Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

16.10.2025 року позивач [PERSON] звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. З позову вбачається, що 27 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони разом не проживають відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки , інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Донька повністю знаходиться на утриманні матері ,відповідач є здоровою працездатною людиною, має стабільний заробіток, а тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Враховуючи наведене з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі частини від його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 30.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання сторони не з`явилися, позивач не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності , уточнені позовні вимоги підтримала, відповідач [PERSON] не з`явився ,надіслав до суду заяву про визнання уточнених позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 17.02.2025 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами) . Суд, прийнявши до уваги заяву позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи проходить до висновку, що уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи, 27 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] ( а.с.7), донька проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні , батько у добровільному порядку матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб дитини та її розвитку не надає. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. [PERSON] є фізично здоровою, працездатною людиною, на своєму утриманні інших неповнолітніх дітей не має, заперечень щодо уточнених позовних вимог до суду не надав. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В той же час, ч. 1 ст. 192 СК України гарантує право звернутись до суду із позовом про зміну розміру аліментів у разі істотної зміни матеріального становища, яке унеможливлює виконання ним відповідного рішення про стягнення аліментів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач [PERSON] відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільнена. Відповідно до п.13 ст.5 Закону України Про судовий збір відповідач [PERSON] від сплати судового збору звільнений, оскільки є учасником бойових дій згідно посвідчення серія [NUMBER] , тому судовий збір слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved