Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» в інтересах якого адвокат Усенко Михайло Ігорович звернулось до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує тим, що 29 серпня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №5339940, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у розмірі 5000 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Договір укладений у формі електронного документа. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість. 02 грудня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №85-МЛ. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги i за Кредитним договором № 5339940 від 29.08.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 18600,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 5000,00 грн.; простроченої заборгованості за сумою відсотків 13100,00 грн.; простроченої заборгованості за комісією становить 500 грн. У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 18600,00 грн., судовий збір 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8000,00 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 24 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, вказує, що не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, зокрема рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від відповідача не надходило, відзив на позов не подав. За час судового розгляду справи від сторін будь-які додаткові заяви (клопотання) до суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи встановлені судом Судом встановлено, що 29 серпня 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №5339940. Згідно з умовами договору відповідач отримав грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., строком на 100 днів, пільговий період 10 днів, який завершується 08.09.2022 року; поточний період складає 90 днів та закінчується 07.12.2022 року; проценти за користуванням кредиту протягом пільгового періоду 1000,00 грн., проценти за користуванням кредиту протягом поточного періоду 13500,00 грн.; комісія за надання кредиту 500,00 грн. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] (а.с.6-11). Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту (а.с.11 зворот). Окрім того, між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] підписано Додаток №2 до Договору про споживчий кредит №5339940, а саме паспорт споживчого кредиту, в якому також визначені загальні умови кредитування (а.с.12). Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, відповідач [PERSON] ідентифікований ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептував підписавши 29.08.2022 року аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір (V38455) (а.с.13). Анкета-заява на кредит №5339940 від 29.08.2022 року містить відомості про процес погодження заявки та погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] у ТОВ «Мілоан» (а.с.13 зворот, 14). Копією платіжного доручення №84503709 від 29 серпня 2022 року підтверджено перерахування коштів у сумі 5000,00 грн. [PERSON] згідно договору №5339940 (а.с.14 зворот). Згідно з виписки з особового рахунку за кредитним договором №84503709 від 29 серпня 2022 року, заборгованість [PERSON] станом на 20.05.2025 року, становить 18600 грн., яка складається з 5000,00 грн. простроченої заборгованості за тілом кредиту, 500,00 грн. простроченої заборгованості за комісією, 13100,00 грн. прострочена заборгованість за відсотками (а.с. 16 зворот). Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, виписки з особового рахунка за Кредитним договором №84503709 від 29 серпня 2022 року, нарахування процентів відповідачу здійснювалося в термін пролонгації та на умовах договору (а.с.15). 02 грудня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №85-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №5339940 від 29.08.2022 року (а.с.16 зворот - 24). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №85-МЛ від 12 серпня 2025 року заборгованості відповідача перед позивачем становить 18600 грн., з яких: 500 грн. прострочена заборгованості за сумою кредиту; 13100 грн. прострочена заборгованості за відсотками, 500 грн. прострочена заборгованості за комісією. Застосоване судом законодавство та висновки суду Згідно з ч.1 ст 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1, 3 ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст.610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Приписами ч.1 ст.1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК). Відповідно до частин 1,2 ст.207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Приписами ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з ст.512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст.1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Досліджені судом договори факторингу відповідачем не оспорювались та не були визнані судом не дійсними, а тому у відповідності до вимог ст.204 ЦК України ці правочини є правомірними. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є новим кредитором за кредитним договором №5339940 від 29.08.2022 року на підставі укладеного між ним та ТОВ «Мілоан» Договору відступлення прав вимог №85-МЛ від 02 грудня 2022 року. Відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах. Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із позивачем, якщо вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість відповідач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчив, що погодився на отримання кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач [PERSON] взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Мілоан» не виконав, оскільки не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість. За розрахунками позивача заборгованість відповідача перед позивачем становить 18600 грн., з яких: 500 грн. прострочена заборгованості за сумою кредиту; 13100 грн. прострочена заборгованості за відсотками, 500 грн. прострочена заборгованості за комісією. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, приймає вказаний розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо їх повернення, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Таким чином, суд всебічно, повно, об`єктивно розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов є таким що підлягає до задоволення. Розподіл між сторонами судових витрат Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: approved