Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за заявою № 9083995580 від 02 липня 2019 року на отримання кредиту. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 02 липня 2019 року між ТОВ « Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було підписано заяву № 9083995580 на отримання кредиту від ТОВ ФК «ЦФР»; Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4001861, що разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір № 9083995580 ;Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ ФК «ЦФР». Відповідно до умов Кредитного договору № 9083995580 від 02 липня 2019 року позичальнику надано грошові кошти: сума кредиту 27780 грн, строк користування 24 місяці, річні проценти - 12 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,50 % від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом трьох банківських днів від дня укладення договору. Позичальник ознайомився з умовами кредитного договору до його укладення погодився з усіма його умовами. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредиту, що підтверджується відповідною Випискою. Позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у спосіб зазначений в кредитному договорі, що підтверджується випискою. Однак, відповідач не повернув отримані кредитні кошти та не сплатив проценти за користування кредитними коштами в розмірі та строки, передбачені договором, а тому виникла заборгованість, яка становить 46157, 93 грн, з яких: 13547,32 грн - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 3470,93 грн - заборгованість по річним процентам (в т.ч. простроченаі), 29139,68 грн заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 29139, 68 грн. За вказаних обставин позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Позивачу визначено право на подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву. Станом на 3 лютого 2026 року відзив на позов від відповідача до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі останній повідомлявся шляхом оголошення на сайті суду, заперечень на позов не подав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом установлено, що 02 липня 2019 року між ТОВ « Фінансова компангія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було підписано заяву № 9083995580 на отримання кредиту від ТОВ ФК «ЦФР»; Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4001861, що разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір № 9083995580 ;Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ ФК «ЦФР». Відповідно до умов Кредитного договору № 9083995580 від 02 липня 2019 року позичальнику надано грошові кошти: сума кредиту 27780 грн, строк користування 24 місяці, річні проценти - 12 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,50 % від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредиту (п.4 Паспорта кредиту, що підтверджується відповідною випискою . 03 липня 2019 року відповідач письмово повідомлений про те, що права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Відповідно до п.2.2. договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. З виписки по особовим рахункам кредитного договору № [NUMBER] за період з 02 липня 2019 року по 01 травня 2025 року слідує, що банк відкрив на ім`я відповідача рахунок, а також видав їй платіжну картку для проведення розрахунків, відповідач активно користувалася кредитними коштами шляхом переказу коштів, придбання товарів, здійснювала погашення заборгованості, відсотків тощо. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором №9083995580 від 02 липня 2019 року, станом на 01 травня 2025 року становить 46157,93 грн, з яких: 13547,32 грн - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 3470,93 грн - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені), 29139,68 грн - заборгованість за щомісячними процентами ( в т.ч. простроченими). 10 червня 2025 року АТ «ТАСКОБАНК» направив відповідачу повідомлення-вимогу про повернення суми кредиту за кредитним договором № 9083995580 від 02 липня 2019 року. Доказів про виконання цієї вимоги матеріли справи не містять. Отже заборгованість відповідача становить 46157,93 грн, з яких: 13547,32 грн - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 3470,93 грн - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені), 29139,68 грн - заборгованість за щомісячними процентами ( в т.ч. простроченими). Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих доказів. Відповідач жодних заперечень щодо правильності наведеного розрахунку не надав, як і власного контррозрахунку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зважаючи на невиконання позичальником своїх зобов`язань права позивача є порушені, існує заборгованість за кредитним договором, в добровільному порядку заборгованість не погашена, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved