Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] звернулася з позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 09.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В., зареєстрований в реєстрі за № 3074. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 06.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С. В. відкрито виконавче провадження № 66008157 по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого 09.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В., зареєстрованого в реєстрі за № 3074, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт капітал" заборгованості за період з 10.08.2020 по 05.03.2021 в сумі 2191055 грн 64 коп., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1919999 грн 50 коп.; сума заборгованості за процентами та комісіями складає 271 056 грн 14 коп. За вчинення виконавчого напису стягненню підлягає 1 500 грн. Постановою про заміну сторони виконавчого провадження від 12.02.2024 замінено стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ "Дебт Форс." Позивачка вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає примусовому виконанню, оскільки стягувачем не дотримані умови щодо подання документів на підтвердження безспірної заборгованості. Виконавчий напис вчинений на договорі про надання споживчого кредиту № 11294780000 від 06.02.2008, що оформлений у простій письмовій формі, але правові підстави для цього були відсутні. Ухвалою суду від 06.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 06.10.2025 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 3074, вчиненого 09.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Дебт Форс" заборгованості в сумі 2 192 555,64 грн. 21.10.2025 надійшов відзив на позовну заяву ТОВ "Дебт Форс", в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки договір, на якому вчинено виконавчий напис, не містить заборон, або будь-яких обмежень щодо заборони використання позасудового способу захисту майнових інтересів товариства, а так само чинне законодавство України також не містить будь-яких обмежень щодо вчинення виконавчого напису, що підтверджує правомірність вчинених дій попереднім кредитором - ТОВ "Вердикт Капітал" та нотаріусом, якому були надані всі документи для вчинення наведеної нотаріальної дії, у тому числі і розрахунок заборгованості за кредитним договором. Позивачка не надала доказів, які свідчать про погашення боргу за кредитним договором та виконання своїх зобов`язань в повному обсязі, тому не можна стверджувати про відсутність підстав для вчинення стягувачем виконавчого напису нотаріуса. Позивачка не надає також альтернативного розрахунку заборгованості. 28.10.2025 ухвалою суду витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С. В. копію договору про надання споживчого кредиту № 1129780000 від 06.02.2008. Ухвалою суду від 09.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні. Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась. Від її представника - адвоката Носова О. М. надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Представник відповідача ТОВ "Дебт Форс", належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився без повідомлення причин. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися без повідомлення причин. Суд вважає можливим вирішити справу за відсутності сторін, на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що 06.02.2008 між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладений договір споживчого кредиту № 11294780000, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в іноземній валюті, доллар США, в сумі 71 500,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 361075,00 грн. 09.03.2021 приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т. В. вчинив виконавчий напис № 3074 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердик Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 11294780000 від 06.02.2008, який укладений між ПАТ "УКРСИББАНК" (правонастуник ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК") та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "УкрСиббанк" за вказаним кредитним договором є ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" на підставі договору № б/н про відступлення прав вимоги від 08.12.2011, правонаступником якого є ТОВ "Вердикт Капітал" на підставі договору відступлення права вимоги № 2301/К від 10.08.2020. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.08.2020 по 05.03.2021. Сума заборгованості складає 2 191 055,64 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1919999 грн 50 коп.; сума заборгованості за процентами та комісіями складає 271 056 грн 14 коп. За вчинення виконавчого напису стягненню підлягає 1 500 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С. В. від 06.07.2021 відкрито виконавче провадження № 66008157 з виконання цього виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С. В. від 12.02.2024 замінено стягувача на ТОВ "Дебт Форс". За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (див пункти 80, 82, 83 постанови). Також, Верховний Суд зазначив, що постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14. Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання. (пункти 87, 89 постанови). Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника» (див. п. 93 постанови). В постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), від 06 жовтня 2021 року у справі № 361/4793/20 (провадження № 61-5910св21), від 06 грудня 2023 року справа № 299/5183/21 (провадження № 61-10197св23) зроблені правові висновки про те, що "з наданих сторонами доказів та висловлених доводів і заперечень вбачається, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника". Таким чином, на день вчинення виконавчого напису існувала можливість стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса лише за нотаріально посвідченими договорами. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 27 березня 2019 року в справі № 137/1666/16-ц. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. При цьому, безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, у тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказаний висновок узгоджується з висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 19.03.2021 у справі № 750/3781/20. Із наявних у матеріалах справи документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи надсилалося позивачці повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису), чи було таке повідомлення нею отримано. До суду не надано доказів того, що нотаріусом було належним чином перевірено отримання позивачкою письмової вимоги відповідача про повернення заборгованості у не менш ніж тридцятиденний строк. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем жодним чином не спростовано порушення встановленої законом процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, позов [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов [PERSON] задоволено, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачению нею судовий збір в сумі 968,96 грн за подання позову, та в сумі 484,64 грн за подання заяви про забезпечення позову, а всього 1 453,60 грн.

Outcome: approved