Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів в розмірі 66342,93 грн, який обґрунтовує тим, що 10 червня 2023 року о 18-12 годин та 18-13 годин з її кредитної картки , виданої АТ «Державний ощадний банк України», невідомою особою було списано грошові кошти в розмірі 25000,00 грн., 25000 грн., 6500,00 грн., всього 56500,00 грн. та одночасно списано комісію в розмірі 255,00 грн., 255,00 грн. та 70,00 грн., всього на суму 580,00 грн. Також 10 червня 2023 року на рахунок позивача нараховано комісію за отримання готівки за рахунок кредитних коштів в розмірі 745,62 грн., 747,50 грн., 194,35 грн. При цьому на фінансовий телефон позивача не приходили одноразові паролі для зняття коштів, які були необхідні для здійснення кожної платіжної операції. На кредитній картці було встановлено кредитний ліміт в розмірі 2000,00 грн., який позивач не змінювала. До цього позивач в мережі «Фейсбук» отримала оголошення про надання фінансової допомоги громадянам України, яку можна було отримати на картку АТ «Ощадбанк», та за інструкцією, начебто працівника банку, вона ввела відомості про номер зарплатної картки та пін-код до вказаної картки, на якій було 63,95 грн. Відомості про номер і пін-код кредитної картки позивач нікому не передавала, кредитних лімітів не змінювала і фінансового номеру телефону також не змінювала. Одразу після списання коштів з кредитної картки позивач зателефонувала в поліцію та на гарячу лінію АТ «Ощадбанк». Оператор банку повідомила, що операція знаходиться в стадії «обробки» та кошти ще не були зараховані на картку шахрая, проте зупинити операцію та повідомити номер картки і назву банку, на яку спрямовувалися грошові кошти, оператор відмовилася. 11 червня 2023 року за заявою позивача Синельниківським РУП ГУНП в Дніпропетровській області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №12023041390000536 за ч.3 ст.190 КК України. На даний час досудове розслідування кримінального провадження триває. В подальшому відповідачем нараховувалися відсотки за користування кредитним лімітом і працівники банку запропонували позивачу погасити кредит для запобігання нарахування відсотків та пояснили, що за результатами розслідування кримінального провадження сума буде банком повернута. Списані кредитні кошти і комісія були погашені в загальному розмірі 66342,93 грн. позивачем за її рахунок, що підтверджується випискою по картковому рахунку за період з 01 червня 2023 року по 10 липня 2024 року і згідно даної виписки по рахунку № [NUMBER] внесено 6500,00 грн., по карті № [NUMBER] внесено 59842,93 грн., а всього внесено 66342,93 грн. В тому числі по вказаному рахунку списано комісію за отримання готівки за рахунок кредитних коштів в загальній сумі 1687,47 грн. та комісію за переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING 602477 30010001, UKR KYIV MOBILE BANKING [NUMBER] , UKR KYIV MOBILE BANKING [NUMBER] в загальній сумі 580,00 грн., всього на суму 2267,47 грн. 26 грудня 2023 року позивач зверталася до відповідача з письмовою заявою про проведення внутрішнього банківського розслідування щодо вчинення шахрайських дій з її картками, сприяння в розслідуванні кримінального провадження та повернення коштів, однак листом №22/4-02/300/2024/0 від 12 січня 2024 року позивачу було відмовлено в наданні інформації з посиланням на те, що в додатках до Заяви відсутня її згода на розкриття інформації, яка становить банківську таємницю. Посилається на п.147 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» від 29 липня 2022 року №164, згідно якого власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжних операцій з порушенням установлених законодавством України строків. У Законі України «Про платіжні послуги» зазначено, що платник має право вимагати відшкодування коштів за неналежною платіжною операцією, за умови повідомлення про це надавача платіжних послуг протягом 90 календарних днів з дати списання коштів за такою операцією з його рахунку. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладається на емітента. У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача на її користь сплачені грошові кошти на погашення кредитного ліміту, нарахованих відсотків та комісії в розмірі 66342,93 грн., а також стягнути судові витрати по справі. Представник відповідача Тихонов В.В. надав відзив на позовну заяву, де зазначив, що 02 березня 2019 року позивачу відповідно до Заяви про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (ДКБО) було відкрито поточний рахунок [NUMBER] , (Рахунок), та видано платіжну картку. Позивачем фінансовим номером визначено номер мобільного телефону [NUMBER] . 