний час, який минув з моменту подій, не пам`ятає усіх їх деталей. Водночас підтвердив факт виїзду працівників ПрАТ «Львівобленерго» на об`єкт електропостачання позивача та зазначив, що доступ до приладу обліку електричної енергії надано не було, оскільки дві особи, серед яких був позивач, відмовили у такому доступі. Свідок [PERSON] , пояснив, що конкретні обставини події пам`ятає частково у зв`язку з давністю часу. Разом з тим підтвердив, що під час спроби виконання робіт на об`єкті споживача представників оператора системи розподілу не допустили до приладу обліку, у зв`язку з чим було складено акт про недопуск. Зазначив, що до цього випадку представники ПрАТ «Львівобленерго» мали доступ до вузла обліку. Свідок [PERSON] , пояснила суду, що не може детально відтворити всі обставини через тривалий час, який минув з моменту подій. Водночас підтвердила, що відмова у доступі до приладу обліку відбулася за участі позивача, а раніше доступ до лічильника забезпечувався, незважаючи на наявні неточності в анкетних даних споживача та адресі об`єкта. Так, з рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19.05.2023 у справі № 464/5317/22 встановлено таке: «Доводи позивача про те, що в акті про недопуск та попередженні про припинення розподілу електричної енергії вказано неіснуючу особу [PERSON] , суд оцінює критично, оскільки серед осіб, які не допустили представників відповідача до заміни засобу обліку був і позивач, який при тих же відомостях про споживача та номеру будинку попередньо допускав працівників відповідача, тобто, знав про існуючі помилки. Тому акт про недопуск від 14.09.2022 року та попередження про припинення розподілу від 15.09.2022 року відповідачем були скеровані на ім`я попереднього власника, що узгоджується з фактичними обставинами справи про те, що на той час відповідач не володів інформацією про зміну власника будинку. Вказані обставини дають підстави для висновку про відсутність недобросовісності дій відповідача, а помилка в акті та попередженні щодо особи споживача зумовлена об`єктивними факторами, зокрема, відсутністю даних щодо зміни власника будинку. При цьому, позивач відмовився назватись, не уточнив даних щодо споживача та номеру будинку, хоча не міг не розуміти, що йдеться про той самий будинок». Таким чином, дії позивача щодо недопуску представників оператора системи розподілу до вузла обліку відбулися за наявності чинних договірних відносин і не можуть бути виправдані формальними неточностями в анкетних даних споживача, які були йому відомі та не заважали ні користуванню електроенергією, ні її оплаті. У постанові Львівського апеляційного суду від 17.10.2023 року у справі № 464/5317/22 встановлено, зокрема, що матеріалами справи стверджується, що позивач [PERSON] будучи з 2007 року власником будинку [ADDRESS] користувався електричною енергією, та сплачував ПрАТ «Львівобленерго» кошти за надані послуги за особовим рахунком № [NUMBER] згідно поданих ним показників. Матеріалами даної справи також підтверджується, що позивач [PERSON] , з 2007 року є власником житлового будинку [ADDRESS] та фактично користувався електричною енергією у вказаному будинковолодінні. Позивач протягом тривалого часу подавав показники лічильника № 0436855 та здійснював оплату за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № [NUMBER] , що свідчить про наявність між ним та оператором системи розподілу фактичних договірних відносин з розподілу електричної енергії у розумінні Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії. Зазначені дії позивача споживання електричної енергії, подання показників засобу обліку, оплата виставлених рахунків беззаперечно підтверджують його статус споживача, який купує електричну енергію для власних побутових потреб. При цьому будь-яких заяв про припинення розподілу електричної енергії на свій об`єкт позивач не подавав. Суд також враховує, що позивачу було достовірно відомо про наявність неточностей у базі даних оператора системи розподілу щодо анкетних даних споживача та номера будинку, які виникли внаслідок несвоєчасного повідомлення про зміну власника та зміну нумерації домоволодіння. Незважаючи на це, позивач продовжував користуватися електричною енергією за тим самим особовим рахунком № [NUMBER] та не заперечував ані обсягів спожитої електричної енергії, ані сум, нарахованих до оплати. Отримання позивачем квитанцій із зазначенням споживача « [PERSON] » та попередньої нумерації будинку саме по собі не свідчить про відсутність договірних відносин чи про те, що такі платежі стосувалися іншого об`єкта електропостачання, оскільки особовий рахунок № [NUMBER] був закріплений за тим самим будинковолодінням, власником якого є позивач, а розмір нарахувань відповідав фактично спожитій ним електричній енергії та ним не оспорювався. За таких обставин суд доходить висновку, що у даному випадку позивач, споживаючи послугу з розподілу електричної енергії, яку надавав відповідач, фактично перебував із ним у договірних відносинах та, достовірно знаючи про існування неточностей щодо анкетних даних споживача і номера будинку, зумовлених його ж несвоєчасним повідомленням про відповідні зміни, ухилився від виконання покладеного на нього обов`язку як споживача не перешкоджати заміні засобу комерційного обліку електричної енергії. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на подану ним заяву на ім`я заступника начальника ПрАТ «Львівобленерго» Охримовича М. В. від 13.09.2021 року, зареєстровану за вх. № 157-Б-1988-9, у якій він просив провести зміну власника об`єкта електропостачання на своє ім`я. Однак зі змісту вказаної заяви вбачається, що позивач допустив істотні неточності, які унеможливлювали її належний розгляд відповідачем. Зокрема, у заяві позивачем було помилково зазначено особовий рахунок № [NUMBER] , тоді як матеріалами справи підтверджено, що за будинковолодінням, яким фактично користувався позивач, обліковувався особовий рахунок № [NUMBER] . Таким чином, у зверненні був вказаний інший, фактично неіснуючий у відносинах сторін, особовий рахунок, що унеможливлювало однозначну ідентифікацію об`єкта електропостачання та відповідного споживача. Крім того, у заяві від 13.09.2021 року позивач зазначив адресу об`єкта як: [ADDRESS] . Водночас судом встановлено, що на момент подання вказаної заяви у с. Борщовичі вже відбулася зміна нумерації житлових будинків, і будинковолодіння, яке належало позивачу, обліковувалося за адресою [ADDRESS] . Зазначення позивачем попереднього номера будинку без належного уточнення чи підтвердження факту зміни нумерації об`єктивно ускладнювало ідентифікацію об`єкта та співвіднесення його з наявними у відповідача даними. За таких обставин відповідач, отримавши заяву з неправильним особовим рахунком та адресою, не мав об`єктивної можливості встановити, що звернення стосується саме того об`єкта електропостачання, за яким облік вівся за особовим рахунком № [NUMBER] та який фактично використовувався позивачем. Відтак відсутні підстави вважати, що подання такої заяви свідчило про належне та своєчасне виконання позивачем обов`язку повідомити оператора системи розподілу про зміну власника об`єкта у порядку, передбаченому пунктом 2.1.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії. Вимоги позивача про встановлення факту того, що [PERSON] є «неіснуючою особою», є юридично неспроможними. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, особовий рахунок № [NUMBER] закріплений за конкретним об`єктом електропостачання, а не за фізичною особою як такою. Зазначення у квитанціях та облікових даних прізвища попереднього споживача або неточних анкетних даних не свідчить про існування чи «неіснування» особи, а є наслідком несвоєчасного оновлення інформації споживачем. Сам позивач протягом тривалого часу користувався електричною енергією за цим особовим рахунком, подавав показники лічильника та здійснював оплату, що підтверджує фактичні договірні відносини незалежно від формальних неточностей в анкетних даних, разом з тим, Акти про недопуск складалися у відповідності до пункту 6.2.8 Кодексу комерційного обліку електричної енергії та фіксували саме факт недопуску, а не встановлювали особу споживача як фізичну особу. Формальне зазначення прізвища в акті не спростовує самого факту порушення з боку споживача. Суд також враховує, що саме на споживача покладається обов`язок подати достовірні та коректні відомості, необхідні для укладення або переукладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Допущені позивачем помилки у ключових даних номері особового рахунку та адресі об`єкта є наслідком його власних дій та не можуть покладатися у провину відповідачу. Вимоги до НКРЕКП про встановлення бездіяльності та «умисного приховування фактів» також є необґрунтованими. Матеріалами справи підтверджено, що НКРЕКП надала відповідь на звернення позивача у межах своїх повноважень, а оцінка фактичних обставин споживання електричної енергії та дій оператора системи розподілу не входить до компетенції Комісії у спосіб, якого вимагає позивач. Сам по собі незгідний з відповіддю зміст не свідчить ані про бездіяльність, ані про умисні протиправні дії. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заява позивача від 13.09.2021 року не може розцінюватися як належне звернення про зміну власника об`єкта електропостачання та переукладення договору, а відтак відсутні правові підстави вважати дії відповідачів неправомірними чи такими, що порушують права позивача. Таким чином, заявлені позовні вимоги зводяться до намагання надати юридичне значення формальним неточностям в облікових даних, які були відомі самому позивачу та не перешкоджали йому протягом багатьох років користуватися електричною енергією, оплачувати послуги та надавати доступ до приладу обліку. Встановлення судом таких «фактів» фактично не відновить позивачу права користуватися електричною енергією, не вплине на правомірність дій відповідача та не тягне за собою відшкодування заявленої моральної шкоди. У зв`язку з цим заявлені позовні вимоги є формальною спробою надати юридичну силу відомим позивачу неточностям, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні в встановленні вказаних фактів слід відмовити в повному обсязі. Крім того, не підлягає задоволенню і вимога про стягнення моральної шкоди, з огляду на наступне. Відповідно до частин першої, третьої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п.п.3,4,5Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачці, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З огляду на те, що позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин порушення прав позивача відповідачами підстави для відшкодування ними моральної шкоди відсутні, а тому у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити. За приписами ч.1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд

Outcome: dismissed