Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 19 березня 2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № CLAU-20820, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Lexus RX 350», р/н [NUMBER] . 20.08.2021 року по просп. Героїв Чорнобиля, буд.7, в м. Валки, Харківської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Lexus RX 350», р/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Renault Mater», р/н [NUMBER] , яким керував відповідач. 02.11.2021 року постановою Валківського районного суду Харківської області, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів). Таким чином, [PERSON] , є винним у спричиненні пошкоджень автомобілю «Lexus RX 350», р/н [NUMBER] . 03.09.2021 року до ТДВ «СК «Віді-Страхування» звернувся [PERSON] із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. №15/04/9/1/2848-21 в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. 27.09.2021 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» на підставі Заяви і Страхового акту №10887 від 15.09.2021 року, виходячи з Рахунку № ЕЛюС-0022962 від 28.08.2021 року та враховуючи Звіт про оцінку КТЗ № 05-04/09/1 від 04.09.2021 року, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 97 224,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4879 від 27.09.2021 року. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦКУ до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином у зобов`язанні відбулася заміна кредитора: потерпілий [PERSON] передав страховику (ТДВ «СК «Віді-Страхування») своє право вимоги до особи відповідальної за спричинення шкоди ( [PERSON] ). Внаслідок чого ТДВ «СК «Віді-Страхування» виступає замість потерпілої особи у відносинах пов`язаних з отриманням відшкодування шкоди заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу «Lexus RX 350», р/н [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у Акціонерному товаристві «Страхова компанія «ІНГО» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 205314573, за яким останнє взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля «Renault Master», особою відповідальність якої застрахована. 10.11.2021 року АТ «СК «ІНГО» було здійснено виплату страхового відшкодування, відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в якій вказано, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи) на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування», проте вказана сума не покриває в повному обсязі заподіяні збитки. Тобто, відповідач має сплатити на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням АТ «СК «Інго», а саме: 97224,38 грн 69410,48 грн = 27 813,90 грн., де: 97224,38 грн - фактичний розмір шкоди; 69410,48 грн розмір відшкодування АТ «СК «Інго» за вирахуванням франшизи у розмірі 1300 грн. та коефіцієнту зносу 0,463. У зв`язку з вищевикладеним, маючи намір вирішити дане питання в досудовому порядку позивач листом вих. № 15/04/8/2/2903-21 від 30.11.2021 року звернувся до відповідача з проханням сплатити на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» відшкодування шкоди, який був отриманий 06.12.2021 року, а також вих. №15/04/8/2/0762-23 від 20.09.2023 року звернувся до відповідача з проханням сплатити на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» відшкодування шкоди, який повернувся за закінченням терміну зберігання. Враховуючи вищевикладене, представник ТДВ «СК «Віді-Страхування» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму в якості відшкодування шкоди у розмірі 27813,90 грн. та сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. У судове засідання представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Як встановлено судом, 19.03.2021 між [PERSON] та ТДВ «СК «Віді-Страхування» був укладений Договір страхування транспортного засобу «Lexus RX 350», р/н [NUMBER] , що підтверджується страховим полісом №CLAU-20820. Предметом Договору страхування є майнові інтереси [PERSON] , що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Lexus RX 350», р/н [NUMBER] . 20.08.2021 року по просп. Героїв Чорнобиля, буд.7, в м. Валки, Харківської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Lexus RX 350», р/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Renault Mater», р/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] . По факту ДТП відносно [PERSON] було складено адміністративний матеріал за ст.124 КпАП України (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів), який направлено до Валківського районного суду Харківської області (справа про адміністративне правопорушення №615/1329/21). Постановою Валківського районного суду Харківської області від 02.11.2021 року по справі №615/1329/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, яка набрала законної сили 19.03.2024 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. 03.09.2021 року до ТДВ «СК «Віді-Страхування» звернулася [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. 27.09.2021 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» згідно з Договором страхування на підставі зазначеної заяви і страхового акту №10887 від 15.09.2021 року, виходячи з рахунку №ЕЛюС-0022962 від 28.08.2021 року ТОВ «Віді Еліт», та враховуючи звіт про оцінку КТЗ №05-04/09/01, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 97224,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4879 від 27.09.2021. Виплата страхового відшкодування здійснена безпосередньо на рахунок ремонтного підприємства ТОВ «Віді Еліт», що є офіційним дилером автомобілів марки «Lexus» в Україні. Відповідно до ст. 108 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика (ТДВ «СК «Віді-Сстрахування»), який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (п. 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006-15-ц). Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого (п. 71 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.10.2020 у справі № 910/18279/19). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , на момент ДТП була застрахована у АТ «Страхова компанія «Інго» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205314573. За Полісом АТ «СК «Інго» взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Renault Master». Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на дату ДТП) виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. АТ «СК «Інго» на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 69 410,48 грн. Частиною 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже підставою цивільно-правової відповідальності, як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової (матеріальної) шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормою ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Згідно вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Згідно зі ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або працездатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Відповідно до ст. 1194 ЦК Україна особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону № 1961-IV , можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Верховний Суд України у постанові від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Аналогічні висновки, викладеного Верховним Судом у постановах від 14.02.2018 року у справі №754/1114/15-ц, від 21.02.2020 року у справі №755/5374/18, від 22.04.2020 року, у справі №756/2632/17, від 22.04.2021 року у справі №759/7787/18, від 11.08.2021 року у справі №554/8473/19. Таким чином, судом встановлено, що різниця між загальною вартістю матеріальної шкоди, завданої ТДВ «СК «Віді-Страхування», у зв`язку із проведеною виплатою у розмірі 97224,38 грн, та страховим відшкодуванням у розмірі 69410,48 грн., складає 27813,90 грн. Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд доходить висновку про задоволення позову ТДВ «Страхова компанія «Віді-Страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved