Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вище вказаною позовною заявою, мотивуючи її тим, що постановою Житомирського районного суду у справі №278/238/25 від 10.03.2025 [PERSON] визнано виним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 85 ч. 4 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, а саме сітки та човна. В ході розгляду даної справи судом встановлено, що дванадцятого грудня 2024 року о 18 годині 30 хвилин [PERSON] на річці Тетерів у с. Тетерівка Житомирського району, у порушення абзацу 1 п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, вчинив грубе порушення правил рибальства, а саме з дерев?яного човна займався виловом риби із застосуванням забороненого знаряддя лову «сітка». Зловив чотири карасі, два окуні, дві щуки, п?ять пліток та два лящі, чим, згідно з розрахунком збитків провідного державного інспектора, завдав збитків на загальну суму 30702 грн. Вказану шкоду у добровільному порядку відповідачем відшкодовано не було. Ухвалою суду було відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (а.с. 33). Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи у суді (а.с. 34-38). Відповідача не скористався своїм правом на подання відзиву, заперечень щодо позовної заяви, а також не було до суду скеровано інших заяв чи клопотань по суті справи. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію позовної заяви із додатками та копією ухвали про відкриття провадження останній отримав особисто (а.с. 38). Суд, дослідивши вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, дійшов висновку, виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою Житомирського районного суду у справі №278/238/25 від 10.03.2025 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.85 ч. 4 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, а саме сітки та човна (а.с.6). Постанова суду набрала законної сили 21.03.2025 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, дана постанова є преюдиційною для розгляду даної цивільної справи Житомирським районним судом Житомирської області. Протоколом про адміністративне правопорушення від 12.12.2024, розрахунком збитків до протоколу №000272 від 12.12.2024, поясненнями [PERSON] , фотографіями з місця події, описом вилученої (повернутої) риби, інших водних біоресурсів об`єктів лову у порушника від 12.12.2024, актом зважування водних біоресурсів від 12.12.2024 (а.с. 7-16) підтверджується завдана [PERSON] шкода навколишньому середовищу у визначеному і позовній заяві розмірі. Тобто, розмір шкоди, завданої навколишньому середовищу, а саме - за незаконний вилов риби, становить 30702,00 гривень. Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 2 ч.4ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»). Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Згідно ч. 1, 4,5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ч.1 ст. 1166ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Так, відповідно до ч. 1 ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Частинами 1, 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону; підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. За загальним правилом застосування як договірної, так і деліктної відповідальності, що передбачено нормами ч. 2 ст.614, ч. 2 ст.1166 Цивільного кодексу України, встановлюється презумпція вини правопорушника; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У відповідності до ст.ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 Конституції України, ст. 324 ЦК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно статей 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і від імені та в інтересах територіальних громад, відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції. Отже, органи місцевого самоврядування в межах своєї території є самостійним суб`єктами права власності на природні ресурси (в тому числі водні біоресурси). Згідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що між протиправними діями відповідача [PERSON] та шкодою, завданою навколишньому природному середовищу, є прямий причинний зв`язок, суд вважає, що прокурором доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь держави шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, на користь Тетерівської сільської ради в сумі 30702,00 грн. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved