Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] ) право приватної власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (померла [INFO] ) на земельну ділянку: кадастровий номер 6520955700:05:001:0357, площа 2,0971 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний № об`єкта 1311847165209. Позовна заява мотивована тим, що позивач на праві власності прийняв у спадок після смерті матері вищевказане нерухоме майно, однак за відсутності правовстановчих документів позивачу було відмовлено у реєстрації права власності. Отже, оскільки у встановленому законом порядку позивач не може оформити свої права через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, він змушений звернутися до суду з даним позовом. На судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надавши заву про розгляд справи без їх участі. На судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Спадкодавиця: [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (актовий запис № 06; свідоцтво серія [NUMBER] , видане 10.03.2025). Після смерті спадкодавиці відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення (та, за наявними документами, ще одна земельна ділянка меншої площі). Позивачка є спадкоємицею за заповітом та прийняла спадщину у встановленому законом порядку (дата, реєстровий № спадкової справи як зазначено в листі нотаріуса: спадкова справа №385/2025, номер у Спадковому реєстрі 74708325). Наразі позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність документів, які підтверджували б його право власності на об`єкт спадкування. Тому для захисту свого спадкового права змушений звернутись до суду з вимогою про визнання права власності у судовому порядку. Таким чином позивач своєчасно та в повному обсязі прийняв спадщину після смерті матері, однак через відсутність правовстановлюючих документів позивач вимушений звертатись до суду за місцезнаходженням нерухомого майна. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. На підставі статті 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Для того щоб одержати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно спадкоємець повинен надати нотаріусу документи до переліку яких входить і правовстановлюючий документ на спадкове майно. Також на підставі п.1 глави 8 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 - «Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства....», у даному випадку відсутній правовий документ, який підтверджує право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Надані позивачем документи свідчать про належне володіння спадкодавцем майном, яке було придбано на законних підставах, та має усі необхідні документи відповідно до законодавства, яке діяло на момент придбання цього майна. Таким чином, виникла ситуація при якій, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування у нотаріальному порядку. За таких обставин, виходячи з приписів статті 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, так і відповідача, який не заперечує проти задоволення вимог позивача. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та участь останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved