Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 22.09.2023 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості кредитом на видано платіжну картку. Зазначає, що відповідач не виконував свої зобов`язання, внаслідок чого станом на 05.12.2025 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 81 928 грн. 93 коп. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 05.12.2025 року у розмірі 81 928 грн. 93 коп., з яких 54 637 грн. 35 коп. тіло кредиту, 27 291 грн. 58 коп. заборгованість за відсотками, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 29.12.2025 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 26.01.2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, мотивований тим, що позовну заяву визнає частково, щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками не погоджується, вказує що між нею та позивачем не досягнуто згоди у письмовому вигляді щодо сплати процентів за користування кредитом, матеріали справи не мітять підтверджень, що умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними підписуючи заяву-анкету, зокрема, щодо сплати процентів, стягнення заборгованості за відсотками призведе до вкрай складного матеріального становища та принципів справедливості Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 22.09.2023 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості кредитом на видано платіжну картку. Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається з матеріалів справи, банк свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості, внаслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, відповідач станом на 05.12.2025 року, заборгував перед банком борг в загальній сумі 81 928 грн. 93 коп., з яких 54 637 грн. 35 коп. тіло кредиту, 27 291 грн. 58 коп. заборгованість за відсотками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що право позивача на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів підлягає захисту в судовому порядку, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 54 637 грн. 35 коп. підлягають задоволенню. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом АТ «Акцент-Банк», надав суду розрахунок заборгованості за період з 22.09.2023 по 03.12.2025, проте з наданого розрахунку вбачається, що поточна заборгованість за кредитом складає 54 637 грн. 35 коп, при цьому розмір поточної процентної ставки у період з 22.09.2023 по 01.03.2025 становить 44,4%, а у період з 31.03.2025 по 03.12.2025 - 40,8%. Однак розмір процентної ставки у період з 31.03.2025 по 03.12.2025 не відповідає розміру погодженому сторонами в заяві щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 22.09.2023 та Паспорті споживчого кредиту «Кредитна карта «Вигода». Таким чином, позивач, звернувшись до суду з позовною вимогою про стягнення заборгованості за процентами надав суду розрахунок заборгованості станом на 05.12.2025 у якому розмір відсоткової ставки, визначений у Договорі, змінено банком в односторонньому порядку. Іншого розрахунку позивачем до позовної заяви не долучено. Надані позивачем Правила надання банківських послуг у А-Банк, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді можливість зміни банком в односторонньому порядку процентної ставки за користування кредитними коштами. Відповідний правовий висновок зроблений Великою Палатою Верхового Суду у постанові від 03.07.2019 року, справа № 342/180/17, який відповідно до норм ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватись судом при застосуванні норм права при вирішенні спору у подібних правовідносинах. За таких обставин суд, дійшов висновку, що розмір процентів за користування кредитними коштами повинен бути розрахований в межах погодженої сторонами при укладенні кредитного договору процентної ставки. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 01.03.2025 року заборгованість за відсотками, нарахованими за погодженою сторонами ставкою 44,40% річних, становить 8 669 грн. 40 коп. Оскільки суд дійшов висновку про неможливість стягнення відсотків, нарахованих банком в односторонньому порядку за зміненою ставкою у період після 01.03.2025 року, позовні вимоги в частині стягнення процентів підлягають задоволенню лише в межах суми, підтвердженої належним розрахунком за узгодженою ставкою, а саме в розмірі 8 669 грн. 40 коп. У задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення процентів слід відмовити. Таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 63 306 грн. 75 коп., з яких 54 637 грн. 35 коп. тіло кредиту, 8 669 грн. 40 коп. відсотки. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Оскільки загальною сумою заявлених позовних вимог складає 81 928 грн. 93 коп., а судом задоволено стягнення у розмірі 63 306 грн. 75 коп., то з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 895 грн. 75 коп. (63306,75 / 81928,93 ? 0,77 (або 77%); (2422,40?0,77= 1865 грн. 24 коп.).

Outcome: partial