Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

23.06.2025 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на її користь 50% додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , в сумі 138912,79 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.09.2005 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. [INFO] у позивача та відповідача народилася донька [PERSON] . Шлюб між ними було розірвано 19.05.2011 року. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.08.2016 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача у розмірі 766 грн щомісячно, на утримання доньки. 19.11.2018 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області розмір аліментів збільшено до 1500 грн. Рішенням Звягельського міськрайонного суду розмір аліментів було збільшено до 10000 грн щомісячно, на час подання позову рішення переглядається в апеляційному порядку за апеляцією відповідача. Доходи позивача зменшилися, зокрема у зв`язку з підготовкою Лілії до вступу у ВНЗ (м. Тернопіль), оплатою навчання та утриманням у новому місці проживання. Водночас фінансове становище відповідача суттєво покращилося він працює лікарем-ортопедом, має приватну стоматологічну практику в м. Звягель та с. Ярунь, а з серпня 2024 року переведений до КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня». Неповнолітня донька [PERSON] потребує значного медичного догляду (має діагноз - міопія), що потребує регулярного медичного нагляду, обстежень, аналізів, підвищених витрат на лікування та повноцінне харчування. Збільшуються потреби у навчанні, речах повсякденного вжитку, одязі, фізичному і духовному розвитку. Кузьмінська Лілія є студенткою 1 курсу денної форми навчання Тернопільського національного медичного університету ім. І. Я. Горбачевського, що зумовлює суттєві витрати на навчання, проживання, проїзд, закупівлю навчальних матеріалів. Позивач несе всі витрати самостійно, відповідач від участі ухиляється. Загальна сума додаткових витрат становить 277825,58 грн, тому позивач заявляє до стягнення 50 %, тобто 138912,79 грн. 25.07.2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов. У відзиві зводиться до того, що позов відповідач визнає частково у розмірі 10000 грн. Відповідач вказує, що додаткові витрати, які зазначила позивач у позові не є такими, які не охоплюються стягуваними з нього аліментами. Представник позивача адвокат Кобрина Н.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача адвокат Демчик Н.О. заперечила проти повного задоволення позовних вимог. Просила задовольнити позов в розмірі визнання його відповідачем. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши докази дійшов наступного висновку. Сторонами визнаються наступні факти: - 03.09.2005 року вони зареєстрували шлюб. [INFO] у позивача та відповідача народилася донька [PERSON] . - Шлюб між ними було розірвано судом 19.05.2011 року. - Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.08.2016 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача, на утримання доньки. - 19.11.2018 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області розмір аліментів збільшено до 1500 грн. - 19.03.2025 року Звягельським міськрайонним судом Житомирської області було збільшено розмір аліментів до 10000 грн. Вказане рішення на час подачі позову не набрало законної сили, оскільки оскаржене до апеляційного суду. На підтвердження розміру витрат позивачем надано наступні докази. 1. Договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців укладеного між Тернопільським національним медичним університетом ім. І.Я. Горбачевського та [PERSON] , з якого встановлено, що за навчальний рік 2024 2025 вартість навчання становить 52000 грн, за 2025-2026 рік 56250 грн. (а.с. 10-11); 2. Рахунки про сплату за навчання за перший курс 52000 грн, другий курс 56250 грн, тук-контракт 3540 грн, загалом на суму 111790 грн. (а.с. 12-15); 3. Звіт з продажу пацієнту товарів та послуг РМ Центр Сучасної Офтальмології на суму 39250 грн (а.с. 32); 4. Квитанція ТОВ «Алло» від 26.12.2024 року про купівлю телефону Samsung Galaxy, навушників Samsung та зарядного пристрою загалом на суму 53638 грн. (а.с. 24); 5. Товарний чек від 19.09.2023 про купівлю напів черевик [PERSON] на суму 2450 грн. (а.с. 25); 6. Чек про купівлю бензину від 26.08.2024 року на суму 1324,00 грн (а.с. 26); 7. Чек про купівлю бензину від 02.09.2024 року на суму 1017,32 грн (а.с. 26); 8. Чеки за проживання у Готельному комплексі «Три сини та донька» 5* у період з 16.08.2024 до 17.08.2024 на загальну суму 10431,8 грн (а.с. 27); 9. Чек на купівлю ліків від 18.07.2024 року на суму 946,10 (а.с. 28). Вказаний чек надано повторно (а.с. 29, 39); 10. Чек на купівлю ліків від 25.06.2024 на суму 400 грн. (а.с. 28). Вказаний чек надано повторно (а.с. 29, 38); 11. Чек на купівлю ліків від 25.08.2024 на суму 880,30 грн (а.с. 28). Вказаний чек надано повторно (а.с. 30, 36); 12. Чек на купівлю ліків на суму 1037,50 грн (а.с. 30). Вказаний чек надано повторно (а.с. 38) 13. Чек на купівлю ліків на суму 666,6 грн (а.с. 30). Вказаний чек надано повторно (а.с. 36); 14. Чек на купівлю ліків на суму 380 грн (а.с. 30). Вказаний чек надано повторно (а.с. 39); 15. Чек від 07.11.2024 на купівлю ліків на суму 250,40 грн (а.с. 40); 16. Чек від 18.01.2025 на купівлю ліків на суму 961,40 грн (а.с. 40); 17. Чек від 28.09.2024 на купівлю ліків на суму 444,10 грн (а.с. 40); 18. Чек від 28.09.2024 на купівлю ліків на суму 237,80 грн (а.с. 40); 19. Квитанція на купівлю планшету Samsung на суму 6400 грн (а.с. 41). Отже, надано доказів на загальну суму 276471,22 грн. Однак, суд не може прийняти ряд доказів, які на думку суду, не є додатковими витратами зумовленими особливими обставинами. Суд відкидає наступні докази: 1. Квитанція ТОВ «Алло» від 26.12.2024 року про купівлю телефону Samsung Galaxy, навушників Samsung та зарядного пристрою загалом на суму 53638 грн. (а.с. 24). Вказані витрати суд не розцінює як додаткові витратами зумовлені особливими обставинами. Суд не приймає до уваги пояснення позивачки про те, що дитині необхідно виходити на онлайн зв`язок із навчальним закладом, а тому необхідно купувати телефон вартістю більше 50 тис грн. Окрім цього, вказані пояснення спростовуються тим, що для навчальних цілей онлайн зв`язку було придбано планшет, на якому, на думку суду, зручніше дитині, яка має вади зору проводити навчання в онлайн режимі. 2. Чек про купівлю бензину від 26.08.2024 року на суму 1324,00 грн (а.с. 26) та чек про купівлю бензину від 02.09.2024 року на суму 1017,32 грн (а.с. 26). Позивач не зазначила які витрати вона підтверджує вказаними чеками. Також суд не може їх віднести на витрати на дорогу до готельного комплексу «Три сини і донька», оскільки, згідно чеків за проживання у Готельному комплексі «Три сини та донька» (а.с. 27) період поживання був з 16.08.2024 до 17.08.2024, що не узгоджується із датами чеків за бензин. 3. Чеки за проживання у Готельному комплексі «Три сини та донька» 5* у період з 16.08.2024 до 17.08.2024 на загальну суму 10431,8 грн (а.с. 27). Щодо вказаних витрат не надано доказів, що Готельний комплекс «Три сини та донька» 5* являється санаторно-курортним та він відвідувався із лікувальними цілями. Окрім цього, не обґрунтовано позивачем строк перебування у готельному комплексі тривалістю лише 1 доба з лікувальною метою. 4. Щодо оплати за навчання з часу досягнення донькою повноліття. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Утримання дитини після досягнення повноліття та яка продовжує навчання регулюється іншими нормами СК України та може охоплюватись ст. 180 СК України та 185 СК України. Такої ж думки судді ВС у постанові від 08.05.2023 року у справі № 756/9882/19, де зазначили, що після досягнення дитиною повноліття немає підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 185СК України. Окрім цього, з пояснень сторін випливає, що позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, а отже, витрати на її утримання після досягнення повноліття вже є предметом розгляду справи у суді. Згідно системи документообігу Звягельського міськрайонного суду Житомирської області позивач [PERSON] 11.09.2025 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в порядку ст. 199 СК України та просить стягнути з нього аліменти у розмірі 25000 грн до досягнення дитиною 23-років чи закінчення навчання. Отже, донька [PERSON] досягла повноліття [INFO] . Згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 19.08.2024 року вартість платної освітньої послуги за 2025-2026 роки становить 56250 грн. Освітній період у Тернопільському національному медичному університеті ім. І.Я. Горбачевського встановлений з вересня до червня, включно. Отже, оскільки [PERSON] досягла повноліття у вересні 2025 року то додатковими витратами може бути лише сума витрат за навчання за вересень 2025 року. Решта витрат за навчання має бути предметом розгляду справи щодо стягнення витрат на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. 56250 грн/ 10 місяців = 5625 грн (оплата за один місяць навчання). Узагальнюючи вищевикладене суд дійшов висновку, що загальний розмір додаткових витрат на дитину, за мінусом відкинутих судом доказів, становить 115469,20 грн. (52000+3540+39250+2450+946,10+400+880,30+1037,50+666,60+380+250,40+961,40+444,10+237,80+6400+5625=115469,20) Тому, 50% витрат, які підлягають стягненню із відповідача [PERSON] , становлять 57734,60 грн. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Таку ж думку виклали судді у Постанові КЦС ВС від 01.04.2019 року у справі № 545/819/18. Окрім цього, судом вирішено у повному обсязі визнати додатковими витратами витрати на лікування дитини, які підтверджується відповідними доказами. Такої ж думки судді Верховного суду у Постанові КЦС від 08.12.2021 року у справі № 607/12170/20. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 57734,6 грн. Окрім цього, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 грн.

Outcome: approved