Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Адвокат [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] про визначення їй додаткового строку у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в с.Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області, посилаючись на те, що після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3521486001:02:000:1049, яка знаходиться на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Цим майном покійний розпорядився за життя, посвідчивши заповіт на користь [PERSON] , про існування якого їй не було відомо та який вона знайшла в старих газетах при прибиранні будинку. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Воєводи С.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак отримала відмову з підстав пропуску строку для прийняття спадщини. Вказує, що позивачка організовувала похорони [PERSON] , інших спадкоємців у нього не було, дружина [PERSON] померла [INFO] . Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] подали заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримують. При цьому позивачка вказала, що померлий [PERSON] був чоловіком її рідної тітки, інших близьких родичів останній не має. Про існування заповіту вона не знала, знайшла його під час прибирання в будинку в червні 2025 року. Представник Перегонівської сільської ради подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 50. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 3,23 га, що знаходиться на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, про що свідчить Державний акт на право приватної власності на землю серії 1-КР №014262 від 25.12.2001 року. Зазначеним майном [PERSON] розпорядився склавши заповіт на користь [PERSON] 05 листопада 2025 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Воєводою С.М. позивачці надано повідомлення, що нею пропущений визначений законодавством України шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до довідки Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 03.11.2020 року [PERSON] проводила похорони [PERSON] , що помер [INFO] . Відповідно до довідки Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 01.06.2022 року померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав з 1997 року по день смерті у будинку в [ADDRESS] , згідно записів погосподарської книги Перегонівської сільської ради з 1997-2020 року. На день смерті спадкодавця в будинку крім померлого ніхто не зареєстрований та не проживав. Заповіт від імені померлого посвідчувався виконкомом Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області 25.04.2015 року за реєстровим номером 31. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року справа N 686/5757/23 вказано, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. У Постанові від 26 червня 2024 року справа N 686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом. За обставинами цієї справи не встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом як спадкоємець першої або кожної наступної черги спадкоємців за законом. Відтак, незнання позивачкою про існування заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, адже про заповіт вона дізналася в червні 2025 року. За таких обставин суд визначає позивачці додатковий строк шість місяців, який буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved