Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив солідарно стягнути з них заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в загальному розмірі 75744,98 грн, а також стягнути з відповідачів судові витрати в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що між ним та відповідачами встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , за цією адресою відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Споживачами послуг є відповідачі, оскільки вони зареєстровані за вказаною адресою. За даною адресою наявна заборгованість, яка розрахована з урахуванням положень ст.625 ЦК України та складається з 65389,10 грн суми основного боргу за період з лютого 2013 по квітень 2025, 3% річних 1183,75 грн за період з 07.2018 по 01.2022 та інфляційного збільшення 9172,13 грн за той самий період, а всього 75744,98 грн. Просив суд солідарно стягнути з відповідачів вказану заборгованість, а також судові витрати в сумі 3028,00 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи В судове засідання представник позивача Демошенко Л.В. не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій наполягала на задоволенні позову, не заперечуючи проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачі також до суду не прибули, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи у встановлений цивільним процесуальним законодавством спосіб, відзиву, а також будь-яких заяв або клопотань судові не надали. Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 22.09.2025 ухвалою суду у справі відкрите спрощене позовне провадження у справі та призначене судове засідання на 27.11.2025. 27.11.2025 у зв`язку з неявкою відповідачів розгляд справи відкладений на 28.01.2026. В судовому засіданні 28.01.2026 через повторну неявку відповідачів, що повідомлялися належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ними відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлене, що місце проживання відповідачів [PERSON] з 01.08.1989, [PERSON] з 08.09.2006 та [PERSON] з 08.09.2006 зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , отже, вони є споживачами послуг Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради за вказаною адресою. За адресою: [ADDRESS] для оплати послуг із водопостачання та водовідведення Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що вбачається з довідки на особовий рахунок. Згідно із наявними в матеріалах справи довідкою та розрахунком заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому за адресою: [ADDRESS] , у споживачів послуг з водопостачання та водовідведення наявна заборгованість в розмірі 65389,10 грн за період з лютого 2013 по квітень 2025 включно. З огляду на наявність заборгованості позивачем нараховане відповідачам за період з 07.2018 по 01.2022 інфляційне збільшення суми боргу 9172,13 грн та 3% річних в розмірі 1183,75 грн за той самий період. V. Оцінка суду Предметом господарської діяльності КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є, зокрема, надання послуг водопостачання та водовідведення, про що зазначене у п.2.2.1 Статуту Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 19.02.2025 №45/63. За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних права та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Статтею 509 ЦК України передбачене, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до положень статей 319,321 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормами статей 64,67,68 ЖК України наймачі повинні своєчасно та в повному обсязі вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом п`ятим частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплене, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом п`ятим частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Звертаючись до суду з позовом, КП «Дніпроводоканал» зазначало, що між ним та відповідачами встановилися відносини з приводу надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] відкритий особовий рахунок, місце проживання всіх відповідачів зареєстроване за цією адресою тривалий час. Таким чином, сторони знаходилися та знаходяться у фактичних договірних відносинах, згідно з якими позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі були зобов`язані сплачувати за ці послуги грошові кошти. Що стосується заявлених вимог по інфляції та 3% річних, то слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний Суд України в правовій позиції, викладеній у Рішенні від 16.12.2015 у справі №6-2023цс15 зазначив, що закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Крім того, застосування положень частини другої статті 625 ЦК України до спірних правовідносин також узгоджується із закріпленими в пункті третьому частини першої статті 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Таким чином, особи, які не в змозі сплатити за житлово-комунальні послуги вчасно, повинні за прострочення платежів за комунальні послуги сплачувати не тільки пеню, передбачену Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а й три відсотки річних та індекс інфляції, передбачені Цивільним кодексом України, за весь час прострочення. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду надано розрахунок заборгованості, в якому помісячно розраховано суми інфляційного збільшення та 3% річних. Таким чином сума, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів за фактично отримані послуги з водопостачання та водовідведення, становить 65389,10 грн суми основного боргу за період з лютого 2013 по квітень 2025, 3% річних 1183,75 грн за період з 07.2018 по 01.2022 та інфляційного збільшення 9172,13 грн за той самий період, а всього 75744,98 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред`явленні позову сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн. Оскільки судом вимоги позивача задовольняються повністю, з відповідачів на користь позивача має бути стягнуто судовий збір по 1009,30 грн з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved