Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про поділ нерухомого майна в натурі, що належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам та припинення права спільної часткової власності,обґрунтовуючи свої вимоги, тим що він [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Зазначена частка належить йому на підставі договору дарування, посвідченого 03.09.2010 р. Першою синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром №343, зареєстрованого в КП «Синельниківське МБТІ» в реєстровій книзі 30 за номером 4168. Інша частка зазначеного об`єкту нерухомості, а саме 1/2, належить [PERSON] на підставі свідоцтва права на спадщину за законом, виданого 15.08.2-14 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром № 300. Наразі, в цілому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , складається із: житловий будинок А1-1, прибудова а2, прибудова а3, навіс а4, навіс а5, ( загальною площею 149,3 кв.м., житловою площею 101,0 кв.м.) з переліком приміщень: 1-коридор пл.6,2кв.м., 2-кладова пл.1,1кв.м, 3-кухня пл.8,6 кв.м, 4-кімната пл.11, 6 кв.м, 5-кімната пл.13,2 кв.м, 6-кімната пл.11,4 кв.м, 7-кімната пл.14,4 кв.м, 8-кімната пл..14,4 кв.м, 9-кухня пл.10,8 кв.м,10- передпокій пл..8,3 кв.м. 11-кімната пл,9,1 кв.м, 12-кімната пл.15,4 кв.м, 13-кімната пл..11,5 кв.м, 14-санвузол пл..5,9 кв.м.,15-коридор пл.7,4 кв.м., гараж Г, котельня В, сарай Б, навіс Н, вхід у погріб П, погріб пг, вбиральня Е, вбиральня Д, літній душ З, № 1-5 огорожа. Через неможливість дійти згоди з відповідачем щодо порядку володіння та користування спільним майном, позивач не може повноцінно реалізувати своє право власності, гарантоване ст.317 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, просить суд поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] і перебуває у спільній частковій власності [PERSON] і [PERSON] та припинити право спільної часткової власності на зазначений будинок. В порядку поділу виділити у власність [PERSON] новоутворений об`єкт нерухомого майна у складі: житловий будинок А1-1, прибудова а2, навіс а5( загальною площею 68,4 кв.м, житловою площею 36,0 кв.м) з переліком приміщень: 9-кухня пл.10,8 кв.м, 10- передпокій пл..8,3 кв.м., 11-кімната пл.9,1 кв.м., 12-кімната пл..15,4 кв.м., 13- кімната пл.11,5 кв.м,14-санвузол пл. 5,9 кв.м., 15-коридор пл..7,4 кв.м., гараж Г, В- котельня, Н- навіс, П -вхід у погріб, погріб пг, Е- вбиральня, З-літній душ, №2-5 огорожа. Позивач у судове засідання не з`явився, але до його початку надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 03.09.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Монич Н.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 343 [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту встановлення меж земельної ділянки 04.01.2012 року [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) надано у власність земельну ділянку, загальною площею 0,0587 га за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що інша частка зазначеного вище об`єкту нерухомості, а саме частина, належить [PERSON] на підставі свідоцтва права на спадщину за законом, виданого 15.08.2-14 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром № 300. Згідно технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: [ADDRESS] , складається із: житловий будинок А1-1, прибудова а2, прибудова а3, навіс а4, навіс а5, ( загальною площею 149,3 кв.м., житловою площею 101,0 кв.м.) з переліком приміщень: 1-коридор пл.6,2кв.м., 2-кладова пл.1,1кв.м, 3-кухня пл.8,6 кв.м, 4-кімната пл.11, 6 кв.м, 5-кімната пл.13,2 кв.м, 6-кімната пл.11,4 кв.м, 7-кімната пл.14,4 кв.м, 8-кімната пл..14,4 кв.м, 9-кухня пл.10,8 кв.м,10- передпокій пл..8,3 кв.м. 11-кімната пл,9,1 кв.м, 12-кімната пл.15,4 кв.м, 13-кімната пл..11,5 кв.м, 14-санвузол пл..5,9 кв.м.,15-коридор пл.7,4 кв.м., гараж Г, котельня В, сарай Б, навіс Н, вхід у погріб П, погріб пг, вбиральня Е, вбиральня Д, літній душ З, № 1-5 огорожа. Відповідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 01 грудня 2025 року № 1231 за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що до його складу не входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) будівлі та споруди, та за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними (СС1) наслідками, і відповідають державним будівельним нормам та встановлено їх можливість безпечної експлуатації - нерухоме майно є відокремлене, огороджено парканом, має індивідуальне підведення комунікації (електрика, водопостачання), опалення газове, подвір`я має окремий вхід. Об`єкт нерухомого майна утворився шляхом виділу без проведення будівельних робіт, втручання в які не потребують документів, що дають право на її виконання та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Також не потребує вводу в експлуатацію улаштування навісу а5, який відповідає такому типу, як тимчасова споруда. За технічними показниками об`єкт може бути поділено. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно зі ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Суд, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved