Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

У провадженні судді Олександрівського районного суду Донецької області Шинкаренко А.І. перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договорами. 03.10.2025 року ухвалою суду було відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено по справі судове засіданняна 11 листопада 2025 року, об 11 год. 00 хв. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням сторін, востаннє було призначено на 13 год. 00 хв. 16 грудня 2025 року. Розпорядженням керівника апарату Олександрівського районного суду Донецької області № 19Р/320/25 від 24 грудня 2025 року "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, що перебували в провадженні", відповідно до пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 933/778/25, у зв`язку з призначенням судді Шинкаренко А.І. на посаду судді Сумського апеляційного суду. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025 року, головуючим у справі визначено суддю Попович І.А. Ухвалою судді від 24.12.2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 13.01.2026 року, та в подальшому відкладено на 04.02.2026 року/ В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що 17.06.2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та [PERSON] укладено договір № 4490861. 16.12.2021 було укладено договір № 16/12-2021-43, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4490861. 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4490861. 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4490861. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 4490861. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачкою не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4490861 від 17.06.2021 р., яка підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23362,50 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000,00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 20062,50 грн.;- заборгованість за комісіями - 300,00 грн. Крім того, 28.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та [PERSON] укладено договір № 555150760260. 18.12.2023 було укладено договір № 18/12-2023 року, відповідно до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 555150760260. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 555150760260. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №555150760260 від 28.06.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 7216,32 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000,00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4216,32 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просить стягнути з відповідачки [PERSON] вказану заборгованість за договорами № 4490861 від 17.06.2021 року, та № 555150760260 від 28.06.2021 року у загальному розмірі 30578,82 грн., а також, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000.00 грн. 27.11.2025 року на адресу суду представник відповідача [PERSON] надіслала відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить поновити строк для подання відзиву на позовну заяву, та відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ТОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та застосувати строки позовної давності до кредитних договорів № 4490861 від 17.06.2021 року та № 555150760260 від 28.06.2021 року. Крім того, просить зменшити витрати на правничу допомогу до 500 грн. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що на підтвердження укладення кредитного договору позивач надав: копію Анкети - заяви на кредит №4490861 від 17.06.2021 року; копію договору про споживчий кредит № 4490861 від 17.06.2021 року, паспорт споживчого кредиту № 4490861, графік платежів за договором про споживчий кредит 4490861 від 17.06.2021 року, та копію довідки про ідентифікацію. Одночасно із цим, з Анкети-заяви на кредит №4490861 від 17.06.2021 року вбачається, що вона створена 17.06.2021 року на сайті miloan.ua. В такій заяві, замість підпису позичальника (зазначення яким саме одноразовим ідентифікатором створений підпис) вказано «процес оформлення та розгляду заяви», а саме перераховані стандартні дії та час їх відтворення, що не дає можливості однозначно стверджувати про ідентифікацію особи, яка вчинила ці дії на сайті Товариства. В кінці договору про споживчий кредит №4490861 від 17.06.2021 року зазначені лише реквізити сторін. У паспорті ж споживчого кредиту в кінці документу зазначено лише, що підпис здійснено одноразовим ідентифікатором, проте не зазначено яким саме. У довідці ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію вказується, що клієнт [PERSON] , з якою укладено договір № 4490861 від 17.06.2021 року, ідентифікований Товариством 17.06.2021 року на мобільний телефон [NUMBER] направлено одноразовий ідентифікатор F63449. Одночасно із цим, у жодному документі, наданому позивачем такий ідентифікатор відсутній. Таким чином, кредитний договір не містить підпису саме [PERSON] , вона з ним не ознайомлювалась, не підписувала його та банком не доведено належними та допустимими доказами цього факту. Крім того, у наданій позивачем довідці відсутній повний номер картки/кредитного рахунку, отримувача коштів (фізичну особу), з якої можна було б встановити факт перерахування коштів на картковий рахунок саме відповідача [PERSON] . Також, позивач зазначає, що 28.06.2021 року між ТОВ "Київська торгово-інвестиційна компанія" та [PERSON] було укладено договір позики № 555150760260. Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що кредитні кошти були отримані відповідачкою, та у договорі не зазначені банківські реквізити, за якими [PERSON] мають бути перераховані кредитні кошти. Щодо вимог про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу, представник відповідача зазначає, що позовна заява є шаблонним документом, та не потребує окремого написання, стосовно кожного кредитного договору, та не містить особливих складнощів з приводу підготування вказаної заяви. Таким чином, витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. за подання позовної заяви не є співмірними та обґрунтованими. На підставі вищевикладеного, у разі задоволення позовних вимог, просить зменшити розмір витрат на правову допомогу до 500 грн. 02.12.2025 року представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» надіслав до суду відповідь на відзив, в якій просить позовну заяву ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити в повному обсязі, та відмовити відповідачу у задоволенні заяви про застосування позовної давності. Зазначає, що відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання Договорів позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти. Факт ідентифікація відповідача підтверджується довідкою про ідентифікацію. Згідно даної довідки на номер телефону Відповідача було направлено одноразовий ідентифікатор, яким і було підписано вказані договори. Враховуючи правове регулювання та наявні в матеріалах справи докази вбачається, що між первісними кредиторами та відповідачем укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Щодо доказів отримання коштів відповідачкою зазначає, що первісні кредитори не є банками, відповідна операція була здійснена оператором платіжних послуг на підставі укладеного між сторонами договору. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства. Дана обставина підтверджується: листом ТОВ «ФК «Елаєнс», відповідно до якого 17.06.2021 року було перераховано [PERSON] грошові кошти у розмірі 3000,00 грн. на картку № [NUMBER] . Квитанцією АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якої 28.06.2021 року було перераховано відповідачці грошові кошти у розмірі 3000,00 грн. на картку № [NUMBER] . Представник позивача звертає увагу, що ані первісний кредитор, ані позивач не є банками, та на них не розповсюджується дія ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Разом з тим, Кредитор є небанківською фінансовою установою, діяльність яких регулюється спеціальним законодавством для осіб, які надають небанківські фінансові послуги. Зокрема, небанківські фінансові установи позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів. Отже, вбачається, що відповідачка, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитні договори в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Нарахування відсотків відповідачу здійснювалось в межах строку, визначеного та погодженого сторонами договору. Таким чином, сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ані від кредитора, ані від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору, відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Таким чином, кредитором нарахована заборгованість, відповідно до умов укладеного договору. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перехід від первісного кредитора до позивача прав вимоги кредитними договорами, укладеними з відповідачем. Щодо строку позовної давності зазначає, що перебіг таких строків було зупинено у зв`язку з введенням карантину, а в подальшому - воєнного стану. Починаючи з 12.03.2020 року по 01.07.2023 року перебіг строків позовної давності продовжено, а з 24.02.2022 року по 04.09.2025 перебіг строків позовної давності зупинено. Отже, строки позовної давності не були пропущені позивачем, а підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача зазначили, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною (третьою особою) чи тільки має бути сплачено. Договірні відносини між позивачем та адвокатом за договором є виключно цивільно-правовими правовідносинами між сторонами цього договору і не впливають на жодні права відповідача у справі. Вони мають на меті лише обумовлені угодою обов`язки та відповідні дії сторін даного договору, що не суперечать правовим нормам та не зачіпають інтереси третіх осіб. 02.12.2025 року на електронну адресу суду представник відповідача надіслала до суду клопотання, в якому просила поновити строк на подачу клопотання про витребування доказів, та витребувати додаткові докази. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 03.12.2025 року було клопотання представника відповідача - [PERSON], про витребування доказів, задоволено. Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, та просив їх задовольнити (а.с.22). Відповідач та її представник, належним чином повідомлялись про час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, повторно у судове засідання не з`явились, та не повідомили суд про поважні причини неявки (т. 1 а.с.238,239; т.2 а.с.5,6). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 17.06.2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та [PERSON] укладено договір № 4490861 (а.с.17-20). Відповідно до умов договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 3000,00 грн. ( п.1.2 договору); кредит надається строком на 15 днів з 17.06.2021 (строк кредитування) (п. 1.3); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 02.07.2021 (п.1.4);. комісія за надання кредиту: 300,00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.1.5.1); проценти за користування кредитом: 562,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6). Згідно п. 3.2.6. Кредитор має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. У випадку, якщо після відступлення прав вимоги за цим Договором Кредитодавець отримає від Позичальника платіж (кошти) для погашення існуючої заборгованості за цим Договором, такий платіж (кошти) відповідно до ч.2 ст.516 Цивільного кодексу України Позичальнику не повертаються і зараховуються в рахунок виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором (а.с.18 зв.). Договір передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування на один день, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів (п.2.3.1.2. Договору). Умови сплати процентів за користування кредитом та повернення кредиту передбачені в підписаному відповідачем паспорті споживчого кредиту № 4490861, а також визначений графік платежів за договором про споживчий кредит 4490861 від 17.06.2021, копією анкети-заяви № 4490861 від 17.06.2021 (а.с.21-23). Довідкою генерального директора ТОВ «МІЛОАН» підтверджено, що клієнт [PERSON] , [INFO] , з якою укладено договір № 4490861 від 17.06.2021, ідентифікована ТОВ «МІЛОАН» одноразовим ідентифікатором F63449, дата відправки - 17.06.2021 року на номер телефону [NUMBER] (а.с.24). Згідно довідки ТОВ "ФК "Елаєнс", відповідачу за договором № 4490861 було перераховано 3000,00 грн. (а.с.25). Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення, заборгованість [PERSON] за договором № 4490861 складає 12862,50 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000,00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами - 9562,50 грн., заборгованість за комісіями - 300,00 грн. (а.с.26). 16.12.2021 було укладено договір № 16/12-2021-43 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4490861. За цим договором Клієнт (первісний кредитор) зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги в сумі 43427967,63 гривень, а Фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить Клієнту, і стає новим кредитором за договорами фінансових послуг, укладених між Клієнтом і боржниками (пункт 2.1. договору факторингу). Відповідно до п. 6.1.4. договору факторингу право вимоги переходить до Фактора після здійснення повної оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акта приймання-передавання Реєстру боржників (додаток № 4), який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Відповідно до п. 7.1. договору факторингу розмір фінансування за Реєстром боржників становить 1 563 897,11 гривень. Фактор здійснює фінансування на користь Клієнта шляхом одноразового перерахування суми грошових коштів протягом п`яти банківських днів з дати підписання цього договору. Відповідно до платіжного доручення № 313550010 від 20.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «Мілоан» грошові кошти в сумі 1563 897,11 гривень, без ПДВ; призначення платежу: оплата лоту згідно з договором факторингу № 16/12-2021-43 від 16.12.2021 (а.с.39). Згідно з Актом приймання-передавання Реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 16/12-2021-43 від 16.12.2021 від 16 грудня 2021 року Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників в електронному вигляді, наданий на флеш-носії у розмірі 548 Кбайт. Загальна кількість боржників 1880 (а.с. 41). Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 16/12-2021-43 від 16.12.2021 року заборгованість [PERSON] за договором 4490861 складає 12862,50 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн., заборгованість по процентам - 9562,50 грн., заборгованість по комісії - 300,00 грн. (а.с.44). 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4490861. Відповідно до п. 1.1., 1.2. договору про відступлення прав вимоги за своєю правовою природою цей договір є правочином з передання Первісним кредитором шляхом продажу прав вимоги, визначених у цьому договорі Новому кредитору. Жодне з положень цього договору, а також будь-які платежі, які здійснюватимуться на його виконання, не вважатимуться фінансування Первісного кредитора Новим кредитором За цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договорами позики (кредитними договорами) з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти в розмірі і в порядку, що визначені цим договором (пункт 2.1. договору про відступлення прав вимоги). Відповідно до п. 5.2. договору про відступлення прав вимоги права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акта приймання-передачі реєстру боржників у друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4). Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників від 10 березня 2023 року за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю боржників 29141 (а.с.52). Згідно реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги від 10.03.2023 року, заборгованість [PERSON] за договором 4490861 складає 23362,50 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн., заборгованість по процентам - 20062,50 грн., заборгованість по комісії - 300,00 грн. (а.с.61). 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4490861. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 4490861. Згідно реєстру боржників до договору № 28-08/25 про відступлення прав вимоги від 28.08.2025 року, заборгованість [PERSON] за договором 4490861 складає 23362,50 грн., а саме: заборгованість за основним зобов`язанням - 3000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами - 20062,50 грн., заборгованість за нарахованими комісіями - 300,00 грн. (а.с.92). 28.06.2021 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та [PERSON] укладено Договір № 555150760260,. який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. (а.с.9). Відповідно до п. 1.1. договору позики, сторони погодили, що позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти на суму 3000,00 грн. на строк 24 календарних днів. Відповідно до п. 4.2. позичальник, який прострочив внесення чергового платежу, зобов`язаний сплатити неустойку за прострочення внесення чергового платежу у розмірі 25% від суми простроченого зобов`язання із внесення чергового платежу. Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку, визначеного та погодженого сторонами договору. 18.12.2023 року було укладено договір № 18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 555150760260 від 28.06.2021 року, укладеним з [PERSON] , що підтверджується відповідним реєстром боржників до договору факторингу та актом прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023 (а.с.62-65, 71-72). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу, укладеним між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" №18/12-2023 року, ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7216,32 грн., з яких: заборгованість за сумою позики (тілом кредиту) 3000,00 грн., заборгованість за процентами за користування позикою 4216,32 грн. (а.с.73-75). 16.12.2025 року на виконання ухвали суду від 03.12.2025 року, Акціонерне товариство «Сенс Банк» надіслало до суду виписку з рахунку приватного клієнта № 288878-2025/1208, за розрахунковий період з 29.06.2021 року по 28.07.2021 року, одержувач - [PERSON] . Також зазначили, що [PERSON] є клієнтом банку, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] . На її ім`я відкрито запитувану картку, маска якої [NUMBER] , повний номер картки № [NUMBER] , та зазначили рахунок до картки. На номер телефону відповідачки [NUMBER] , банк відправляв інформацію про підтвердження здійснення операцій за вказаною платіжною карткою [NUMBER] в період з 28.06.2021 по 28.07.2021 року (а.с.220-221). 15.01.2026 року на виконання ухвали суду від 03.12.2025 року від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до суду надійшла заява, відповідно до якої на підставі рішення Правління Національного банку України від 01 серпня 2023 року № 265-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01 серпня 2023 року №932 «Про початок процедури ліквідації АТ «АКБ «КОНКОРД» та делегування повноважень ліквідатора банку». Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «АКБ «Конкорд» не є припиненим, а перебуває в стані припинення. Отже, у Фонду гарантування відсутня об`єктивна можливість виконання вимоги суду щодо надання інформації, оскільки запитувана Вами інформація знаходиться в розпорядженні Уповноваженої особи, як ліквідатора АТ «АКБ «КОНКОРД». Також, 15.01.2026 року на виконання ухвали суду від 03.12.2025 року АТ «АКБ «КОНКОРД» надіслав до суду виписку за договором №92.16.013546 про стан рахунку № [NUMBER] за період з 17.06.2021 по 17.07.2021 року та повідомив, що на ім`я [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), було емiтовано картку, маска картки № [NUMBER] та відкрито рахунок до картки № [NUMBER] , вказана картка була відкрита фізично та видавалась на ім`я [PERSON] . Доказом зарахування на картку № [NUMBER] кредитних коштів у сумі 3000,00 грн., які були на неї перераховані за період з 17.06.2021 року по 17.07.2021 року, та надають виписку по рахунку. Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора, відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на спадкоємця боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого спадкодавцем кредиту та винагороди за користування грошима у межах отриманого спадкового майна, а кредитор має право вимагати від спадкоємця боржника повернення наданого кредиту та сплати процентів. До визначених правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи, договори укладені в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначає представник позивача та підтверджується матеріалами справи, позивач свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Отже, судом встановлено, що відповідачкоюбуло порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманих кредитних коштів та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитними договорами № 4490861 від 17.06.2021 року, та № 555150760260 від 28.06.2021 року. Вимоги відповідача щодо застосування позовної давності не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог п. 12 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до діяв до набуття законної сили Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 року за № 4434-ІХ, - 04.09.2025 року, строки позовної давності за даними договорами не сплинули. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором № 4490861 від 17.06.2021 року. Суд вважає, що проведений розрахунок ТОВ "Вердикт Капітал" (1 фактор) до договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, згідно якого заборгованість відповідача складає 23362,50 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3000.00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -20062,00 грн.; - заборгованість за комісіями - 300,00 грн. (а.с.28,61), проведений з порушенням умов договору №4490861 від 17.06.2021, і нарахування відсотків здійснено поза межами умов договору. Згідно розрахунку заборгованості станом на дату початку розрахунку на 16.12.2021 року, та реєстру боржників до договору факторингу № 16/12-2021-43 від 16.12.2021 року, заборгованість за договором №4490861 від 17.06.2021 складає 12862,50 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000.00 грн.; - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 9562,50 грн., заборгованість за комісією 300,00 грн. (а.с.26-27,44). Даний розрахунок проведений первісним кредитором, і на переконання суду саме цей розрахунок відповідає умовам договору, і підтверджує достовірну суму заборгованості відповідача за договором № 4490861. Таким чином, сума, яка підлягає задоволенню до стягнення з відповідача на користь позивача за договором №4490861 від 17.06.2021 року складає 12862,500 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000.00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -9562,50 грн., заборгованість за комісією 300,00 грн. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором № 555150760260 від 28.06.2021 року. Розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 555150760260 від 28.06.2021 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 7216,32 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000.00 грн.; - заборгованість за процентами за користування кредитом - 4216,32 грн. (а.с.69,75). Інших розрахунків заборгованості відповідача за даним договором матеріали справи не містять. Тому саме ця сума доведена та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за договором № 555150760260 від 28.06.2021 року. Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, підлягають задоволенню частково, а саме у загальному розмірі 20078,82 грн. Заборгованість вказана представником позивача станом на день формування позовної заяви, стягненню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1590,61 грн. (20078,82 х 2422,40 / 30578,82). Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1-6 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Наведені правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі № 690/408/17, постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц та у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі №379/1418/18. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року укладеного з ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.99-101). За розрахунком суми судових витрат (витяг з акту № 17) наданих послуг від 31.08.2025 року, витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять: - надання усної консультації з вивченням документів (2 год.х2000 грн.) - 4000,00 грн.; - складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (3 год.х3000 грн.) - 9000 грн. (а.с.110). На підставі досліджених матеріалів і наданих доказів суд звертає увагу на співмірність понесених позивачем витрат на правову допомогу, зокрема, сума загальної заборгованості складає 20078,82 грн., а розмір витрат на правничу допомогу - 13000,00 грн., що становить більшу половину від заявлених вимог позивача, справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, не є складною чи нетиповою, при цьому жодна зі сторін у судові засідання не з`являлися, підготовка клопотань не потребувала від кваліфікованого адвоката значного часу та аналізу. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що стягнення витрат на правничу допомогу, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову, складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом, значимості таких дій у справі, підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу у загальному розмірі 1500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial