Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , який було в ході судового розгляду уточнено, в якому просить 1) встановити факт проживання однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу між нею - [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , в період часу з 14.01.2019 року по день його смерті - [INFO] ; 2) визнати земельну ділянку загальною площею 0,0512 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Степненська сільська рада, за межами населеного пункту, кадастровий номер: 2322188600:02:001:0075, яка знаходилась в садівничому товаристві «КОНДИТЕР» в с. Степному Запорізькому районі Запорізької області та садовий будинок [ADDRESS] та автомобіль марки «Mersedes-Benz Vito», білого кольору, державний номер: [NUMBER] , № шасі: [NUMBER] , 2003 року випуску - спільним майном, набутим в період спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу; 3) визнати за нею - [PERSON] право власності на 1/2 частину вищевказаного спільного майна (а.с.124-131). В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що [INFO] помер її цивільний чоловік - [PERSON] . Позивач з 14.01.2019 проживала разом з [PERSON] по день його смерті - [INFO] , як дружина та чоловік. Шлюб з померлим не реєстрували, оскільки в цьому не було потреби. Проживаючи разом, піклувались один про одного, проводили разом дозвілля, а також мали взаємні права та обов`язки, які притаманні чоловіку і дружині. За час спільного проживання з чоловіком вели спільне господарство, робили спільні покупки, збирали кошти купували спільне майно. Позивач та її чоловік не перебували в інших шлюбах на час вирішення проживати разом, однією сім`єю, як чоловік та дружина. Їх спільне проживання проходило в належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS] . За час проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, набували разом майно, а саме автомобіль марки MERCEDES-BENS VIТО, колір білий, державний номер [NUMBER] № шасі [NUMBER] , 2003 року випуск, який зареєстрований на ім`я чоловіка - [PERSON] , земельну ділянку загальною площею 0.0512 га. цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Степненська сільська рада, за межами населеного пункту, кадастровий номер 2322188600:02:001:0075 та житловий будинок [ADDRESS] , який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер 2322188600:02:001:0075, (який знаходиться ще в стадії ремонтних робіт), а також купували деякі предмети домашнього побуту, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, також всі свята проводили в колі рідних та друзів. Померлий чоловік спілкувався з ріднею позивача, позивач підтримувала та й продовжує підтримувати добрі відносини з відповідачем, яка є рідною сестрою померлого чоловіка. Також позивачем зазначено, що 15 січня 2021 року, нею з чоловіком [PERSON] було придбано автомобіль марки MERCEDES-BENS VITO, колір білий, державний номер [NUMBER] , № шасі [NUMBER] , 2003 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. На початку весни 2021 року позивач з чоловіком дізналися про продаж земельної ділянки загальною площею 0,0512 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Запорізька область. Запорізький район, Степненська сільська рада, за межами населеного пункту, кадастровий номер 2322188600:02:001:0075, яка знаходилася в Садівничому товаристві «КОНДИТЕР» в с. Степному Запорізькому районі Запорізької області. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.06.2021 року ними була придбана вказана земельна ділянка, частину коштів на придбання якої взяли у борг у знайомих. Відтак, 10 червня 2021 року, на підставі розписки позивач та чоловік взяли в борг на купівлю земельної ділянки 120000.00 гри. у [PERSON] . Після придбання земельної ділянки позивач сплачувала борг, який вона з чоловіком брали на її купівлю. Після купівлі земельної ділянки, позивач з чоловіком почали добудовувати житловий будинок [ADDRESS] та у 2024 році почали оформляти документи на нього, тому право власності на житловий будинок підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 05.08.2024 року. Після смерті чоловіка позивач у передбачений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою на прийняття спадщини, при цьому позивач посилається на те, що місцем смерті її чоловіка є с. Степне Запорізького району Запорізької області, де вона мешкала разом з чоловіком. Вона займалась похованням чоловіка та як дружина, розпорядилася деякими речами померлого. У січні 2025 р. позивач отримала від Запорізької районної державної нотаріальної контори повідомлення про те, що відповідач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка. Після отримання листа від нотаріуса, позивач знов звернулася до нотаріуса, де їй нотаріусом було роз`яснено, що в такому випадку лише в судовому порядку вона та відповідач змушені вирішувати питання з