Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

15 грудня 2025 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом в якому зазначила, що вона з 22 лютого 2020 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя між ними не склалося, на теперішній час сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними розірвані, спільне господарство не ведуть. Дитина залишилися проживати з матірю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Самостійно забезпечити дитину всім необхідним для належного росту та розвитку позивач не взмозі. Тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено дату судового засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, з невідомих суду причин, про розгляд справи належно повідомлявся, відзиву на позов, чи заяву про розгляд справи у його відсутності не подав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони з 22 лютого 2020 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , у якому у них народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до реєстру застрахованих осбі Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за звітний період 2023 року нараховано 1170338,41 грн, за 2024 рік - 1118379,82 грн, за 2025 рік - 563427,14 грн. Останнє місце роботи (служби) - в/ч [NUMBER] . В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що відповідач, який відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України зобов`язаний надавати утримання своєму малолітньому сину до досягнення ним повноліття, є здоровим та працездатним (іншого суду не подано), а дитина сторін проживає окремо від батька і потребує матеріальних витрат на харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, суд вважає доцільним стягувати аліменти, у вказаному позивачкою розмірі, що буде об`єктивним і справедливим та не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved