Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «СУМИХІМПРОМ» про стягнення заборгованості по заробітній платі і свої позовні вимоги мотивує тим, що з 19.06.2019 року він працював у відповідача. 03.11.2025 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України. На день звільнення з роботи відповідачем не було проведено повний розрахунок та не виплачено нараховану заробітну плату та вихідну допомогу. А тому просить стягнути на його користь з відповідача 68675,21 грн. нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати та вихідну допомогу в сумі 36840,15 грн.. Позивач [PERSON] в заяві позов та уточнені позовні вимоги підтримав повністю, просить суд його задоволити, слухати справу у його відсутність. Відповідач про день та час слухання справи повідомлений належним чином, представник в судове засідання не з`явився, подав заперечення на позов, просив відмовити в стягненні вихідної допомоги у зв`язку з необґрунтованістю вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі наступного: Судом встановлено, що позивач з 19.06.2019 року працював у відповідача. 03.11.2025 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача, копією розрахункового листка та довідкою. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що в день звільнення позивача відповідачем не було виплачено належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Заборгованість по заробітній платі перед позивачем складає 68675,21 грн. (ця сума визначена з урахуванням утриманих податків і обов`язкових платежів), чого не заперечує відповідач, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 68675,21 грн. (з подальшим утриманих податків і обов`язкових платежів). Звертаючись до суду з вимогою про стягнення з АТ «СУМИХІМПРОМ» вихідної допомоги, позивач посилався на те, що він був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю стосовно нього, тому має передбачене ст. 44 КЗпП України право на вихідну допомогу. Проте, в наказі №545 від 03.11.2025 року про припинення трудового договору причина звільнення [PERSON] зазначена: за власним бажанням ст.38 КЗпП України, тобто без вказівки на ч.3 ст. 38 КЗпП України та на те, що роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Такий же запис міститься в трудовій книжці позивача. Наказ про звільнення, у зв`язку з неправильним зазначенням причини звільнення, позивачем не оскаржувався. Отже, матеріали справи не підтверджують, що позивач був звільнений за власним бажанням з тієї підстави, що роботодавець не виконував законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Тому суд вважає, що позивачем не доведено право на отримання вихідної допомоги. Таким чином, у задоволенні позову [PERSON] до АТ «СУМИХІМПРОМ» про стягнення вихідної допомоги необхідно відмовити. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави 1211 грн.20 коп. судового збору, від сплати якого при подачі позову до суду позивач звільнений за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved