Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

[PERSON] 21.08.2025 звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном три місяці. Вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя він розпорядився своїм майном на випадок смерті, зокрема склав заповіт, згідно якого належний йому житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 1,3314 гектарів заповів позивачці. У зв`язку із цим позивачка [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Богаченко Н.С. із заявою про прийняття спадщини вищевказаного будинку та земельної ділянки. Між тим, листом нотаріуса від 14.08.2025 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що вона пропустила строк встановлений для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку із цим [PERSON] звернувся до Городоцького районного суду Львівської області із позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки про наявність заповіту вона не знала. Вказане є поважною причиною пропуску строку для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Коли позивачка звернулася до нотаріуса як спадкоємець після смерті батька [PERSON] , нотаріусом роз`яснено їй, що згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, у неї виникла потреба звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки такий строк пропущено не з її вини, та причину пропуску строку вона вважає поважною. 27.08.2025 відкрито провадження у справі. В судове засідання позивачка не з`явилася, 29.10.2025 подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити, справу розглядати у її відсутності у зв`язку із зайнятістю на роботі (а.с.25). Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилася, 29.10.2025 подав заяву про розгляд справи за її відсутності, у зв`язку з похилим віком та поганим самопочуттям, не заперечує у задоволенні даного позову (а.с.23-24) Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.12) З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 28.11.1970 вбачається, що [PERSON] (позивачка) є дочкою спадкодавця [PERSON] та відповідачки [PERSON] (а.с.15) . У подальшому після одруження [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.16) Із довідки виданої селищним головою Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області від 14.08.2025 №474 (а.с.14) вбачається, що [PERSON] , 1940 р.н. до дня смерті [INFO] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вищевказаною адресою була зареєстрована та проживала дружина [PERSON] , 1939 р.н. (відповідачка) Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно зареєстрованого 11.12.2007 [PERSON] на праві приватної власності за життя належав житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 65,0 кв.м., який складається з трьох кімнат і кухні (а.с.8-9) Згідно копії Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №090465 від 15.01.2002 (а.с.10) [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 11.01.2002 №9 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,3314 га, яка розташована на території Завидовицької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №963, яку він заповів позивачці, що підтверджується копією заповіту (а.с.11) У зв`язку із цим позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Богаченко Н.С. із заявою про прийняття спадщини вищевказаного майна. Між тим, листом нотаріуса від 14.08.2025 №56/01-16 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що вона пропустила строк встановлений для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.13) Позивачка [PERSON] просить про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , мотивуючи тим, що не знала про наявність заповіту. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного суду України (справа №6-1320цс17 від 2.08.2017) та справа №ВС/КЦС, справа №565/1145/17, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК є обов`язковою для судів. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому визначає позивачці додатковий строк, достатній для прийняття спадщини, терміном три місяці.

Outcome: approved