приводу оформлення частки позивача набутої разом з чоловіком під час спільного проживання, як чоловіка та жінки та поділу спадкової частки чоловіка. Спадщина після смерті чоловіка відкрилась за законом, оскільки за життя чоловік заповіту не складав. Спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка позивача складається з: 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 0,0512 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Степненська сільська рада, за межами населеного пункту, кадастровий номер 2322188600:02:001:0075 та знаходиться в Садівничому товаристві «КОНДИТЕР» в с. Степному Запорізькому районі Запорізької області, 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] та 1/2 частки автомобіля марки MERCEDES-BENS VITO, колір білий, державний номер [NUMBER] , № шасі [NUMBER] , 2003 року випуску. Оскільки позивач та її чоловік проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, їй на теперішній час необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, що є підставою для визнання майна, набутого в період спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, таким, що є спільним майном та визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаного спільного майна. Не погоджуючись з позовними вимогами відповідачем [PERSON] 02.07.2025 р. подано відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити, оскільки вважає, що існування відносин між [PERSON] та [PERSON] не є безумовною підставою для визнання за нею спільною сумісною власністю спадкового майна (а.с.109-113). Позивачем після подання відзиву 11.08.2025 р. було подано заяву про збільшення позовних вимог, яка по суті є уточненою позовною заявою (а.с.124-154). В судове засідання сторони не з`явились. Представником позивача - адвокатом Василегою І.М. до початку судового засідання подано заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі на підставі наявних у справі письмових доказів. Проти стягнення з відповідача судового збору позивач не наполягає (а.с.203). Відповідачем [PERSON] до початку судового засідання також подано заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені позивачем позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує (а.с.204). Представником третьої особи - Запорізької районної державної нотаріальної контори при направленні на адресу суду витребуваної судом копії спадкової справи, зазначено про розгляд справи без їх участі. Заперечення до позовної заяви відсутні (а.с.83). За таких обставин суд розглядає справу на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України на підставі наявних у суду матеріалів і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Приписами статей 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.09.2024 р. Запорізьким ВДРАЦС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено актовий запис № 2158 (а.с.13). Як на підставу звернення до суду з відповідним позовом позивач послалась на те що вона з 14.01.2019 проживала разом з [PERSON] по день його смерті - [INFO] , як дружина та чоловік в належній позивачу па праві власності квартирі [ADDRESS] . Шлюб з померлим не реєстрували, оскільки в цьому не було потреби. Проживаючи разом, піклувались один про одного, проводили разом дозвілля, а також мали взаємні права та обов`язки, які притаманні чоловіку і дружині. За час спільного проживання з чоловіком вели спільне господарство, робили спільні покупки, збирали кошти купували спільне майно, предмети домашнього побуту, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, також всі свята проводили в колі рідних та друзів, на підтвердження чого до матеріалів справи позивачем долучено відповідні сімейні фотозображення (а.с.143-154). Також, на підтвердження ведення спільного з померлим чоловіком бюджету, позивачем долучено роздруківку (рух по рахунку) відкритого на позивача [PERSON] у АТ КБ «Приватбанк», з якої вбачається, що в період з 01.01.2019 по 30.09.2024 р. позивачем здійснювались перекази на картку «ПриватБанку» через додаток Приват-24, одержувачем зазначено [PERSON] (а.с.139-142). Позивач - [PERSON] , як дружина, здійснила поховання чоловіка - [PERSON] , на підтвердження чого позивачем долучено квитанцію ФОП [PERSON] № 001178 від 16.09.2024 на оплату ритуальних послуг, квитанцію ФОП [PERSON] № 000942 від 18.09.2024 на оплату послуг моргу (а.с.14), а також рахунок-фактуру №18/09 від 18.09.2024 ФОП [PERSON] на оплату поминального обіду, в якому платником зазначено позивача - [PERSON] (а.с.15). Відповідно до Довідки за вих. № 144 від 03.02.2022 р., та Довідки за вих. №386 від 29.05.2023, що видані Виконавчим комітетом Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (а.с.19,20), [PERSON] , 1959 р.н., дійсно проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно Акту про встановлення факту проживання складеного 04.12.2024 р. депутатом Степненської сільради Висоцьким А.А. у присутності сусідів-свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за їх підписами, гр. [PERSON] , 1959 р.н., зареєстрований, згідно з паспортом, за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкав за адресою: [ADDRESS] , з 14.01.2019 р. по 16.09.2024 р. разом зі своєю цивільною дружиною [PERSON] , 1960 р.н. (а.с.17). Також, згідно Довідки за вих. №1307 від 09.12.2024 р., виданої Виконавчим комітетом Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (а.с.18), померлий [PERSON] , [INFO] , проживав без реєстрації за адресою [ADDRESS] , з 14.01.2019 р. по день смерті - [INFO] . На день смерті з померлим [PERSON] проживала та була зареєстрована цивільна дружина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 19.03.1993 р. по теперішній час. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, місцем смерті [PERSON] є саме с. Степне Запорізького району Запорізької області, де й мешкала позивач разом з чоловіком (а.с.13). Факт проживання померлого чоловіка позивача разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою КНП «ЦМСД «Медицина для кожного» Новоолександрівської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с.174) , згідно якої [PERSON] [INFO] , дійсно мав декларацію в КНП «ЦМСД «Медицина для кожного» № 0001-7Н-9М-Р4АО за місцем проживання [ADDRESS] . Позивач та її чоловік не перебували в інших шлюбах на час вирішення проживати разом, однією сім`єю, як чоловік та дружина, що підтверджується рішенням суду від 11.12.2018 р. про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.25-26), а також свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.27), який помер [INFO] й доводився чоловіком позивачу, що в даному випадку підтверджує, що на час проживання з [PERSON] позивач була вдовою. За час проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, набували разом майно, зокрема 15 січня 2021 року, позивачем разом з чоловіком [PERSON] було придбано автомобіль марки MERCEDES-BENS VITO, колір білий, державний номер [NUMBER] , № шасі [NUMBER] , 2003 року випуску, який зареєстрований на ім`я чоловіка позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.28). Згідно Звіту з оцінки окремого індивідуально визначеного майна автомобіля марки MERCEDES-BENS, модель VITO, складеного ФОП [PERSON] 14.07.2025 року, ринкова вартість об`єкта оцінки складає 153 504,00 грн. (а.с.133-136). На початку весни 2021 року позивач з чоловіком [PERSON] дізналися про продаж земельної ділянки загальною площею 0,0512 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Запорізька область. Запорізький район, Степненська сільська рада, за межами населеного пункту, кадастровий номер 2322188600:02:001:0075, яка знаходилася в Садівничому товаристві «КОНДИТЕР» в с. Степному Запорізькому районі Запорізької області. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.06.2021 року, укладеного між [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пилипенко О.В., позивачем разом з чоловіком за 100 000,00 грн. була придбана вказана земельна ділянка загальною площею 0,0512 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Запорізька область. Запорізький район, Степненська сільська рада, за межами населеного пункту, кадастровий номер 2322188600:02:001:0075, яка знаходилася в Садівничому товаристві «КОНДИТЕР» в с. Степному Запорізькому районі Запорізької області, що підтверджується Договором купівлі-продажу земельної ділянки та Витягом з Державного реєстру речових пав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с.30-32,33). Як зазначено позивачем в позові, частину коштів на придбання вказаної земельної ділянки взяли у борг у знайомих. Відтак, 10 червня 2021 року, на підставі розписки позивач та чоловік взяли в борг у [PERSON] на купівлю земельної ділянки 120 000,00 грн., на підтвердження чого позивачем долучено розписку від 10.06.2021 про отримання позивачем [PERSON] від [PERSON] грошових коштів строком до 10.06.2022 р. (а.с.29). Після придбання земельної ділянки позивач сплачувала борг, який вона з чоловіком брали на купівлю земельної ділянки. Після купівлі земельної ділянки, позивач з чоловіком почали добудовувати житловий будинок [ADDRESS] та у 2024 році почали оформляти документи на нього, тому право власності на житловий будинок було оформлено у 2024 р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 389598768 від 05.08.2024 року (а.с.34), при цьому власником зазначено [PERSON] . Згідно звіту про оцінку нерухомого майна від 14.07.2025 р., об`єкт оцінки: садовий будинок, об`єкт житлової нерухомості, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа земельної ділянки: 0,0512 га, кадастровий номер: 2322188600:02:001:0075, складеного ФОП [PERSON] 14.07.2025 року, ринкова вартість об`єкта оцінки: 98 121,00 грн. без ПДВ, оціночна вартість поліпшень: 89 360,70 грн. без ПДВ, оціночна вартість земельної ділянки: 8760,30 грн. без ПДВ (а.с.11). Як вбачається з Довідки №/рахунок СТ «Кондитер» про сплату за підведення питної води на ділянку, одноразову сплату у сумі 14 000,00 грн. з підведення питної води на ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проводила [PERSON] - цивільна дружина власника цієї ділянки [PERSON] (а.с.23). Також, з Довідки №/рахунок СТ «Кондитер» про сплату всіх членських внесків та комунальних послуг, сплату всіх членських внесків та комунальних послуг (світло і вода) за ділянкою [ADDRESS] , щомісячно проводила [PERSON] - цивільна дружина власника цієї ділянки [PERSON] (а.с.24). Також, на підтвердження участі позивача у придбані матеріалів для житлового будинку [ADDRESS] , позивачем долучено рахунки (замовлення)№ 1502 від 15.02.2022 р. на замовлення вікон, в яких замовником зазначено саме позивача - [PERSON] (а.с.172). Після смерті чоловіка позивач у передбачений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою на прийняття спадщини, що підтверджується відповідною заявою від 17.12.2024 р. копія якої знаходиться у спадковій справі № 274/2024 (а.с.86), копія якої була витребувана судом та долучена до матеріалів справи (а.с.85-100). У січні 2025 р. позивач отримала з Запорізької районної державної нотаріальної контори повідомлення про те, що після смерті померлого [PERSON] , є спадкоємець другої черги - сестра, тому свідоцтво про право на спадщину за законом буде видано спадкоємиці другої черги (а.с.44,100). Після отримання листа від нотаріуса, позивач знов звернулася до нотаріуса, де їй нотаріусом було роз`яснено, що в такому випадку лише в судовому порядку вона та відповідач змушені вирішувати питання з приводу оформлення частки позивача набутої разом з чоловіком під час спільного проживання, як чоловіка та жінки та поділу спадкової частки чоловіка. Спадщина після смерті чоловіка відкрилась за законом, оскільки за життя чоловік заповіту не складав. Спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка позивача складається з: 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 0,0512 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Степненська сільська рада, за межами населеного пункту, кадастровий номер 2322188600:02:001:0075 та знаходиться в Садівничому товаристві «КОНДИТЕР» в с. Степному Запорізькому районі Запорізької області, 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] та 1/2 частки автомобіля марки MERCEDES-BENS VITO, колір білий, державний номер [NUMBER] , № шасі [NUMBER] , 2003 року випуску. Оскільки позивач та її померлий чоловік - [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, позивачу на теперішній час необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, що є підставою для визнання майна, набутого в період спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, таким, що є спільним майном та визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаного спільного майна. При цьому суд звертає увагу на те, що відповідачем [PERSON] , яка є спадкоємицею другої черги після смерті [PERSON] , визнано позовні вимоги заявлені позивачем [PERSON] . Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно з вимогами сімейного законодавства сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно зі ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 761/3325/17-ц від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц від 09 листопада 2020 року М757/8786/15-ц. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Верховний суд у складі колегії судії КЦС постановою у справі №395/628/21 від 09.05.2023р. зазначив наступне: «Проживання сторін в одній квартирі, сплата позивачем заборгованості з ЖКП, участь у проведенні ремонтних робіт, є підставами для встановлення факту спільного проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу». Також, у постанові Верховного суду у складі КЦС у справі №544/1274/16-ц, 18.07.2018, зазначено: Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. ВС також зазначив, що для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі N 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. За вимогами частин 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 70 глави 8 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно норми ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до нормою ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту сумісного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, набутого в період спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання за позивачем права власності на 1/2 частку у спільному майні є обґрунтованими, доведеними належними та допустимим доказами, визнані відповідачем, а тому вони підлягають задоволенню. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved