Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № СЦ-060824-13 від 06.08.2020 року, згідно яким ТОВ «Новий Колектор» набуло право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому ТОВ «Споживчий Центр». На виконання умов договору укладено реєстр №1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 16.04.2020-010002984 від 16.04.2020 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є відповідач. Відповідач про укладення договору факторингу повідомлена. Так, між ТОВ «Споживчий Центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий Колектор», та відповідачкою укладено кредитний договір, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 10 000 грн. Строк користування Кредитом за умовою "Короткий кредит": 14 календарних днів з дати отримання; Строк користування Кредитом за умовою "Довгий кредит": 28 календарних днів з дати отримання; Проценти за умовою "Короткий кредит": 2800 грн., що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); Проценти за умовою "Довгий кредит": 5600 грн., що становить 56% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); Графік платежів за умовою "Короткий кредит": сума Кредиту 10000 грн. та Проценти 2 800 грн. сплачуються до 30.04.2020 року включно; Графік платежів за умовою "Довгий кредит": сума Кредиту 10000 грн. та Проценти 5600 грн. сплачуються до 14.05.2020 року включно. Позичальник обирає умову "Короткий кредит" шляхом здійснення дій - повернення кредиту у дату, вказану в Графіку платежів за умовою Короткий кредит та сплати вищевказаних Процентів за користування Кредитом (Проценти) за умовою "Короткий кредит". Сторони погоджуються, що при нездійсненні Позичальником вказаних дій кредит вважається отриманим за умовою "Довгий кредит", а Позичальник зобов`язаний повернути кредит у дату, вказану в Графіку платежів за умовою "Довгий кредит" та сплатити вищевказані Проценти за користування Кредитом (Проценти) за умовою "Довгий кредит". ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 20.11.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 15600 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 10000 грн. та за процентами 5600 грн, чим порушуються права та інтереси Позивача. Просить стягнути з відповідача на користь ТОВ "Новий Колектор" заборгованість за кредитним договором у розмірі 15600 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 18.12.2025 року відкрите провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12.01.2026 року до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача [PERSON] адвокат Загородній Є.О., просить відмовити в позові з таких підстав. Позивачем не доведено ні факту отримання [PERSON] грошових коштів на основі договору, ні розміру та обґрунтованості стягуваних сум основної заборгованості та відсотків. На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві, позивач подав до суду копію електронної пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) датованої 16.04.2020. Пропозиція містить реквізити кредитора та факсимільне відтворення підпису кредитодавця, без зазначення посади, прізвища, ім`я та по батькові уповноваженого працівника, до повноважень якого віднесено підписання з клієнтами договорів та інших документів від імені ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». Надана копія електронної заявки, що є невід`ємною частиною кредитного договору (оферти), датована 16.04.2020, містить факсимільне відтворення підпису кредитодавця, без зазначення посади, прізвища, ім`я та по батькові уповноваженого працівника, до повноважень якого віднесено підписання з клієнтами договорів та інших документів від імені ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та містить електронний підпис позичальника, ідентифікатора, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора. Також представником позивача до позовної заяви додано підтвердження укладення кредитного договору, датовано 16.04.2020, без підпису відповідача. Крім того, 06.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № СЦ-0608240-13. У Додатку №2 до договору факторингу № СЦ-0608240-13 від 06.08.2024 Перелік №1, який представник позивача ідентифікує як витяг з реєстру прав вимоги №1 заретушовану, на думку позивача, конфіденційну інформацію. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу № СЦ-0608240-13 від 06.08.2024 акта приймання-передачі переліку №1 до договору факторингу № СЦ-0608240-13 від 06.08.2024, ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» передало, а ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» прийняло Перелік №1 права грошових вимог за якими відступається згідно Договору. Всі докази щодо укладення договору позики позикодавцем (первісним кредитором) мали бути передані позивачу (фактору, новому кредитору). З наданих позивачем документів вбачається, що при укладенні договору був застосований факсимільний підпис кредитодавця. Водночас відповідно до ч.3 ст.207 ЦКУ використання під час вчинення правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, в якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Отже, для застосування факсимільного підпису для оформлення договорів, вчинення інших господарських операцій необхідна письмова згода сторін, яка може виражатись, зокрема, в укладеній між ними письмовій угоді, в якій погоджуються використання факсиміле і зразки справжнього (особистого власноручного підпису) та факсимільного підписів посадових осіб або представників сторін договору. До позовної заяви такі докази представником позивача не додані, у договорі відсутня згода сторін на використання факсимільного підпису, додаткова угода представником позивача також не надана. Крім цього, відсутні докази про те, що відповідач схвалила правочин та докази про те, що вчинені будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, зокрема й повна або часткова сплата кредитних коштів, їх приймання для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину. У матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача у розмірі 10000,00 грн. Надана довідка субконто (виписка) не є належним та допустимим доказом умов та розміру заборгованості. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження перерахування ТОВ «Споживчий центр» коштів на користь [PERSON] коли кошти були перераховані, через яких банк-емітент відбулося перерахування, на який рахунок було здійснено перерахування коштів, чи отримала [PERSON] ці кошти. Єдиним доказом, який нібито підтверджує перерахування кредитодавцем та отримання відповідачем коштів, є документ під назвою «Карточка субконто Контрагенти, Договори за 16.04.2020», який невідомо ким та коли складений, оскільки не підписаний ні уповноваженими особами ТОВ «Споживчий центр», ні ТОВ «Новий колектор». Наданий позивачем документ «Карточка субконто Контрагенти, Договори за 16.04.2020» не є зведеним документом, не погоджений з відповідачем та не підтверджений первинними обліковими бухгалтерськими документами. Довідка субконто (виписка), на яку посилався позивач у позовній, не є первинним документом, який підтверджував би отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Вказана довідка з зазначенням конкретних розмірів заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в ній, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вона була складена, не може бути доказом наявності заборгованості та отримання коштів відповідачем, на якій наполягає позивач. Відтак, недоведеним позивачем є наявність у відповідачки заборгованості за вказаним договором кредиту у розмірі, зазначеному у довідці ТОВ «Новий Колектор». Додатки до позовної заяви без банківської виписки з особового рахунку відповідачки та без детального розрахунку не підтверджують правильності нарахування відсотків за кредитним договором, факту отримання відповідачем кредитних коштів. Доводи позовної заяви про те, що довідка субконто відображає весь рух коштів відповідача, не є належними, оскільки надані позивачем документи лише констатують лише облік заборгованості, але не підтверджують її наявність, походження та користування грошовими коштами. Вищевказані доводи відзиву на позовну заяву, крім іншого, підтверджуються постановами апеляційних судів, ухваленими у справах, в яких позивачем виступало ТОВ «Новий колектор», яке отримало право вимоги після ТОВ «Споживчий центр». У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» просить відмовити повністю і стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» на користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу в кабінет Електронного суду. Одночасно, у позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий Центр» та відповідачкою 16.04.2020 року укладено кредитний договір № 16.04.2020-010002984, шляхом використання електронного підпису відповідно до вимог ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», який є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився. Відповідно до заявки позичальнику надано кредит у розмірі 10000 грн, строк користування Кредитом за умовою "Короткий кредит": 14 календарних днів з дати отримання; Строк користування Кредитом за умовою "Довгий кредит": 28 календарних днів з дати отримання; Проценти за умовою "Короткий кредит": 2 800 грн. 00 коп, що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); Проценти за умовою "Довгий кредит": 5 600 грн. 00 коп, що становить 56% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); Графік платежів за умовою "Короткий кредит": сума Кредиту 10 000 грн. 00 коп. та Проценти 2 800 грн. 00 коп. сплачуються до 30.04.2020 включно; Графік платежів за умовою "Довгий кредит": сума Кредиту 10 000 грн. 00 коп. та Проценти 5 600 грн. 00 коп. сплачуються до 14.05.2020 включно. Позичальник обирає умову "Короткий кредит" шляхом здійснення дій - повернення кредиту у вищевказаний термін повернення кредиту за умовою "Короткий кредит" та сплати вищевказаних процентів за користування кредитом (проценти) за умовою "Короткий кредит". Сторони погоджуються, що при нездійсненні позичальником вказаних дій кредит вважається отриманим за умовою "Довгий кредит", а позичальник зобов`язаний повернути кредит у термін повернення кредиту за умовою "Довгий кредит" та сплатити вищевказані проценти за користування кредитом (проценти) за умовою «Довгий кредит». Заявку на укладення кредитного договору зі сторони позичальника підписано електронним підписом, та одноразовим ідентифікатором 4L239 (а.с. 17, зворот). Також позивачем додано до матеріалів справи копію паспорта відповідачки та її фото (а.с. 18-20). Із довідки субконто ТОВ «Споживчий центр» за період з 16.04.2020 року по 14.05.2020 року вбачається, що за договором № 16.04.2020-010002984 від 16.04.2020 року відповідачка має заборгованість в сумі 15600 грн (а.с. 10). Між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № СЦ -060824-13 від 06.08.2024 року, згідно з яким ТОВ «Новий Колектор» набуло право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому ТОВ «Споживчий Центр». Відповідно до п.