Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

21.11.2025 через систему «Електронний суд» до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ТОВ «АВІКОН ГРУП», в особі представника Піддубної І.В., до відповідача [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з оплати послуги з управління багатоквартирним будинком у сумі 11 490,13 грн, 194,45 грн пені, 159,82 грн 3% річних, 880,46 грн інфляційних втрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 18 червня 2020 року між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та ТОВ «АВІКОН ГРУП» укладено договір № 020/у про надання послуги з управління вказаним багатоквартирним будинком. За умовами Договору Позивач зобов`язався надавати співвласникам послуги з управління Будинком згідно з визначеним в договорі переліком, а співвласники зобов`язались оплачувати такі послуги за узгодженим сторонами тарифом. Договір набрав чинності 01 листопада 2020 року та, за відсутності письмової заяви від жодної із сторін про відмову від нього за два місяця до закінчення річного строку дії наразі продовжує діяти. Згідно пункту 3.6. Договору та згідно з Наказами про індексацію вартості послуги з управління багатоквартирним будинком № 205-А/23 від 31.05.2023 р., № 216-А/24 від 31.01.2024 р. та № 221-А/24 від 31.12.2024 р. ціну послуги збільшено відповідно: з 01.06.2023 р. - до 5,77 грн за 1 кв. м загальної площі квартири; з 01.02.2024 р. до 6,35 грн за 1 кв. м загальної площі квартири; з 01.01.2025 р. - до 7,18 грн за 1 кв. м загальної площі квартири. Пунктом 3.3. Договору визначено, що кожен співвласник Будинку повинен сплачувати нараховані йому відповідно до договору платежі на банківський рахунок Заявника щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач [PERSON] є власником квартири кв. [ADDRESS] . Загальна площа квартири складає 31,82 кв.м. Позивач надав відповідачу послуги з управління Будинком на загальну суму 11 490,13 грн. Відповідач свої зобов`язання з оплати спожитих послуг не виконує, станом на 01.11.2025 р. заборгованість складає 11 490,13 грн, а тому позивач просив стягнути [PERSON] користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІКОН ГРУП», 11 490,13 грн. заборгованості із сплати послуги за утримання багатоквартирного будинку, 194,45 грн неустойки, 880,46 грн. інфляційних втрат, 159,82 грн. відсотків, а всього 12 724,86 грн., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 25 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, яку повідомлено про дату, час і місце судового засідання шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації її проживання, в судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Надіслані відповідачеві судові повістки, ухвала судді про відкриття провадження в справі, та копія позову були повернуті поштою неврученими з відміткою про відсутність адресата за адресою . Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування (ч. 17 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 1ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Відповідач не повідомляла суду іншої адреси свого місця проживання чи перебування. Отже, судові повістки вважаються врученими відповідачеві в день проставлення працівником пошти відмітки про відсутність відповідача за адресою місця проживання. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб, передбачений законом та, з урахуванням висловленої думки представника позивача, який у заяві заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе ухвалити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За визначенням, викладеним у частині 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; управитель багатоквартирного будинку це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком це результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно із приписами статті 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» за рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Відповідно до приписів статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 18 червня 2020 року між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІКОН ГРУП» укладено договір № 020/у про надання послуги з управління вказаним багатоквартирним будинком. За умовами Договору Позивач зобов`язався надавати співвласникам послуги з управління Будинком згідно з визначеним в договорі переліком, а співвласники зобов`язались оплачувати такі послуги за узгодженим сторонами тарифом. Види робіт і послуг, які включає в себе послуга з управління сторони визначили у пункті 1.4 договору, а періодичність їх виконання та більш детальний опис у додатку №3 до договору. Згідно із пунктом 3.1 Договору ціна послуги з управління на момент його укладення становила 5,59 грн за 1 кв. м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. На підставі пункту 3.6. Договору та згідно з Наказами про індексацію вартості послуги з управління багатоквартирним будинком № 205-А/23 від 31.05.2023, № 216-А/24 від 31.01.2024 та № 221-А/24 від 31.12.2024 ціну послуги збільшено відповідно: з 01.06.2023 до 5,77 грн за 1 кв. м загальної площі квартири; з 01.02.2024 до 6,35 грн за 1 кв. м загальної площі квартири; з 01.01.2025 до 7,18 грн за 1 кв. м загальної площі квартири. Пунктом 3.3. Договору визначено, що кожен співвласник Будинку повинен сплачувати нараховані йому відповідно до договору платежі на банківський рахунок Заявника щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Договір набрав чинності 01 листопада 2020 року (пункт 10.1 договору) та, за відсутності письмової заяви від жодної із сторін про відмову від нього за два місяця до закінчення річного строку дії (пункт 10.2 договору), наразі продовжує діяти. Відповідач [PERSON] є власником квартири кв. [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 430160358 від 05.06.2025. Загальна площа квартири складає 31,82 кв.м. Як вбачається з надано позивачем розрахунку за період з листопада 2020 року по жовтень 2025 року позивач надав відповідачу послуги з управління будинком на загальну суму 11 490,13 грн., а відповідачем жодного разу не здійснено оплату за послуги з управління. Суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є вірним, відповідає фактичним обставинам справи, оскільки будь-яких інших розрахунків заборгованості матеріали справи не містять. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є письмовим доказом, який іншими доказами не спростований. Відповідач ніяких заходів по погашенню заборгованості за час розгляду справи не здійснював, відзив на позов або письмові пояснення не надав. Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною другою ст.615 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно дост.549 Цивільного кодексу України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею, зокрема, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 7.6. Договору встановлено, що за порушення строків оплати послуг, які надаються Позивачем, співвласники Будинку сплачують пеню із розрахунку 0,01%суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше суми заборгованості. Пеня нараховується окремо кожному співвласнику, який несвоєчасно та/або не в повному обсязі оплатив послугу з управління Будинком. Пунктом 1 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України визначено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Незважаючи на те, що згідно з частиною 3статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, за приписами пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), на усій території України безперервно діяв з 12.03.2020 р. по 30.06.2023 р., тож, строк позовної давності щодо стягнення з Відповідачів неустойки (пені) за порушення зобов`язань за Договором Позивачем не пропущено. Разом з цим, пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України 05.03.2022 р. від № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» з наступними змінами та доповненнями заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації) Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 р. з наступними змінами та доповненнями, Запорізьку міську територіальну громаду включено до переліку територій можливих бойових дій з 01 лютого 2023 року. Таким чином, передбачена Договором неустойка (пеня) за несвоєчасну оплату послуг з управління Будинком нарахована позивачем за період з 21 квітня 2022 року (перший день за граничним строком оплати послуг за грудень місяць 2021 року) по 31 січня 2023 року (останній день перед включенням Запорізької міської територіальної громади до переліку територій можливих бойових дій). Розмір пені за вказаний період складає 194,45 грн. Якщо зобов`язання не виконано або виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а навпаки на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі передбачені ст. 625 ЦК України, оскільки остання передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст.625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.). Інфляційна складова у сумі заборгованості, розрахована з урахуванням вказаної вище Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 р., становить 80,46 грн. Три відсотки річних, нараховані на прострочену суму за той самий період, складають 159,82 грн. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст.12,13 ЦПК України, а також не надано альтернативного розрахунку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідност.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved