Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначивши, що відповідач є його матір`ю, однак не надає жодної матеріальної допомоги не його утримання. Він, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з бабусею [PERSON] та на даний час навчається в ВСП «Немішаєвському фаховому коледжі НУБіП України», за спеціальністю електрик. З 2022 року відповідач не проживає разом, не займається належним його утриманням, вихованням та харчуванням. Зазначає, що матір самоусунулася від його виховання , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не допомагає [PERSON] матеріально утримувати його. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімум на дитину відповідного віку. Позивач в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву щодо розгляду справи в його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Заяву про слухання справи за її відсутності не надала, причини неявки суду не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 08 квітня 2008 року, виданого Виконкомом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень 08.04.2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 43. [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів 11 липня 2024 року, тобто позивач [PERSON] на день звернення до суду з позовом про стягнення аліментів досяг 16-ти річного віку. Згідно акту обстеження умов проживання від 19.12.2023 року затвердженого начальником Гостомельської селищної військової адміністрації вбачається, що обстежено житлові умови проживання за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації [PERSON] , 1959 р.н. (бабуся) [PERSON] 2008 р.н. (онук). Житло охайне, є всі необхідні меблі, побутова техніка. Для дитини виділене окреме спальне місце, є весь необхідний одяг, є продукти харчування, канцелярія, книжки та всі необхідні прилади для навчання. Згідно характеристики учня [PERSON] (учня 9-го класу ліцею № 1 Гостомельської селищної ради) вбачається, що зі слів [PERSON] його бабуся [PERSON] добре про нього піклується, купує йому одяг, взуття, всі необхідні речі. Вона часто цікавиться успіхами онука у навчанні, постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. Згідно характеристики [PERSON] , студента групи Е-11 відділення «Електрофікація та відновлювальна енергетика» ВСП «Немішаєвський фаховий коледж» НУБіП України вбачається, що [PERSON] за період навчання зарекомендував себе позитивно, немає шкідливих звичок, у вживанні спиртних напоїв та наркотичних засобів помічений не був. Бабуся [PERSON] . [PERSON] цікавиться успішністю , відвідуванням та поведінкою онука. Позивач стверджує, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на його утримання не надає. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти років до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом ( ч. 2 ст. 47 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Частиною ст. 152 СК України визначено, що дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України (стаття 179 Сімейного кодексу України). Правова позиція щодо права неповнолітньої особи, якій виповнилось 14 років, на самостійне одержання аліментів (право звернутись до суду із заявою про стягнення аліментів) та розпорядження ними, викладена в постанові Верховного Суду від 23 серпня 2023 року у справі № 707/1319/22. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку щодо утримання дитини батьків, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вік відповідача, яка є працездатною. З огляду на викладене, з урахуванням інтересів неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду 11.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved