Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін В листопаді 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому, з врахуванням збільшення позовних вимог просила суд розподілити спільне з відповідачем майно у спосіб визнання за кожним із них права власності на 1/2 частку таких об`єктів: квартири [ADDRESS] загальною площею 59,1 кв.м (реєстраційний номер майна: 1573160468101), житлового будинку загальною площею 57,8 кв. м за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна: 1878387068206), земельної ділянки площею 0,0816 га, кадастровий номер 6820655100:01:006:1226, за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна: 1878401768206). В обґрунтування вимог зазначила, що в 2009 році між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Оскільки сторони вирішили розірвати шлюб, постало питання поділу їхнього спільного майна. За час перебування у шлюбі ними було придбано таке майно: - квартира [ADDRESS] на ім`я відповідача, - житловий будинок загальною площею 57,8 кв. м., за адресою: [ADDRESS] на ім`я позивачки, - земельна ділянка площею 0,0816 га, кадастровий номер 6820655100:01:006:1226, за адресою: [ADDRESS] на ім`я позивачки. Добровільної згоди про поділ майна сторони досягти не можуть, тому позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом і просить його задовольнити. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому, з урахуванням остаточно уточнених позовних вимог, просив поділити майно подружжя, виділивши в особисту приватну власність: - [PERSON] - квартиру [ADDRESS] загальною площею 59,1 кв.м, право власності [PERSON] на вказану квартиру припинити, - [PERSON] : - житловий будинок загальною площею 57,8 кв.м, до складу якого входять складові частини об`єкту нерухомого майна: [PERSON] , огорожа, за адресою: [ADDRESS] , право власності [PERSON] на вказаний будинок припинити, - земельну ділянку площею 0,0816 га, кадастровий момент 6820655100:01:006:1226, за адресою: [ADDRESS] , право власності [PERSON] на вказаний будинок припинити. Також просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю у вартості часток у спільному майні подружжя, на яку [PERSON] має право та яку фактично отримає при розподілі майна, в сумі 760523,50 грн., стягнути з [PERSON] на його користь понесені судові витрати. В обґрунтування вимог зустрічного позову зазначив, що дійсно в 2009 році між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб у якому [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Наразі сторони разом не проживають, шлюб фактично припинився, шлюбні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, наявна потреба в розподілі спільного майна в судовому порядку, оскільки його не вдалося розподілити добровільно. Позивачка за первісним позовом відповідачка за зустрічним позовом в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримала, просила його задовольнити. Проти вимог зустрічного позову заперечила, просила в їх задоволенні відмовити. Пояснила, що місце її постійного проживання зареєстровано в Віньківцях, однак вона винаймає квартиру, фактично проживає і перебуває на військовій службі у [ADDRESS] . Вона була вимушена винаймати для себе житло відтоді, як чоловік змінив замки в їх спільній квартирі восени 2024 року і вона більше не мала доступу до цього житла. Дійсно, шлюб між сторонами припинився, але вони з колишнім чоловіком підтримують нормальне спілкування і, на її переконання, зможуть жити разом в їх трикімнатній квартирі після визнання за нею права на частку цієї квартири. Вона не бажає жодної компенсації за свою частку у праві власності на квартиру, оскільки хоче і потребує саме особисто проживати в ній, реалізувати в такий спосіб свої житлові права, а не винаймати чуже житло, а за суму компенсації не зможе купити власне житло. В належному сторонам будинку у Віньківцях вона не живе, він непридатний для проживання, оскільки там немає комунікацій, санвузла, кухня непридатна для готування їжі. Представник позивачки за первісним позовом відповідачки за зустрічним позовом в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримав, просив його задовольнити. Проти вимог зустрічного позову заперечив, просив в їх задоволенні відмовити. Додатково зазначив, що позовні вимоги відповідача неприйнятні для позивачки, оскільки вона не живе у Віньківцях і позбавлена свого житла в Хмельницькому. Поділ за варіантом відповідача порушуватиме право позивачки на житло. Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом в судовому засіданні проти первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав повністю та просив задовольнити. Додатково пояснив, що живе в спірній квартирі з донькою і планує там надалі жити, оскільки він хмельничанин і також перебуває на військовій службі у [ADDRESS] . Вважає, що жити разом з колишньою дружиною в одній кватирі буде неможливо, тому вніс на депозит суду компенсацію за її частку. Стверджує, що позивачка має доступ до житла. Представник відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні проти первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав повністю та просив задовольнити. Зазначив, що поділити спірну квартиру технічно неможливо, а подвоєння спорів є неприпустимим. Спільне майно подружжя підлягає поділу шляхом виділу кожному з подружжя певних об`єктів в натурі, а в разі його неподільності виділяється одному з подружжя зі сплатою компенсації іншому. Враховуючи суму компенсації і вартість майна, яке просить залишити за позивачкою відповідач, вона могла б в подальшому придбати собі власну однокімнатну квартиру. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 11.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено у ній підготовче засідання. 20.12.2024 [PERSON] подав до суду зустрічний позов та клопотання про призначення судової будівельно-технічної та будівельно-оціночної експертизи . Ухвалою суду від 23.12.2024 зустрічну позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. 08.01.2025, після усунення недоліків зустрічної позовної заяви, ухвалою суду поновлено [PERSON] строк на подання зустрічного позову у справі, прийнято до спільного розгляду з первісним зустрічний позов, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним, в підготовчому засіданні оголошено перерву для ознайомлення позивачки із зустрічним позовом та забезпечення її права на подання відзиву на нього. 17.03.2025 від [PERSON] до суду надійшли заява про збільшення позовних вимог і відзив на зустрічний позов. 28.03.2025 ухвалою суду первісний позов в редакції заяви про збільшення позовних вимог від 17.03.2025 залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви у строк 5 днів з дня отримання повного тексту ухвали суду. Після усунення [PERSON] недоліків позовної заяви ухвалою суду від 08.04.2025 розгляд справи продовжено, у справі призначено підготовче судове засідання. 14.04.2025 призначено у справі судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, провадження на час її проведення зупинено. 01.05.2025 до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, в зв`язку з чим провадження у справі було поновлено та призначено підготовче судове засідання на 15.05.2025. Ухвалою суду від 10.06.2025 клопотання судового експерта Марченкова Г.Г. про надання додаткових матеріалів для проведення судової експертизи задоволено. Надано судовому експерту Марченкову Г.Г. для дослідження матеріали справи № 686/30158/24 (1 том) із зібраними за клопотанням експерта копіями документів. На час проведення експертизи провадження в справі зупинено. 02.12.2025 до суду надійшов висновок експерта №20/25 від 30.11.2025, в зв`язку з чим ухвалою суду від 03.12.2025 провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання. 10.12.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 16.01.2026 до суду від [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог. В судовому засіданні 27.01.2026 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Встановлено, що 02.08.2009 між [PERSON] та [PERSON] . Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції було зареєстровано шлюб (арк. спр. 21 т. 1). В сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (арк. спр. 20, 53 т. 1). Під час перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] придбали: - трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 59,1 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.06.2018, на ім`я [PERSON] (арк. спр. 9, 12 15, 55, 180 183 т. 1), - житловий будинок загальною площею 57,8 кв. м, з сараєм Б, гаражем В, огорожею, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу № 164 від 21.02.2020, на ім`я [PERSON] (арк. спр. 58, 110, 226 229 т. 1), - земельну ділянку площею 0,0816 га, кадастровий номер 6820655100:01:006:1226, за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 165 від 21.02.2020, на ім`я [PERSON] (арк. спр. 58, 110, 198 225 т. 1). Згідно висновку експерта від 30.11.2025 № 20/25 (арк. спр. 6 39 т. 2), ринкова вартість вище зазначених об`єктів нерухомого майна становить: - квартири 1878546 грн. без ПДВ (заокруглено), - будинку 252317 грн. без ПДВ (заокруглено), - земельної ділянки 105182 грн. без ПДВ (заокруглено). Судовий експерт також дійшов висновку про те, що технічний поділ квартири та будинку у частках по без здійснення капітальних добудов та втручання в несучі конструкції неможливий (арк. спр. 33, зворот, т. 2). Місце постійного проживання позивачки зареєстровано в [ADDRESS] (арк. спр. 10, 18 19, 121 т. 1), однак вона там не проживає. Сторони з донькою проживали у м. Хмельницький у спірній квартирі (арк. спр. 56, 57, 130 т. 1), проте згодом вони розпочали процедуру розірвання шлюбу і наразі відповідач з донькою залишився проживати у спірній квартирі, а позивачка мешкає у іншій квартирі у м. Хмельницький, яку вона винаймає (арк. спр. 122 125 т. 1), стверджуючи, що з жовтня 2024 року відповідач не пускає її у їхню спільну квартиру. З цього приводу вона зверталася до поліції (арк. спр. 85, 126 т. 1). Сторони є військовослужбовцями і проходять військову службу у [ADDRESS] (арк. спр. 60, 127, 128 т. 1). 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов слід задовольнити, зустрічний позов задовольнити частково з таких мотивів. Відповідно до частин 1, 2 ст. 60 ЦПК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, перелічені сторонами квартира, будинок та земельна ділянка, придбані сторонами у шлюбі, належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, сторони мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання і квартирою, і будинком, і земельною ділянкою, поділ яких є предметом первісного та зустрічного позовів у зазначеній справі, однак не можуть самостійно дійти згоди щодо цього. Відповідно до частин 1, 2 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Сторони на час розгляду справи по суті стверджували про те, що їх шлюб уже розірвано судом. Ця обставина не припиняє права їх спільної сумісної власності на кожен з придбаних ними спільно у шлюбі об`єктів. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. В силу ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Іншої домовленості, шлюбного договору у сторін немає. Згідно ч.ч. 1, 2, 4 5 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Висновком судового експерта у справі визначено, що квартира і будинок, що є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, розподілити в частках по наразі неможливо. Дійсно, відповідачем було попередньо внесено визначену на підставі висновку судового експерта суму відповідної грошової компенсації позивачці на депозитний рахунок суду. Однак присудження їй грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на квартиру могло б бути можливим лише за її згодою, а вона такої не надала. Що ж стосується винятків, передбачених Цивільним кодексом України, то такі у зазначеній справі відсутні. Так, згідно з ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Частка позивачки в праві власності на квартиру не є незначною, а у справі не доведено, що спільне володіння і користування майном є неможливим, адже квартира є трикімнатною і позивачка згодна на проживання навіть у найменшій із кімнат. Суд також бере до уваги, до обидві сторони мають місце служби в м. Хмельницький. Ця обставина щодо позивачки свідчить про те, що житло в селищі Віньківці (яке наразі непридатне для проживання, що підтверджено висновком судового експерта) не може забезпечити її житлових прав, з порушення котрих і виник спір між сторонами. Відповідачеві зазначене житло (спірна квартира) потрібне ще й з тієї підстави, що в ньому він проживає з неповнолітньою донькою. Отже, суд доходить висновку, що спірну квартиру слід розподілити між сторонами у спосіб визнання за ними права власності на неї в частках по за кожним. Таким чином, внесену на депозитний рахунок суду суму компенсації слід повернути відповідачеві. Відтак суд доходить висновку, що первісний позов слід задовольнити, визнавши за сторонами по у праві власності на кожен з об`єктів їх спільного сумісного майна і залишивши по іншій за кожним із його титульних власників. Тим самим підлягає до часткового задоволення і зустрічний позов в частині вимоги про поділ спільного майна подружжя, а також враховуючи, що позивач просив залишити за ним право власності на всю квартиру, тоді як за ним залишено частку у праві власності на зазначений об`єкт; у решті в задоволенні вимог за зустрічним позовом слід відмовити з огляду на порівняно невисоку вартість решти майна, його пов`язаність між собою (будинок і земельна ділянка для його обслуговування) та з метою дотримання принципу рівності часток подружжя у спільному майні. 5. Судові витрати Судові витрати позивачки у справі складаються з судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в сумах: 6608,00 грн., 2422,40 грн., 2946,60 грн., а також за подання заяви про забезпечення позову в сумі 484,48 грн., всього 12461,48 грн. Оскільки позов задоволено повністю, зазначена сума судових витрат має бути повністю компенсована відповідачем позивачці. Судові витрати відповідача у справі складаються із судового збору за подання зустрічної позовної заяви в сумах 9084 грн. і 2316 грн., витрат на оплату експертизи в сумі 15145,60 грн., всього 26545,60 грн. Оскільки зустрічний позов задоволено частково, сума понесених судових витрат має бути компенсована відповідачу позивачкою пропорційно до задоволених зустрічних позовних вимог, а саме в частці , що становитиме: 26545,60 грн. : 2 = 13272,80 грн. Згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Таким чином, з позивачки слід стягнути на користь відповідача судові витрати в сумі 811,32 грн., що є різницею між належними їм до компенсації судовими витратами (13272,80 грн. 12461,48 грн.). Докази понесення сторонами певної суми коштів як витрат на професійну правничу допомогу у справі відсутні, тому під час ухвалення зазначеного рішення суду питання їх розподілу не вирішується. На підставі наведеного і

Outcome: partial