Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

17.07.2025, [PERSON] , що діє від імені та в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 19.01.2011 між позивачкою [PERSON] та відповідачем, [PERSON] , був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №3. За час шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося. З липня 2022 року вони окремо, спільного господарства не ведуть, їх відносини остаточно припинилися, сім`я розпалася остаточно. У зв`язку з неможливістю подальшого спільного проживання через різні погляди на подружнє життя, родинні цінності, відсутність взаєморозуміння з багатьох питань, позивачка висловлюю своє тверде рішення розірвати шлюб. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Стверджує, що на теперішній час шлюб між ними носить лише формальний характер, примирення є неможливе, у зв`язку з чим виникла необхідність юридично оформити розірвання шлюбу. Спору про поділ спільного майна подружжя між ними не існує. Дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі обох з подружжя. Розірванням шлюбу не буде порушено їх особисті та майнові права. Враховуючи вищенаведені обставини просить позов задовольнити. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О. від 22.07.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. Позивачка [PERSON] , у судове засідання, жодного разу, не з`явилася. Поряд з цим, представник позивачки, адвокат Кок Ю.І., 09.10.2025, 13.11.2025 та 04.02.2025, подавала через систему "Електронний суд" заяви про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити. Відповідач, [PERSON] у судове засідання, жодного разу, не з`явився. Був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи засобами поштового зв`язку, які згідно роздруківок відстеження трекінгу Укрпошта від 18.10.2025, 20.01.2026, були вручені одержувачу. Поряд з цим поштовий конверт був повернутий до суду з відміткою уповноваженої особи Укрпошти від 29.07.2025, "адресат відсутній за вказаною адресою". Окрім цього, Рахівський районний суд також опубліковував оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак відзиву на день судового розгляду справи відповідач не надав. Заяв чи клопотань про надання строку на примирення від відповідача не надходило. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши надані позивачкою письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно частини 1 статті 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 січня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за №3 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19.01.2011. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Поряд з цим, у відповідності до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 56 СК України вбачається, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Позивачка, [PERSON] , на задоволенні позову наполягає. Відповідач, [PERSON] , відзиву на позов не подавав. Таким чином, враховуючи, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , не може бути збережений, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивачки, порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, заявила, що після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище [PERSON] . В силу вимог ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Отже, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, для виконання. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved