Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Представник позивача [PERSON] , - адвокат Федьків Василь Богданович звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що від фактичних шлюбних відносин та спільного проживання між [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З 2018 року спільне проживання життя між позивачем та відповідачем погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними будь-яких відносин. На даний час, зареєстрований шлюб між позивачем та [PERSON] Від даного шлюбу у позивача та [PERSON] народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на постійній основі проживають з матір`ю та чоловіком [PERSON] , який являється біологічним батьком [PERSON] та вітчимом [PERSON] та [PERSON] .Діти [PERSON] , [PERSON] вважають [PERSON] своїм батьком, який піклується ними. Біологічний батько, відповідач, від своїх дітей [PERSON] та [PERSON] повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться дітьми, їх станом здоров`я, навчанням, продовжує вести асоціальний спосіб життя, не працює. Відповідач злісно ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання своїх дітей, зовсім не дбає про їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, не піклується станом здоров`я, не відвідує дітей, не сплачує аліменти, визначені судом щодо утримання фінансового забезпечення дітей. Також відповідач не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Позивач вважає, що вказані обставини дають підстави вважати, що відповідач нехтує батьківськими обов`язками щодо спілкування з дітьми, маючи для цього реальну можливість, свідомо не бажає брати участі у їх вихованні. Відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходиться на повному утриманні матері та вітчима [PERSON] . Станом на 01.09.2024 відповідач допустив заборгованість щодо сплати аліментів і своїх дітей у розмірі 116 016,33 гривень і не намагається жодним чином зменшити суму боргу зі сплати аліментів аби хоч якось допомогти дітям фінансово. За таких обставин позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 1-5). Процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 листопада 2024 року дану цивільну справу розподілено для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с.29). Ухвалою суду від 14 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с.30-32). Ухвалою суду від 02 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даним позовом до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.93-95). Пояснення учасників справи у судовому засіданні. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала на підставах, викладених у позові, просила задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Бітківська Д.Є. у судовому засіданні підтриманий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його неповнолітніх дітей, позовні вимоги вважала підставними. У судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, зокрема, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті Судової влади України Від відповідача не надходив відзив на позов, а також жодних інших заяв та/або клопотань. Під час провадження по справі свідок [PERSON] суду пояснив, що його батько [PERSON] , проживаючи з ними, відносився до нього та брата Іллі дуже погано, знущався. Своїм батьком вважає [PERSON] , оскільки він піклується про них з братом та у всьому допомагає, вже у садочок його відводив та забирав саме тато [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] він не знає і ніколи з ним не спілкувався. [PERSON] вважає своїм батьком і бажає змінити прізвище. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився у судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 28 січня 2026 року прийнята відповідна ухвала. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, вислухавши учасників справи, заслухавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 9). Батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 10-11). 20 вересня 2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 12). Позивач має посвідчення, що надає право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с. 13). 29 березня 2022 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 08.02.2022 року (а.с.14). Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.10.2025 у розмірі 266234,00 гривень (а.с.15, 89). Згідно характеристики, виданої директором ліцею №18 Івано-Франківської міської ради, що [PERSON] регулярно відвідує заняття в ліцеї. Зарекомендував себе як здібний, розумний та вихований учень. До виконання громадських доручень ставиться відповідально. Учень має достатній рівень навчання, спокійний і врівноважений. Має багато друзів. Мати, [PERSON] , та [PERSON] спілкуються з учителями, які навчають сина, цікавляться шкільним життям дитини, регулярно відвідують батьківські збори, беруть активну участь у житті класу, допомагають з організацією позакласних заходів, навчальних екскурсій. Помітна підтримка і любов матері під час навчального-виховного процесу. Батько, [PERSON] , контакту з закладом, де навчається дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує (а.с.16). У характеристиці, виданої директором ліцею №18 Івано-Франківської міської ради, про участь батьків у шкільному житті дитини вказано, що [PERSON] регулярно відвідує заняття в ліцеї. Зарекомендував себе як здібний, розумний та вихований учень. До виконання громадських доручень ставиться відповідально. Учень має достатній рівень навчання, спокійний і врівноважений. Має багато друзів. Зарекомендував себе як здібна, розумна та вихована дитина До виконання громадських доручень ставиться відповідально. Учень має достатній рівень навчання, спокійний врівноважений. Має багато друзів. Дитина в ліцей приходить завжди добре зібрана, доглянута, у хорошому настрої. Мати, [PERSON] , та [PERSON] спілкуються з учителями, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини, регулярно відвідують батьківські збори, беруть активну участь у житті класу, допомагають з організацією позакласних заходів, навчальних екскурсій. Помітна підтримка і любов матері під час навчального-виховного процесу. Батько, [PERSON] , контакту з закладом, де навчається дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує (а.с.17). 10 вересня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ», Продавцем, та [PERSON] , Покупцем, був укладений договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого Продавець передав у власність - продав, а Покупець прийняв у власність - купив квартиру [ADDRESS] (а.с.18-19). Згідно заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ», Товариство отримало повний розрахунок від [PERSON] за продану квартиру [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно копій Витязів з реєстру територіальної громади, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] (а.с. 22-26). 29 вересня 2025 року Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] (а.с.78). Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області було дано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дітей [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 79-87). 02 жовтня 2025 року державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на [PERSON] , оскільки за останнім наявна заборгованість зі сплати аліментів більше 3 років (а.с. 91). Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду за результатами розгляду справи. Згідно частини першої-другої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У пункті 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно частини четвертої статті 164 Сімейного кодексу України, під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Отже, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не піклується про своїх неповнолітніх дітей, не забезпечує дітям необхідного виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до внутрішнього світу своїх синів, не створює умов для отримання дітьми освіти, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню синів. Вказане, на думку суду, свідчить про те, що відповідач не приділяє увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей та не ставить їхні найважливіші інтереси над власними інтересами. За таких обставин, суд вважає, що відповідач свідомо ухилявся від виконання своїх обов`язків, не утримував належним чином своїх неповнолітніх дітей, не приділяв достатньої уваги їх розвитку. Згідно частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відсутність побачень з дитиною та навіть спроб їх здійснення свідчить про відсутність інтересу до дитини з боку відповідача, що відповідно до рішення «Хант проти України» є підставою для позбавлення батьківських прав. Суд вважає, що наявна винна поведінка відповідача та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , слід позбавити батьківських прав батька [PERSON] . При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити, що позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє батька права спілкуватися з дітьми, бачитися з ними, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до вимог частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи, таким чином не реалізовує своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання батьківських обов`язків. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 58, 60 Цивільного кодексу України, ст.ст. 164, 165, 166 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved