Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

22 грудня 2025 року представник позивача Казубек Л.Ю. (діє на підставі Довіреності) звернулася до суду через систему «Електронний суд» з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» суму заборгованості з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої воді за період з 01.01.2018 року по 31.10.2025 року на загальну суму 66 378,25 гривень та судові витрати. Мотивує позовні вимоги тим, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що надаються населенню м. Запоріжжя. Відповідачі є споживачами цих послуг, оскільки їх квартира за адресою [ADDRESS] , підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. За період з 01.01.2018 року по 31.10.2025 року заборгованість відповідачів за вказані послуги становить 66 378,25 грн., яку відповідачі добровільно сплачувати не бажають. Просив стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40грн. Судом в порядку ч.6, ч.8 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб - відповідачів у справі. 23.12.2025 року надійшла інформація з ЄДДР про зареєстроване місце проживання [PERSON] . 29.12.2025 до суду надійшла інформація Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради про зареєстроване місце проживання [PERSON] . 29.12.2025 до суду надійшла інформація Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради про зареєстроване місце проживання [PERSON] , згідно якої [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю, дата смерті [INFO] . Ухвалою суду від 29.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом до [PERSON] , [PERSON] і призначено її розгляд по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відкритті провадження до [PERSON] відмовлено на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, про що свідчать конверти, які повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позов або зустрічного позову не подали. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідача на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка надається населенню м.Запоріжжя для побутових потреб. Квартира [ADDRESS] підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно виписки з особового рахунку № [NUMBER] , заведеного на вказану квартиру, за період 01.01.2018 до 31.10.2025 нарахована плата за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на загальну суму 66 531,31 грн., сплачено 153,06 грн., заборгованість становить 66 378,25 грн. Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - кожному по 1/3 частині. Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю, дата смерті [INFO] . Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 09.03.2000 року по 11.02.2015 року. Згідно відповіді з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 19.04.2022 року по теперішній час в якості внутрішньо-переміщеної особи. Згідно відповіді №2163350 від 23.12.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач [PERSON] [ADDRESS] , з 20.06.2006 року. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р. (далі Закон №1875-IV),який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з01.05.2019р., а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017р. (далі Закон №2189-VIII), який введено в дію з 01.05.2019р., правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, згідно з ст.32Закону України №1875-IV та ст.7,9 Закону України №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно з п.32 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019№830 (далі - Правила), плата за послугу розраховується, виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Відповідно до п.35,36 Правил розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до ст.67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.317,319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно дост.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зч.1,2ст.358,ст.360ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги Концерну «МТМ» законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Так, суд виходить з того, що в силу вищевикладених вимог чинного законодавства споживачем житлово-комунальних послуг є власник квартири або особа, яка користується квартирою зі згоди власника і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Це кореспондується з обов`язком власника утримувати своє майно. Крім того, обов`язок здійснювати оплату за житлово-комунальні послуги виникає у її власника саме з факту набуття права власності і не залежить від місця реєстрації та фактичного місця проживання власника. За наявною на час розгляду справи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформацією квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - кожному по 1/3 частині з 2011 року. Отже, обов`язок зі сплати послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за вищевказаною адресою покладався відповідно до розміру їх часток в праві власності на співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому, [PERSON] помер [INFO] , тобто до звернення позивача до суду з цим позовом, у зв`язку з чим, як вже зазначалось, у відкритті провадження в частині заявлених позовних до нього судом було відмовлено. Під час судового розгляду позивач не надав суду відомостей про прийняття будь-якими особами, в т.ч. відповідачами [PERSON] , [PERSON] , спадщини після смерті [PERSON] , з клопотаннями про залучення його правонаступників співвідповідачами у цій справі не звертався, позовні вимоги не уточнював. Ухвалюючи рішення, суд також враховує, що багатоквартирний житловий будинок, в якому розташоване майно відповідача, підключений до мережі централізованого постачання теплової енергії та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період позивачем надавались, відповідачем споживались. За спожиті послуги позивачем нараховувалась помісячна плата, однак відповідач здійснював оплату нерегулярно та не в повному обсязі. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум окремо по кожному виду послуг за кожен місяць, суми заборгованості наростаючим підсумком. Крім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON] обґрунтованого заперечення проти позову не подали, в судове засідання не прибули і жодним чином позовні вимоги не спростували. Таким чином, вирішуючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] як співвласники та споживачі житлово-комунальної послуги (послуги з постачання теплової енергії та гарячої води) в порушення вищевказаних норм діючого законодавства та умов типового індивідуального договору неналежним чином виконували свої зобов`язання щодо оплати послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, що призвело до виникнення заборгованості за період 01.01.2018 до 31.10.2025 в загальному розмірі 66 378,25 грн. Стягненню з відповідача [PERSON] підлягає 1/3 частина вказаного боргу, тобто 22 126,08 грн., відповідно до розміру її частки у праві спільної часткової власності на майно. Стягненню з відповідача [PERSON] підлягає 1/3 частина вказаного боргу, тобто 22 126,08 грн., відповідно до розміру її частки у праві спільної часткової власності на майно. Підстав для покладання на відповідачів [PERSON] , [PERSON] обов`язку з оплати всієї суми заборгованості, в т.ч. частки іншого співвласника [PERSON] , суд не знаходить з вищевикладених мотивів, у зв`язку з чим в цій частині позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного, позов Концерну «МТМ» слід задовольнити частково. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам від первісно заявлених вимог витрати по сплаті судового збору в сумі по 807,47 гривень з кожного.

Outcome: partial