06 березня 2019 року відповідно до Заяви про встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 02 березня 2019 року, укладеної між [PERSON] та АТ «Ощадбанк», на поточний рахунок № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт в сумі 6000,00 грн. Позивачем усвідомлено про те, що направлення інформації на обрані нею канали для комунікації буде здійснюватися електронними каналами і може стати відомою третім особам внаслідок протиправних дій третіх осіб. Позивач усвідомлює та приймає ризик можливого порушення конфіденційності інформації, що надсилається у повідомленні (п.3.4.5 Заяви). Відповідно до п.3.5 Розділу ІІІ ДКБО Банк і Позивач допускають можливість використання у вигляді електронного підпису підтвердження через Одноразовий цифровий пароль, який містить комбінацію символів у вигляді цифр, що генерується МПС, і яку направляють Держателю картки у вигляді SMS-повідомлення на верифікований номер мобільного телефону Клієнта, зафіксований в інформаційних системах Банку. При цьому, Розділом IX ДКБО передбачено наступне: - Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2\, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт (п.9.15); - Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта (п.9.16); - Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Pay або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця(-ів) сторонньої особи. (п.9.17); - Будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Face ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися (п.9.18). 10 червня 2023 року з рахунку № [NUMBER] який відкритий на ім`я [PERSON] в АТ «Ощадбанк», здійснено перекази коштів: 25000,00 грн., 25000,00 грн. та 6500,00 грн., на загальну суму 56500,00 грн з призначеннями платежів «Переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING 602477 30010001». Видаткові операції, які відбулись 10 червня 2023 року з рахунків позивача, проведені після успішної верифікації (прив`язки) платіжної картки. Верифікацію проведені коректно за допомогою введення позивачем даних платіжної картки, зокрема CVC та з використанням власно обраного під час первинної реєстрації в системі «Ощад 24/7» коду доступу-паролю/біометрії, без введення яких операцію щодо перерахунку коштів неможливо завершити. Згаданий код міг бути відомий тільки особі, яка здійснювала операції з платіжною карткою, а саме позивачу. Операції з переказу коштів здійснено в системі "Ощад 24/7" у новому мобільному додатку (Flumo). Операції підтверджено кодом доступу, який встановлюється на етапі авторизації в мобільному додатку. Для реєстрації і встановлення нового мобільного додатку використовуються реквізити ПК та ПІН-код до неї, які відомі тільки клієнту, а також одноразові ОТР - паролі, які надаються клієнту в автоматичному режимі на фінансовий номер мобільного телефону. В процесі моніторингу транзакцій на предмет шахрайства дані перекази коштів не викликали підозри, оскільки клієнт активно користується Ощад 24/7 та здійснює перекази на картки інших банків. Доказів втручання сторонніх осіб в роботу операційної системи Банку матеріали справи не містять, а тому отримання грошових коштів за вказаною операцією сторонніми особами можливе лише у разі розголошення позивачем даних платіжної картки та коду-доступу до системи «Ощад 24/7». Отже, успішно проведені 10 червня 2023 року операції щодо списання Банком грошових коштів з рахунків позивача відбулись відповідно до умов Договору, на підставі введених особисто позивачем даних платіжної картки та з використанням власно обраного під час первинної реєстрації в системі «Ощад 24/7» коду доступу-паролю/біометрії, без введення яких операцію щодо перерахунку коштів не можливо провести. Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту незаконного переказу грошових коштів з її карткових рахунків з вини Банку. Позивач не надала будь-яких доказів, які б підтверджували списання коштів з її рахунків внаслідок неправомірних дій/бездіяльності Банку. Натомість доказами підтверджено та позивачем визнано факт розголошення нею індивідуальної облікової інформації та одноразових паролей, в результаті чого було проведено оскаржувані платіжні операції. Враховуючи викладене, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Тихонов В.В. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 березня 2019 року позивачу відповідно до Заяви про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (ДКБО) було відкрито поточний рахунок [NUMBER] , (Рахунок), та видано платіжну картку. Позивачем фінансовим номером визначено номер мобільного телефону [NUMBER] . 06 березня 2019 року відповідно до Заяви про встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 02 березня 2019 року, укладеної між [PERSON] та АТ «Ощадбанк», на поточний рахунок № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт в сумі 6000,00 грн. Вказані факти підтверджуються копією договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, умовами користування кредитною лінією до вказаного Договору, Паспортом споживчого кредиту, копією заяви позивача на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 02 березня 2019 року. В пункті 9.15 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено, що Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2\, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. Згідно пункту 9.16 Договору Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта. Відповідно до пункту 9.17 Договору Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Pay або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця(-ів) сторонньої особи. Згідно пункту 9.18 Договору будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Face ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися. Також судом встановлено, що 10 червня 2023 року з рахунку № [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] в АТ «Ощадбанк», здійснено перекази коштів: 25000,00 грн., 25000,00 грн. та 6500,00 грн., на загальну суму 56500,00 грн з призначеннями платежів «Переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING 602477 30010001». Вказані обставини підтверджуються копією виписки по картковому рахунку позивача. Позивач не заперечувала, що самостійно ввела всі дані своєї картки, у тому числі пароль та логін, які необхідні для входу в систему «Ощад 24/7», що в подальшому надало можливість третім особам використати її рахунки та здійснити зняття коштів. Видаткові операції, які відбулись 10 червня 2023 року з рахунків позивача, проведені після успішної верифікації (прив`язки) платіжної картки. Верифікацію проведені коректно за допомогою введення позивачем даних платіжної картки, зокрема CVC та з використанням власно обраного під час первинної реєстрації в системі «Ощад 24/7» коду доступу-паролю/біометрії, без введення яких операцію щодо перерахунку коштів не можливо завершити. Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Статтею 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно з ч.1, 2 ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Положенням ст. 1073 ЦК України встановлено, що у випадку несвоєчасного зарахування коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта, сплатити відсотки та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідальність надавачів платіжних послуг під час виконання платіжних операцій передбачена статтею 86 Закону України «Про платіжні послуги». Так, згідно з частиною першою цієї статті, надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином. Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків (частина 2 статті). Користувачі мають право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг внаслідок помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків. Надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків зобов`язаний на запит користувача, якого він обслуговує, невідкладно вжити заходів для отримання всієї наявної у надавача платіжних послуг інформації про платіжну операцію та надати її користувачу без стягнення плати. Згідно з частиною восьмою цієї статті, надавачі платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за помилкові платіжні операції, у тому числі за виконання помилкової платіжної операції на рахунок неналежного отримувача, помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, платіжної операції з рахунку платника без законних підстав або внаслідок інших помилок надавача платіжних послуг. Частиною 12 цієї статті передбачено, що надавачі платіжних послуг, що обслуговують платників, несуть перед ними відповідальність за неакцептованими платіжними операціями. У разі виконання неакцептованої платіжної операції надавач платіжних послуг зобов`язаний негайно після виявлення факту виконання неакцептованої платіжної операції або після отримання повідомлення платника (залежно від того, що відбувалося раніше) повернути за рахунок власних коштів суму неакцептованої платіжної операції на рахунок платника, а також сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку платника коштів за неакцептованою платіжною операцією до дня повернення коштів на рахунок платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану неакцептовану платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди). Частиною 12 статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що електронний платіжний засіб, що використовується в платіжній системі, має відповідати вимогам щодо захисту інформації, передбаченим правилами платіжної системи, з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України. Відповідно до частини 20 цієї статті, користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно зі статтею 67 цього Закону, надавачі платіжних послуг зобов`язані запровадити систему захисту інформації, що має забезпечувати безперервний захист інформації про виконання платіжних операцій та індивідуальної облікової інформації на всіх етапах її формування, обробки, передавання та зберігання. Система захисту інформації має забезпечувати цілісність, конфіденційність, доступність та простежуваність інформації, що формується, обробляється, передається та зберігається під час виконання платіжних операцій, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України. Надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги щодо захисту інформації. У разі виявлення порушень законодавства щодо захисту інформації, що містять ознаки вчинення злочину, надавачі платіжних послуг зобов`язані повідомити про це відповідні правоохоронні органи. Працівники надавачів платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги законодавства щодо захисту інформації під час виконання платіжних операцій, зберігати таємницю надавача платіжних послуг (або іншу інформацію з обмеженим доступом) та підтримувати конфіденційність інформації, що використовується в системі захисту такої інформації, несуть відповідальність за неналежне використання та зберігання засобів захисту інформації, що використовуються під час виконання платіжних операцій, а також за розголошення персональних даних користувачів та інформації, що може бути віднесена до банківської таємниці чи таємниці надавача платіжних послуг, відповідно до законодавства. Згідно з ч. 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Аналогічна норма міститься в п.140 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженої Постановою Правління НБУ від 29 липня 2022 року № 164, згідно з якою до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. За приписами ч. 3 ст. 1092 ЦК України якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Аналіз вказаних нормативно-правових актів, які є спеціальними для спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що при здійсненні операцій з використанням електронних платіжних засобів відповідальність за безпеку здійснення переказу коштів покладається як на платника, так і на емітента (банк чи іншу установу), які зобов`язані вжити всіх заходів по нерозголошенню третім особам інформації, що дає змогу виконувати платіжні операції від імені платника з використанням електронного платіжного засобу. Лише наявність обставин, які доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його цивільно-правової відповідальності. Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду України у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та Верховного Суду у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц, від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22, від 11 вересня 2024 року у справі № 753/12781/23, від 01 листопада 2024 року у справі № 332/6036/23. Відповідно до п.146 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року №164 власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку / держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Враховуючи зміст п.146 Положення, при проведенні автентифікації платіжного інструменту та його держателя, відповідальність за платіжні операції несе власник рахунку навіть за відсутності його дій чи бездіяльності, що призвели до втрати, незаконного використання інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Судом встановлено, що для реєстрації (перереєстрації), входу в систему «Ощад 24/7» на мобільному пристрої необхідні доступ до фінансового номеру, отримання на даний номер коду банку для входу в систему, номер картки та PIN-код до неї, що в свою чергу свідчить про автентифікацію платіжного засобу і його держателя. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі №522/22780/15-ц фізичним особам, які користуються платіжними картками, добре відомі умови та правила надання банківських послуг. Зокрема, вони зобов`язуються не повідомляти іншим особам ПIН-код, постійний пароль, одноразові паролі, контрольну інформацію. При цьому той, на кого емітовано картку, не повинен передавати її або її реквізити для здійснення операцій іншими особами й зобов`язаний вживати необхідних заходів з метою запобігання втрати, пошкодження, крадіжки картки. Адже якщо ці умови порушуються, то саме порушник, а не банк несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання коштів з карткового рахунку третіми особами. Суд погоджується з доводами представника відповідача на те, що успішно проведені 10 червня 2023 року операції щодо списання Банком грошових коштів з рахунків позивача відбулись відповідно до умов Договору, на підставі введених даних платіжної картки позивача та з використанням власно обраного під час первинної реєстрації в системі «Ощад 24/7» коду доступу-паролю/біометрії, без введення яких операцію щодо перерахунку коштів провести не можливо. Доказів втручання сторонніх осіб в роботу операційної системи Банку матеріали справи не містять, а тому отримання грошових коштів за вказаними операціями сторонніми особами стало можливе лише у зв`язку з розголошення позивачем даних платіжної картки та коду-доступу до системи «Ощад 24/7». Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту незаконного переказу грошових коштів з її карткового рахунку з вини банку, натомість судом встановлено факт розголошення позивачем індивідуальної облікової інформації та одноразових паролей, в результаті чого було проведено оскаржувані платіжні операції, натомість саме позивачка своїми діями сприяла незаконному використанню ПІН - коду та іншої інформації, які дали змогу ініціювати платіжні операції. Посилання позивача на бездіяльність банку, яка полягала у тому, що на час її спілкування з оператором остання повідомила, що списані з рахунку кошти знаходяться в стадії «обробки» та ще не дійшли до третіх осіб, але відмовилася їх повернути, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються дослідженими судом матеріалами, а саме повідомленням АТ «АКБ «Конкорд» та інформацією , наданою ПрАТ «Київстар», відповідно до яких кошти на поповнення віртуальної картки [NUMBER] , яка була відкрита в АТ «АКБ «Конкорд», надійшли з рахунку позивача 10.06.2023 о 18:13:40, в той час як спілкування позивача з оператором АТ «Ощадбанк» відбулося 10.06.2023 о 20:23 год. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed