Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

02 грудня 2025 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом. У позовній заяві представник зазначив, що 27 грудня 2024 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8608385. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений п. 10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 13.08.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 13082025, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 13.08.2025 до Договору факторингу № 13082025 від 13.08.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 57 430,00 грн., з яких: 23 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 22 930,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - 11 500,00 грн. сума заборгованості за за пенею, штрафами. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 57430,00 грн, а також судові витрати. Ухвалою суду від 05 грудня 2025 року провадження у даній цивільній справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому ст. 128 ЦПК України порядку, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за місцем реєстрації, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 27 грудня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 8608385 (а.с. 5-14). Відповідно до п.1.2 вказаного договору, на умовах встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 15000,00 гривень. Тип кредиту кредит (п.1.3). Строк кредиту 360 днів (п.1.4). Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього договору. Знижена процентна ставка 0,90% в день та застосовується у порядку п. 1.5.2 (п.1.5-1.5.2). Відповідно до п.2.1 кошти надаються товариство у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 27.12.2024 або 28.12.2024 (п.2.2). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С9600, 27.12.2024 о 01:37:18. 27.12.2024 [PERSON] підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором VH4954 паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, в якому визначені істотні умови кредитного договору (а.с.22-24). Судом також встановлено, що 29.12.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору № 8608385 про надання споживчого кредиту від 27.12.2024, відповідно до п.1. якої, сторони домовились збільшити суму кредиту на 8000 гривень, у зв`язку з чим погодили внести зміни до договору. Додаткову угоду відповідач підписав електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора С2778, 29.12.2024 о 16:59:51 (а.с.17-18). 29.12.2024 [PERSON] підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором HR9221 паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення додаткової угоди щодо збільшення суми кредиту до договору № 8608385 про надання споживчого кредиту від 27.12.2024, в якому визначені істотні умови додаткової угоди (а.с.20-21). Відповідно до листа ТОВ «УПР» № 1915 від 14.08.2025, на підставі договору з ТОВ «Авентус Україна» №28/11/2019 від 28.11.2019 р., 27.12.2024 о 01:38 на картковий рахунок позичальника № [NUMBER] були зараховані грошові кошти у розмірі 15000 грн, з номером транзакції № 607505344 (а.с.26). Крім того, як вбачається з листа ТОВ «Пейтек» № 20250814-1.1 від 14.08.2025, між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 190122-1 від 19.01.2022 та на підставі вказаного договору, від ТОВ «Авентус Україна» на картковий рахунок позичальника № [NUMBER] 29.12.2024 було перераховано грошові кошти у розмірі 8000 грн (а.с.25). 13.08.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 13082025, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників (а.с.32-36). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 від 13.08.2025 до Договору факторингу № 13082025 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8608385 в сумі 57430 грн, з яких: 23000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22930 грн сума заборгованості за відсотками, 11500,00 грн заборгованість за штрафами (а.с.39). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 8608385 від 27.12.2024, заборгованість [PERSON] станом на 13.08.2025 становить 57430 грн, з яких: 23000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22930 грн сума заборгованості за відсотками, 11500,00 грн заборгованість за штрафами (а.с. 25-31). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено в ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що первісний кредитор виконав зобов`язання та надав відповідачу кошти у загальному розмірі 23000,00 грн, як встановлено у кредитному договорі та додатковій угоді до нього. Судом встановлено, що розмір відсотків за користування кредитними коштами встановлений у кредитному договорі відповідає розміру встановленому в ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування». Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти зобов`язання з їх повернення не виконав, відсотки у встановлених договором розмірі не сплатив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 8608385 від 27.12.2024: 23000 грн суми заборгованості за основною сумою боргу, 22930 грн суми заборгованості за відсотками є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що сума заборгованості штрафу за кредитним договором № 8608385 від 27.12.2024 в розмірі 11500 грн нараховані відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 8608385 від 27.12.2024 штрафу в розмірі 11500 грн до задоволення не підлягають. Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 57430 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 45930 грн що становить 79,97% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1937,19 грн, що складає 79,97% від 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial