Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач, АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача в користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 41060,04 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3823,21 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». 30.09.2022 року між банком і відповідачем було укладено кредитний договір, так як 30.09.2022 року підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500721507 [PERSON] запропонував банку укласти угоду про надання споживчого кредиту. 30.09.2022 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500730508 банк прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500721507 . У Додатку № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Документи були підписані позичальником аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «6738» шляхом направлення на номер 380962782102. Банк виконав взяті на себе зобов`язання, надавши позичальнику кредит 24279,67 грн. відповідно до узгоджених умов договору, проте позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 41060,04 грн., з яких: 24279,67 грн - за кредитом: 16780,37 грн - по відсотках, які просить стягнути з останнього. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 11.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Представник позивача в зал судового засідання не прибув, подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивач не заперечував. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500721507 від 30.09.2022 року, [PERSON] запропонував АТ «Альфа-Банк»», укласти Угоду про надання споживчого кредиту, підставою для якої є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», який укладений між ним та Банком на наступних умовах: Тип кредиту - «кредит готівкою»; сума кредиту - 24279,67 грн; процентна ставка - 48 % річних. Тип ставки - фіксована. Процентна ставка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди; строк кредиту - 18 міс. Відповідно до п.2 Оферти, дата повернення Кредиту - 30.03.2024 року. Для повернення заборгованості за Угодою запропоновано використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у Банку, ЄДРПОУ 23494714. Згідно п.3 Оферти, кредит надається позичальнику для: повернення заборгованості за кредитним договором 501411025 від 2021-12-22 року. Розмір - 24279,67 гривень, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк», ЄДРПОУ 23494714. 30.09.2022 року АТ «Альфа-Банк», акцептував пропозицію [PERSON] , на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №500721507 від 30.09.2022 року на умовах визначених офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500721507 від 30.09.2022 року. Додатком № 1 до Угоди про надання споживчого кредиту №500721507 від 30.09.2022 року є Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг, яким встановлено періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та сплати платежів за супровідні послуги. Паспорт споживчого кредиту містить умови про розмір надання кредиту, строк надання, проценту ставку та інші умови, які зазначені в Угоді про надання споживчого кредиту №500721507 від 30.09.2022 року. Відповідно до довідки АТ «СЕНС БАНК» про ідентифікацію, клієнт [PERSON] , з яким укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», ідентифікований АТ «Альфа-Банк». Підписання договору №500721507 від 30.09.2022 позичальником здійснено аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 6738, який 30.09.2022 було відправлено за номером телефону [NUMBER] . 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Як вбачається із Меморiального ордера № 1351641808 від 30.09.2022 року, на рахунок [PERSON] , відкритий у АТ «СЕНС БАНК» було перераховано кошти у розмірі 24279,67 грн, призначення платежу: перерахування коштів за кредитним договором №500721507 від 30.09.2022 року. З виписки по особовому рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] за період з 30.09.2022 по 25.09.2025 вбачається, що 30.09.2022 року на рахунок позичальника надійшли кошти у розмірі 24279,67 грн, призначення платежу: перерахування коштів за кредитним договором № 500721507 від 30.09.2022 року. Відповідно до вимоги про усунення порушень, скерованої відповідачу, АТ «СЕНС БАНК» вимагав від [PERSON] протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані у несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме 41060,04 грн. Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Враховуючи приписи статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Судом визначено, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд в постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині». Згідно із частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями частини першої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Отже, судом встановлено, що між сторонами 30.09.2022 укладено кредитний договір №500721507 про надання кредиту у розмірі 24279,69 грн. Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 24279,69 грн шляхом перерахування на банківський рахунок позичальника. Відтак, у відповідача виник обов`язок повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав будь-яких доказів в розумінні положень ст.81 ЦПК України на спростування обставин, на які посилається позивач, та не направив суду жодних заперечень щодо позовних вимог. Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за Договором №500721507 про надання кредиту від 30.09.2022 року в розмірі 41060,04 грн. Щодо витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження цих витрат позивачем надано договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025, укладеним між АТ «Сенс Банк» та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс», в якому пунктом 3.1. визначено, що за надання послуг, що полягають у вчиненні Виконавцем дій, передбачених п. 1.1.1 та п. 1.1.2 цього Договору, Замовник сплачує на користь Виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: - за підготовку і подання позовної заяви до суду 375 грн; - за отримання рішення суду 225 грн; - комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь Замовника 7,85%. З огляду на наведене суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3823,21 грн. Оскільки позов задоволено, з відповідача в користь позивача відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved