Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

До суду надійшла позовна заява ТОВ «Іннова Нова» до [PERSON] , в якій представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 22350, 00 грн., суму судового збору в розмірі 2422, 40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.09.2024 між ТОВ ««ІННОВА-НОВА» та [PERSON] був укладений договір про надання грошових коштів у позику №5452200924. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику у розмірі 5 000 грн 00 коп. шляхом перерахунку на поточний рахунок відповідача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки вказаної відповідачем на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково, сплатити проценти за користування позикою. Позикодавець свої зобов`язання відповідно до умов договору позики виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 грн 00 коп., відповідач свої зобов`язання за умовами договору позики належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Станом на дату підготовки позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становить 22350 грн. 00 коп.: -5 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; -14 850 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами; -2500 грн. 00 коп. - сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань Позичальником Договору. 30.09.2025 вказана справа надійшла до суду, та розподілена судді Зубу Г.А. 03.10.2025 судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова для встановлення місцеперебування відповідачів, відповідь на який надано до суду 03.10.2025. Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 03.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» відомості, а саме: 1. Документи завірені належним чином, які підтверджують інформацію щодо наявності у [PERSON] карткового рахунку [NUMBER] . 2. Документи завірені належним чином, які підтверджують надходження на картковий рахунок [NUMBER] грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн. в період з 19.09.2024 року по 20.09.2024 року від ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ». 17.10.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів фактичного надання коштів, необґрунтоване нарахування штрафних санкцій та порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування». 22.10.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просить позов задовольнити. Щодо нарахування процентів відповідачу зазначив, що cтандартна процентна ставка становила 1% в день та застосовувалась у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Щодо перерахування коштів відповідачу зазначив, що в матеріалах справи міститься довідка про перерахунок Відповідачу вищезазначеної суми позики, в якій зазначений номер транзакції, сума, ПІБ позичальника та номер картки на яку були перераховані кошти. Дана довідка була видана Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», з накладенням електронної печатки та підписана електронним підписом у сервісі Вчасно. Разом із позовною заявою, Позивач направив до суду Клопотання про витребування доказів, в якому зазначив, що не має змоги самостійно отримати зазначені докази, оскільки Банк надає такі документи лише за ухвалою суду щодо їх витребування. Перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень, в рамках виконання умов Договору, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної Відповідачем під час укладання Договору, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий Дім», з яким у ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» укладено договір №160523/1 від 16 травня 2023 року, відповідно до якого ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» доручає ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» здійснювати перекази коштів (Платежів) з використанням Реєстру виплат на користь Отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send. 22.10.2025 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що згідно з кредитним договором, перерахування коштів на користь відповідача повинно було здійснюватися через ТОВ «ФК «Контрактовий Дім», реквізити якого вказані у договорі - рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк». Однак, відповідно до офіційної відповіді АТ «ПриватБанк», отриманої електронною поштою за результатами його звернення (заявка №15978692), переказ коштів від 19.09.2024 на суму 5 000 грн було здійснено з рахунку в АТ «SenseBank», а не через АТ «Ощадбанк». Вважає, що існує очевидна невідповідність між: реквізитами, визначеними у договорі (АТ «Ощадбанк»), фактичним джерелом переказу (АТ «SenseBank»), та квитанцією, у якій взагалі відсутні реквізити відправника. Розбіжність виключає можливість встановлення факту, що саме позивач - ТОВ «ІННОВА НОВА» (або ТОВ «ІННОВА ФІНАНС») - здійснив переказ коштів. Таким чином, позивач не довів факту видачі кредиту. 05.12.2025 до суду надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач зазначає, що одноразовий SMS-код не може вважатися належним електронним підписом, не забезпечує ідентифікації особи та не підтверджує волевиявлення відповідача щодо укладення будь-якого договору, а тому не доведено, що правочин був укладений відповідачем. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні доводи викладенні у відзиві на позовну заяву, у запереченнях на відповідь на відзив, та додаткових поясненнях підтримав, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 19.09.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (яке у подальшому змінило свою назву на ТОВ «ІННОВА-НОВА») та [PERSON] укладений електронний договір надання грошових коштів у кредит №5452200924, який підписано одноразовим ідентифікатором 9438. Положеннями п. 2.1 Договору встановлено, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через вебсайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві. У п. 2.3-2.5 Договору визначені основні умови кредитування, а саме: сума кредиту (загальний розмір) становить 5 000 грн 00 коп.; тип кредиту - кредит; строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Згідно з п. 2.6.1, 2.6.2 Договору стандартна процентна ставка становить 1 % в день, яка застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього Договору; знижена процентна ставка 0,01%, якщо позичальник 19.10.2024 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійсніть часткове дострокове повернення кредиту. Відповідно до п.п. 2.9 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 23000 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 21515 грн. Положеннями п. 3.1 Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: № [NUMBER] . Положеннями п. 7.4 Договору встановлено, що за порушення позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБ України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)», який підписаний між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачкою електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором 6232. 16 травня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» укладено договір №160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів. Відповідно до довідки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 11.09.2025, 19.09.2024 здійснено переказ коштів у розмірі 5000,00 грн. на номер кратки № [NUMBER] . ТОВ «Іннова Фінанс», на підставі рішення № 05-09/2025 Єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» змінили назву на ТОВ «Іннова-Нова». Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір про надання грошових коштів у кредит №5452200924, укладений 19.09.2024 підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, а отже такий підпис відповідає вимогам Законодавства щодо ідентифікації особи та визнається аналогам власноручного підпису. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі та підписаний електронним підписом. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у позивача виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. Разом з тим, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача щодо відсутності належних доказів перерахування йому кредитних коштів. У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Пунктами 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75 передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка зклієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2)дату складання; 3)найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4)зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Доказом надання позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, 16 травня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» укладено договір №160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів. Рахунок ФК IBAN [NUMBER] відкритий в АТ «Ощадбанк». Відповідно до довідки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 11.09.2025, 19.09.2024 здійснено переказ коштів у розмірі 5000,00 грн. на номер картки № [NUMBER] . Однак, з наданої відповідачем довідки та відповіді ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що переказ коштів від 19.09.2024 на суму 5 000 грн було здійснено з рахунку в АТ «SenseBank», а не через АТ «Ощадбанк». При цьому, ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 03.10.2025 було витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» відомості, а саме: 1. Документи завірені належним чином, які підтверджують інформацію щодо наявності у [PERSON] карткового рахунку [NUMBER] . 2. Документи завірені належним чином, які підтверджують надходження на картковий рахунок [NUMBER] грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн. в період з 19.09.2024 року по 20.09.2024 року від ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ». Ухвала суду від 03.10.2025 надсилалась на електронну скриньку ПАТ КБ «Приватбанк», а саме sud@privatbank.ua, отримана 06.10.2025 та 08.12.2025 (а.с. 59, 105), однак на дату судового засідання відповідь до суду не надійшла. Зі свого боку позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірі, що передбачений договором, а відповідач ці кошти отримав. Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості за договором не є належним доказом надання відповідачу кредитних коштів та наявності заборгованості, оскільки сам розрахунок є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику, а належних доказів перерахування коштів на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано. Вказані висновки ґрунтуються на правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів виконання умов кредитного договору про перерахування відповідачу кредитних коштів. З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача вказаної вище суми та вважає за необхідне відмовити у задоволені позовних вимог. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір компенсується за рахунок позивача.

Outcome: dismissed