Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

У грудні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,69 га, земельна ділянка площею 2,23 га та земельна ділянка площею 1,46 га, що розташовані в межах Баратівського старостинського округу Горохівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері та має право на обов"язкову частки у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. Окрім нього, також є інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за заповітом, та [PERSON] як спадкоємець за законом, яка також має право на обов"язкову частку у спадщині. За звернення до Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, позивачу у відмовлено в оформленні спадкових прав у зв"язку з пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає поважними причини такого пропуску посилаючись на те, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв"язку з тим, що йому було відомо про наявність заповіту на користь [PERSON] та [PERSON] , тому він вважав що не має права на спадщину. Однак після того як його рідна сестра [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і нотаріус дану заяву прийняв, так як вона відповідно до ст. 1241 ЦК України має обов"язкову частку на спадщину не залежно від наявності заповіту, позивач зрозумів що також має на таке право. На підставі викладеного, позивач просить визнати причини пропуску ним визначеного законом строку для подання заяви на прийняття спадщини поважними та визначити додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач [PERSON] у поданій заяві просив про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] також згідно з поданими заявами просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги позивача визнають. Враховуючи ч.3 ст.211 ЦПК України оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] в с. Баратівка Горохівської ТГ Баштанського району Миколаївської області померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] виданого 03 червня 2025 року (а.с. 14). Родинні відносини з померлою матір"ю підтверджується наданою копією свідоцтва про народження позивача, з даними відомостей про батьків (а.с. 7). За життя, 28 лютого 2020 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений в.о. старости Баратівського старостинського округу № 1 Горохівської сільської ради Л. Павлік за реєстровим номером 34, згідно з яким належну їй на праві власності, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,69 га, державний акт на право власності на земельну ділянку, серії МК №011101, в межах території Баратівського старостинського округу № 1 Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, заповідала онуці [PERSON] , а також належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,46 га, державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 602017 та площею 2,22 га, державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ № 602016, в межах території Баратівського старостинського округу № 1 Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області заповідала онуці [PERSON] (а.с. 11). Згідно копії спадкової справи №151/2025, заведеної у Снігурівській державній нотаріальній конторі Миколаївської області 12 вересня 2025 року після смерті [PERSON] , вбачається що відповідачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за заповітом після смерті їх бабусі шляхом подання в шестимісячний строк відповідних заяв 12 вересня 2025 року, які нотаріусом прийнято та зареєстровано у книгу обліку за №№324, [NUMBER] , відповідно. Крім того, 06 листопада 2025 року з заявою про прийняття спадщини за законом, у порядку ст. 1241 ЦК України, звернулася відповідачка [PERSON] , як донька померлої, непрацездатна за станом здоров"я, яку нотаріусом прийнято та зареєстровано у книгу обліку за № 453. 04 грудня 2025 року позивач також звернувся до Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , у порядку ст. 1241 ЦК України, як непрацездатний за віком син померлої. Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні. Згідно довідки начальника Горохівської сільської військової адміністрації від 27 серпня 2025 року за № 217/01-02-30/25, на час смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою по [ADDRESS] , разом з ним за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований (а.с. 33-48). 08 грудня 2025 року завідуючою Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачу надано письмове роз`яснення щодо неможливості видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом в порядку ст. 1241 ЦК України, у зв"язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для відповідного звернення (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у постанові від 30 липня 2020 року у справі № 172/888/18, зазначив, що вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Так, шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 31 листопада 2025 року. З досліджених матеріалів справи слідує, що позивач [PERSON] є пенсіонером за віком, на підтвердження чого слугує пенсійне посвідчення № [NUMBER] видане Пенсійним фондом України 01 лютого 2018 року, серія [NUMBER] , а тому в розумінні ст. 1241 ЦК України має право на обов"язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту (а.с. 8). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за заповітом, [PERSON] як спадкоємець за законом, позов визнали та не заперечували проти надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що відповідачі, які спадщину прийняли у встановленому законом порядку, позов визнали повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, а також те, що чинним законодавством передбачено можливість прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, з метою захисту спадкових прав позивача, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом. Враховуючи вище викладене, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог й надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] .

Outcome: approved