Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом до Відповідачів, в якому просить стягнути з них солідарно заборгованість в загальному розмірі 146024,41 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». На виконання вимог Закону КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивача. Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідачі є споживачами послуг з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , будинок під?єднаний до мереж тепло- і водопостачання, та від послуг споживачі не відмовлялись. Відповідачі своєчасно не сплачують за спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 28.02.2025 року складає 146024,41 грн., з яких: заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення у розмірі 11186,99 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 1454,31 грн., 3 % річних у розмірі 362,27 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. по 31.10.2021 р. послуги з централізованого опалення у розмірі 26852,88 грн., інфляційна складова боргу 3490,87 грн., 3 % річних - 869,59 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. по 31.10.2021 р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 15604,72 грн., інфляційна складова боргу 2028,61 грн., 3 % річних - 505,34 грн.; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 р. послуги з постачання теплової енергії у розмірі 47746,44 грн., інфляційна складова боргу 5062,40 грн., 3 % річних - 1246,84 грн., пеня - 730,68 грн.; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 р. послуги з постачання гарячої води у розмірі 23362,11 грн., інфляційна складова боргу 2527,84 грн., 3 % річних - 604,60 грн., пеня - 378,23 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з теплової енергії в розмірі 1119,44 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання в розмірі 689,15 грн.; заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення в розмірі 201,09 грн. Розрахунок заборгованості на послуги з центрального опалення і постачання гарячої води, здійснюється за тарифами, які закріплені Розпорядженням КМДА, інформація про які є загальнодоступною та загальновідомим фактом, офіційно опублікована. Крім того, відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», споживачі зобов`язані сплачувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку відповідних послуг. Отже, згідно із зазначеними нормами законодавства відповідачі зобов`язані оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 28.04.2025 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 08.08.2025 р. до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування строку позовної давності до позовних вимог. 25.08.2025 р. від Відповідача [PERSON] надійшов відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зокрема вказує, що позивач не надав належних доказів отримання права вимоги від ПрАТ «Київенерго» за заборгованістю до 01.05.2018 р. Відповідач зареєстрована у квартирі [ADDRESS] з 23.02.2022 р., у квітні 2022 року вона виїхала за межі України і не поверталась. Вважає незаконним одночасне нарахування пені і трьох процентів річних та втрат від інфляції. [PERSON] жодного дня у квартирі не проживала, отримала частину вказаної квартиру у спадщину 16.07.2020, інші частині отримав малолітній син. [PERSON] не визнав право власності [PERSON] на квартиру, у зв`язку із чим між ними триває судовий спір. [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] , у зв`язку із чим [PERSON] звернулась до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні житлом. 15.09.2025 р. від Відповідача [PERSON] надійшов відзив, у якому просить застосувати позовну давність до заявлених вимог. Зобов`язання зі сплати комунальних послуг має нести саме власник квартири. Вказана квартира належала батьку відповідача [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті спадщину за заповітом оформила [PERSON] на себе і на свого малолітнього сина, а тому саме вона має відповідати за сплату житлово-комунальних послуг. З 05.04.2022 р. [PERSON] не є споживачем послуг за вказаною адресою, оскільки був призваний на військову службу за мобілізацією, яку проходить і на даний час. 15.09.2025 р. від Відповідача [PERSON] надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у якому просить зупинити провадження через проходження ним військової служби. На переконання суду, вказане клопотання не підлягає задоволенню, виходячи із такого. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Суд вважає, що клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню, оскільки на підтвердження проходження військової служби Відповідач надав копію військового квитка і посвідчення учасника бойових дій, однак такі доказ не є достатніми і не підтверджують проходження Відповідачем військової служби на момент розгляду цієї справи. Позивач уповноваженого представника в судове засідання не направив, повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання, у матеріалах справи наявна заява від представника про розгляд справи без його участі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову з викладених у відзиві підстав. Відповідач [PERSON] і його представник в судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи, заяв про відкладення не подавали. Суд ухвалив можливим розглядати справу без участі осіб, які не з`явились. Після дослідження доказів, суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи із такого. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що за розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». З 01.05.2019 введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189. Відповідно до ч.1 ст.12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» цього з закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього закону (тобто до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договір за правилами такого Закону між позивачем та відповідачем не укладався, а тому на теперішній час договір укладений до 01.05.2019. Відповідно до абзацу 10 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч.7 статті 26 вказаного Закону, договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила № 630), а також Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 05.07.2019 р. № 690 (далі - Правила № 690). Відповідно до п.8 Правил № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. На виконання вимог Закону КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої воли свідчить про надання послуг позивача. Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись (не відключались). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до п. 34 Правил № 690, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послуги, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затверджених уповноваженим органом тарифів та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідних послуг, яка визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Згідно з п. 35 Правил № 690, плата за послуги, абонентське обслуговування та плата за технічне обслуговування і поточний ремонт внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та водовідведення багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з частинами 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] - з 03.10.1995 р., відповідач [PERSON] - з 23.02.2022 р., та є споживачами послуг з центрального опалення та/або постачання гарячої води за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] успадкувала вказану квартиру від [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості наданого Позивачем, Відповідачам нарахована заборгованість станом на 28.02.2025 в загальному розмірі 146024,41 грн., з яких: заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення у розмірі 11186,99 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 1454,31 грн., 3 % річних у розмірі 362,27 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. по 31.10.2021 р. послуги з централізованого опалення у розмірі 26852,88 грн., інфляційна складова боргу 3490,87 грн., 3 % річних - 869,59 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. по 31.10.2021 р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 15604,72 грн., інфляційна складова боргу 2028,61 грн., 3 % річних - 505,34 грн.; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 р. послуги з постачання теплової енергії у розмірі 47746,44 грн., інфляційна складова боргу 5062,40 грн., 3 % річних - 1246,84 грн., пеня - 730,68 грн.; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 р. послуги з постачання гарячої води у розмірі 23362,11 грн., інфляційна складова боргу 2527,84 грн., 3 % річних - 604,60 грн., пеня - 378,23 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з теплової енергії в розмірі 1119,44 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання в розмірі 689,15 грн.; заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення в розмірі 201,09 грн. Розрахунок заборгованості на послуги з центрального опалення і постачання гарячої води, здійснюється за тарифами, які закріплені Розпорядженням КМДА, інформація про які є загальнодоступною та загальновідомим фактом, офіційно опублікована. Надаючи оцінку доводам відповідачів щодо застосування позовної давності, суд зазначає таке. Відповідно до положень ст.ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки обов`язок щодо сплати за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо. 30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. Законом № 2120-IX від 15.03.2022 року Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 19, яким було визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14 травня 2025 року, який набрав чинності 04.09.2025, і лише з вказаного моменту відновлено обчислення позовної давності. Відтак, КП «Київтеплоенерго» в межах строку позовної давності мало право на стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка утворилася, починаючи з 02 квітня 2017 року. З розрахунку заборгованості слідує, що станом на березень 2017 року заборгованість з централізованого опалення складала 1352,38 грн., однак була сплачена в подальшому вже у червні 2017 року; заборгованість з централізованого постачання гарячої води складала 1392,68 грн., однак така заборгованість до стягнення за період до 01.05.2018 року - не заявлена. Отже, заявлені позивачем суми заборгованості нараховані в межах строку позовної давності. Суд звертає увагу, що в розумінні статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», особи, які зареєстровані у житлі є зобов`язаними сплачувати житлово-комунальні послуги на рівні із власниками майна у солідарному порядку. Оскільки Відповідач [PERSON] був зареєстрованим у вказаній квартирі з 1995 року, то з нього підлягає стягненню сума заборгованості в межах позовної давності. При цьому, наявність між відповідачами судового спору щодо права власності на квартиру не обмежує право позивача у цій справі на отримання оплати за надані житлово-комунальні послуги. Відповідач [PERSON] отримала вказану квартиру у спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Суд звертає увагу, що відповідач, як власник квартири, зобов`язана нести витрати по сплаті житлово-комунальних послуг незалежно від проживання у вказаному житлі. Водночас, оскільки у справі відсутні докази того, що Позивач заявляв вимоги до [PERSON] як до спадкоємця боржника у встановленому законом порядку, за заборгованістю, яка існувала на момент відкриття спадщини, то обов`язок [PERSON] зі сплати житлово-комунальних послуг виник з грудня 2019 року, як у особи, яка успадкувала вказане майно. Згідно із розрахунком, станом на листопад 2019 року нарахована заборгованість за централізоване опалення в сумі 11186,99 грн. - до 01.05.2018 р., в сумі - 16166,54 грн. за централізоване опалення з 01.05.2018 р., 5164,92 грн. - за постачання гарячої води з 01.05.2018 р. Таким чином, суми 11186,99 грн., 16166,54 грн. та 5164,92 грн. не підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , оскільки утворились до моменту відкриття спадщини. Відповідно, не підлягають стягненню з [PERSON] також нараховані на вказані суми втрати від інфляції і 3 % річних. Сума втрат від інфляції на суму 16166,54 грн. складає 2300,51 грн. (16 166,00 x 1.14230556 - 16 166,00 = 2 300,51 грн), 3 % річних - 563,40 грн.; сума втрат від інфляції на суму 5164,92 грн. - 735,01 грн. (5 165,00 x 1.14230556 - 5 165,00 = 735,01 грн.), 3 % річних - 180,00 грн. Відповідно, вказана сума заборгованості в загальному розмірі 38113,95 грн. за період до грудня 2019 року підлягає стягненню виключно з Відповідача [PERSON] . Інша частина заборгованості в розмірі 107910 грн. 46 коп. (146024,41 грн. - 38113,95 грн.) підлягає солідарному стягненню з Відповідачів, як споживачів послуг. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позову, з Відповідача [PERSON] на користь Позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 1120,36 грн., з Відповідача [PERSON] - 1907,64 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial