Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Через систему «Електронний суд» ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1523-8211 від 10.03.2025 року в розмірі 35 430,00 грн та понесених судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.03.2025 року між сторонами укладено договір про відкриття кредитної лінії №1523-8211, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 6 000,00 грн, строком на 365 днів, тобто з 10.03.2025 року до 09.03.2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,74% в день (знижена відсоткова ставка) та в розмірі 1,00% в день (стандартна відсоткова ставка), а також комісії за видачу кредиту в розмірі 15,00%від суми виданого кредиту. В подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди від 17.03.2025 року, 24.03.2025 року, 28.03.2025 року, 29.03.2025 року, 14.04.2025 року, 02.05.2025 року, 03.05.2025 року та 05.05.2025 року до зазначеного договору, за умовами яких відповідач отримала кредит в загальному розмірі 22 700,00 грн, на строк 365 днів з моменту укладення відповідних угод, тобто до 04.05.2026 року. Відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 22.10.2025 року виникла заборгованість в загальному розмірі 35 430,00 грн, з яких: 8 400,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 14 420,00 грн прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 260,00 грн заборгованість за комісією, 11 350,00 грн заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). 10.03.2025 року між сторонами укладено договір про відкриття кредитної лінії №1523-8211,за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 6 000,00 грн, строком на 365 днів, тобто з 10.03.2025 року до 09.03.2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитомв розмірі 0,74% в день (знижена відсоткова ставка) та в розмірі 1,00% в день (стандартна відсоткова ставка), а також комісії за видачу кредиту в розмірі 15,00% від суми виданого кредиту. В подальшому сторонами укладено додаткові угоди від 17.03.2025 року, 24.03.2025 року, 28.03.2025 року, 29.03.2025 року, 14.04.2025 року, 02.05.2025 року, 03.05.2025 року та 05.05.2025 року до договору відкриття кредитної лінії №1523-8211 від 10.03.2025 року, відповідно до яких збільшено суму кредиту до 22 700,00 грн та строк кредитування до 04.05.2026 року. Інші умови кредитування, в тому числі розмір відсоткової ставки,залишились незмінними. Кредитний договір та додаткові угоди містять додатки у вигляді таблиць обчислення загальної вартості кредиту (графік за договором). Зазначені документи відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Крім того, відповідач ознайомлена з правилами відкриття кредитної лінії, які нею теж підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Позивач надав кредит відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, у зв`язку з чим станом на 22.10.2025 року виникла заборгованість в загальному розмірі 35 430,00 грн, з яких: 8 400,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 14 420,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 260,00 грн заборгованість за комісією, 11 350,00 грн заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України. Із зазначеного розрахунку вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховувались за період з 10.03.2025 року до 21.10.2025 року, тобто в межах строку кредитування встановленого кредитним договором. При цьому, розрахунок враховує часткове погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором та є математично правильним. Пунктом 4 частини 1статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8 400,00 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 14 420,00 грн та заборгованості за комісією, пов`язаною з наданням кредиту, в розмірі 1 260,00 грн, є обґрунтованими. Щодо нарахування та стягнення з відповідача відсотків на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 11 350,00 грн, суд зазначає наступне. Пунктом 18 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на дату укладення договору позики (10.03.2025 року) та строк його дії в період дії в Україні воєнного стану, який не припинено і на час ухвалення рішення, нарахування встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України суперечить вищезазначеній нормі ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України, а відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині. Враховуючи те, що відповідач не виконала передбачені договором і законом зобов`язання перед позивачем, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8 400,00 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 14 420,00 грн та заборгованості за комісією, пов`язаною з наданням кредиту, в розмірі 1 260,00 грн, а всього 24 080,00 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з вищезазначених підстав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог (67,97%), в розмірі 1 646,51 грн.

Outcome: partial