п. 2.3, 2.4, 2.5. Договору факторингу за цим договором Клiєнт вiдступає Право вимоги до Боржника за Кредитним договором Факторовi, внаслiдок чого Клiєнт передає, а Фактор одержує право вимагати вiд Боржника належного виконання вcix зобов`язань за Кредитним договором. Клiєнт вiдповiдає перед Фактором за дiйснiсть грошових вимог, право яких вiдступаеться Факторовi за цим Договором, але не вiдповiдає за невиконання або неналежне виконання вимоги Боржником. Сторони домовились, що Право вимоги за Кредитним договором вважається відступленим Клiєнтом Факторовi з моменту пiдписання Сторонами вiдповiдного Актy приймання-передачi Перелiку (Додаток 1). Пiсля пiдписання Актy приймання-передачi Перелiку до Фактора переходять вci права та обов`язки Клiєнта, як сторони, якi виникли на пiдставi Кредитного договору в обсязi i на умовах, що iснують на момент укладення цього Договору. На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 16.04.2020 010002984 від 16.04.2020 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є [PERSON] . На підтвердження зазначеного надано суду витяг з реєстру прав вимог №1 (перша та остання сторінка, а також сторінка з реквізитами, що стосуються Відповідача, конфіденційну інформацію, в тому числі персональні дані інших осіб, заретушовано). З повідомлення за вих. № 395567 від 06.08.2024 року вбачається, що позивачем було проінформовано відповідача про відступлення права вимоги за договором факторингу № СЦ-060824-13 від 06.08.2024, а також вимога про сплату заборгованості від 06.08.2024 року у в сумі 15600 грн (а.с. 23, 23 зворот). Відповідно до довідки про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором № 16.04.2020-010002984 від 16.04.2020 року заборгованість відповідачки складає 15600 грн, з яких 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5600 грн - заборгованість за процентами (а.с. 12). З метою стягнення коштів за кредитним договором № 16.04.2020-010002984 від 16.04.2020 року у примусовому порядку позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У ст.3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Нормами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України визначено, що підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч.2, 3 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Розглянувши та оцінивши надані матеріали справи, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме: щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. ТОВ «Новий Колектор» набуло право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу № СЦ-060824-13 від 06.08.2024. З наданого позивачем розрахунку заборгованості слідує, що станом на дату звернення заборгованість по кредиту становить 15600 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000 грн та процентам в розмірі 5600 грн, нарахованими в строк з 16.04.2020 по 14.05.2020 року, тобто за умовою «Довгий кредит», що складає 28 календарних днів з дати отримання, згоду на який відповідачем надано за умовами заявки від 16.04.2020 року. Дослідженими судом доказами підтверджено, що відповідач на підставі укладеного кредитного договору отримала кредит, однак, в обумовлений договором строк його не повернула, доказів протилежного ним не подано, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Доводи представника відповідача про відсутність у договорі згоди сторін на використання факсимільного підпису до уваги не беруться судом і не є підставою для визнання його таким, що не укладений, оскільки встановлено, що кредитний договір був укладений відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідач підтвердила, що розуміє, що підписує і укладає кредитний договір, підписуючи його саме одноразовим ідентифікатором, тому договір укладений належним чином і є обов`язковим для виконання сторонами. Щодо відсутності первинних бухгалтерських документів, належних доказів про отримання коштів відповідачкою та розрахунку заборгованості за Кредитним договором, то позивачем надано копію Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), копію Підтвердження укладання кредитного договору та копію Заявки, що є невід`ємною частиною Пропозиції про укладення кредитного договору. В підтвердженні укладання кредитного договору міститься Заява про перекредитування/ зарахування (а.с. 21), в якій вказано: «На підставі ст.601 ЦК України позичальник просить зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000 грн. за кредитним договором 16.04.2020-010002984 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000 грн. за кредитним договором 09.03.2020-010000524 від 09.03.2020. Кредитор погоджується на вказане зарахування рівних зустрічних однорідних вимог шляхом припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Зобов`язання кредитора з видачі кредиту за кредитним договором 16.04.2020-010002984 та зобов`язання позичальника з повернення суми кредиту за кредитним договором 09.03.2020-010000524 вважаються виконаними в момент припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Дана заява є частиною кредитного договору 16.04.2020-010002984». Отже, кошти не перераховувались на особовий рахунок, а були направлені на зарахування рівних зустрічних однорідних вимог, а саме на погашення заборгованості за Кредитним договором 09.03.2020-010000524 від 09.03.2020. Суд також враховує позицію ЄСПЛ, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04):згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповідіна кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) N 303-A, пункт 29). Окрім того, п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі ст.ст. 207, 509, 526, 530, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved