Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У листопаді 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] 21 листопада 2022 року приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (надалі Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку та цього ж числа підписала заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої їй відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконала в повному обсязі, внаслідок чого станом на 27 листопада 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 49 189,78 грн, з яких: заборгованість за кредитом 37 772,17 грн, заборгованість за відсотками 11 417,61 грн. З урахуванням викладеного, АТ «Акцент-Банк» просило стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надала. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, у якому зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про час, місце та дату розгляду справи шляхом направлення судових повісток за її зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі 10 грудня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03 лютого 2026 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини 21 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до АТ «Акцент-Банк» із заявою щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (далі - Заява), відповідно до умов якої остання просила встановити їй кредитний ліміт на поточний кредитний рахунок № [NUMBER] . Заява підписана проставленням цифрового власноручного (на екрані телефону) підпису. Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць (п. 4 Заяви). Строк кредитування (строк дії кредитної лінії) 240 місяців. Порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й не більше повного розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит (п. 5,6 Заяви). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним цифровим підписом. Згідно з даними довідок, виданих АТ «Акцент-Банк», [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки із встановленням кредитного ліміту. Даними виписки по картці, розрахунком заборгованості підтверджується, що [PERSON] користувалася коштами банку, періодично здійснювала погашення заборгованості, а банк здійснював списання відсотків за використання кредитного ліміту. Заборгованість [PERSON] станом на 27 листопада 2025 року становить 49 189,78 грн, з яких: заборгованість за кредитом 37 772,17 грн, заборгованість за відсотками 11 417,61 грн. Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Акцент-Банк», звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та АТ «Акцент-Банк» було укладено кредитний договір у виді Заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 21 листопада 2022 року. Договір укладено в електронній формі, який підписаний цифровим електронним підписом, що узгоджено сторонами в п. 13 Заяви. За умовами цього договору АТ «Акцент-Банк» надало [PERSON] кредит у вигляді кредитного ліміту, строком на 240 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,4 % на місяць у разі виходу з пільгового періоду, який складає 62 дні. Таким чином у підписаному відповідачем кредитному договорі чітко визначені усі істотні умови кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Дослідженні судом виписка по картці та розрахунок заборгованості за договором №б/н від 21 листопада 2022 року підтверджують трати відповідачем кредитного ліміту, а також неналежне виконання умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ним. Відповідач, у порушення умов укладеного договору, своєчасно не повернула кредитні кошти, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість в розмірі 49 189,78 грн, з яких: заборгованість за кредитом 37 772,17 грн, заборгованість за відсотками 11 417,61 грн, що підтверджується даними виписки по рахунку та розрахунком заборгованості. Вказані обставини відповідач не спростувала, доказів про належне виконання умов договору не надала. Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини викладені у позовній заяві підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором у повному обсязі. Розподіл судових витрат Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору, який був сплачений при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved