Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

16.05.2025 від Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла для розгляду за підсудністю цивільна справа за позовом ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 696708 від 02.09.2021 у сумі 39 072, 56 грн, понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422, 40 грн та понесені витрати на правничу допомогу у сумі 13 000, 00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.09.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] було укладено в електронній формі договір №696708, згідно з яким кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 43 750, 00 грн. Тип кредиту: кредит. Строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 02.09.2022 (включно). Детальні терміни повернення кредиту визначені в графіку платежів. Право вимоги до позивача за договором №696708 перейшло на підставі договору № 31012025 від 31.01.2025, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, грошові кошти не повернув, проценти за користування коштами не сплачує. У позичальника утворилася заборгованість за договором №696708 від 02.09.2021, що підлягає стягненню, станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, у сумі 39 072, 56 грн, з яких: 32 630, 81 00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 6 441, 75 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 19.05.2025. Відповідь №1389306 з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання [PERSON] згенерована судом 19.05.2025. Ухвалою суду від 20.05.2025 вище вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін; призначене судове засідання на 12-00 09.07.2025. В судовому засіданні 09.07.2025 відповідач повідомив суду, що копію позовної заяви з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження не отримував, розгляд справи відкладений, надана можливість відповідачу ознайомитися з матеріалами справи. 09.07.2025 відповідач ознайомився з матеріалами справи в приміщенні суду, що підтверджується відповідною розпискою (а. с. 156). 19.08.2025 від представника відповідача адвоката Ткаченко Т. В. надійшла заява про вступ у справу як представника та надання можливості дистанційного ознайомлення з матеріалами справи у підсистемі «Електронний суд» (а. с. 160). Клопотання представника задоволене судом. 01.09.2025 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позов визнала частково в сумі 7 620, 00 грн, з відповідним пропорційно до задоволених позовних вимог розподілом судових витрат та зменшенням витрат на правничу допомогу до 1 500, 00 грн. У решті позовних вимог представник відповідача просить відмовити. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що відповідач після повномаштабного вторгнення рф на територію України 24.02.2022 вступив до лав ЗСУ на захист Батьківщини, проходив службу у складі десантно-штурмових військ, є учасником бойових дій. Посилаючись на пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» представник позивача вказує, що [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, передбачені в особливий період, а саме проценти за користування кредитом не нараховуються. Також представник відповідача зазначає, що відповідачеві було надано кредит у сумі 35 000, 00 грн (що підтверджується доданим до позову платіжним дорученням). За перший день користування кредитом нараховано та у цей же день списано у процентному виразі 25% від його суми, що у грошовому виразі становило 8 750, 00 грн, а за подальші 364 дні користування кредитом нараховувались 100% річних. Отже, виходячи із договірних умов, по закінченню строку кредитування відповідач повинен був повернути кредитодавцеві отримане тіло кредиту 35 000, 00 грн. та 100 процентів за користування ним протягом 364 днів (25 процентів за перший день користування в сумі 8 750, 00 грн були нараховані та списані у цей же, перший день, принаймні, доказ їх перерахування на банківський рахунок відповідача - відсутні). У Графіку розрахунків сукупні проценти за користування кредитом зазначені у сумі 27 002, 21 грн, що не відповідає договірним умовам і обґрунтовується наступним розрахунком: денна процентна ставка за 365 днів користування кредитом, виходячи із ставки 100% річних становить 0, 27% в день (100% : 365 днів) та у грошовому 96, 15 грн. (35 000, 00 грн х 0, 27%), а за 364 дні сукупний обсяг процентів за користування кредитом дорівнює 34 998, 60 грн (96, 15 грн х 364 дні) (при цьому разом із нарахованими та одразу списаними процентами за перший день відповідає зазначений у графі Графіку «Сума кредиту/погашення суми кредиту за договором - 43 750, 00 грн» (34 998, 60 грн за 364 дні + 8 750, 00 грн за перший день = 43 748, 60 грн). До позову також додано розрахунок заборгованості, із якого вбачається, що відповідачем було сплачено на користь кредитодавця 03.10.2021 6 000, 00 грн та 03.12.2021 року 21 380, 00 грн, а всього 27 380, 00 грн, які були зараховані на погашення частково тіла кредиту та частково процентів. Враховуючи звільнення відповідача від сплати процентів за кредитним договором як учасника бойових дій, до його кредитних зобов`язань входить повернення отриманого кредиту у сумі 35 000, 00 грн, а з урахуванням сплачених 27 380 грн, які частково були зараховані на погашення процентів, але фактично мають бути зараховані на погашення тіла кредиту 7 620, 00 грн (35 000, 00 грн. 27 380, 00 грн). Відтак, на думку представника відповідача, на підставі вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» позов можливий до задоволення лише в частині стягнення з відповідача 7 620, 00 грн. Стосовно заявленого відшкодування витрат на правничу допомогу представник відповідача зазначає таке. Згідно прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» вартість постуг є факсованою або погодинною. При цьому, фіксована вартість консультації з вивченням документів становить 2 000, 00 грн, а погодинна від 1 500, 00 грн за годину; складання позовної заяви за фіксованою вартістю коштує 3 000, 00 грн та відповідно 1 500, 00 грн за годину. У заявці ж та акті виконаних робіт зазначено погодинну вартість у сумі, яка згідно прайсу є фіксованою та помноженою на кількість годин. У справі, що розглядається, правнича допомога надавалась у стандартній справі, обставини якої, мотивація з посиланнями на норми закону повторюється зі справи в справу і не вимагає від адвоката значних зусиль. Названа «стандартність» зумовлена специфікою організації, якій адвокат надає правову допомогу, а саме, ця організація зосереджена на одних і тих же послугах з одним і тим же стандартизованим алгоритмом юридичних дій. Очевидно, що надання позасудових «консультацій із вивченням документів» на 4 000, 00 грн не відповідає критеріям розумності та необхідності та не входить до поняття правничої допомоги, пов`язаної з розглядом справи у суді. Складення протягом 3-х годин позовної заяви, яка являє собою шаблон, а «виклад обставин» займає у сукупності менше однієї сторінки є абсолютно необґрунтованим та не відповідає зазначеним вище критеріям. Отже, обидві договірні сторони поданням розрахунку завідомо штучних «послуг» претендують на їх стягнення із громадян-відповідачів за допомогою суду. Посилаючись на практику Верховного Суду щодо розподілу судових витрат, представник відповідача вказує, що «витрати» на правничу допомогу позивача штучно завищені, особливо з урахуванням, що не були оплачені по факту, не потребували додаткового вивчення ані законодавства, ані судової практики, що виключало необхідність у будь-яких консультаціях з огляду на стандартність позовних вимог, а внесення даних відповідача до шаблону позову не потребувало 3-х годин, заявлених позивачем. Виходячи із зазначених у прайс-листі АО «Лігал Ассістанс» розцінок, витрати на складання позовної заяви шляхом фактичного заповнення шаблона позову, що, доречи, не потребує спеціальних юридичних знань та на що реальні часові витрати могли бути максимум одну годину, заявляє про зменшення судових витрат в частині відшкодування правничої допомоги до 1 500, 00 грн. Резюмуючи викладене, представник відповідача зазначає, що позов може бути задоволено частково на суму заборгованості, обґрунтованої вище у відповіді на відзив та яка становить 7 620, 00 грн. З відповідним пропорційно до задоволених позовних вимог розподілом судових витрат, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, попередньо зменшених до 1 500, 00 грн. У решті позовних вимог просить відмовити. 04.09.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує, що відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що звільнений за законом від сплати процентів за користування кредитом, але надані відповідачем докази на підтвердження його статусу не містять інформацію щодо дати початку проходження ним військової служби. Саме по собі зазначення відповідачем про те, що він був призваний на військову службу 24.02.2022 не є належним доказом. Надана відповідачем копія посвідчення [NUMBER] від 18.10.2023 також не доводить того, що позивач був призваний на військову службу. Звертає увагу суду на те, що положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на який посилається відповідач як на підставу звільнення його від сплати відсотків за кредитними договорами, не може бути застосовано до нього до дати, з якої відповідач перебуває на військовій службі. Зауважує, що згідно з наданими доказами, заборгованість відповідача за кредитними договорами була нарахована до 02.09.2022, а після цієї дати відповідачу не нараховувалися проценти за користування кредитними коштами, також положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не може бути застосовано до відповідача до дати набуття статусу військовослужбовця. Отже, відповідач не довів належними доказами дату, з якої він перебуває на військовій службі, а тому, за недоведеності факту призову на військову службу до 02.09.2022 (кінцевої дати нарахування процентів за кредитним договором), таке нарахування відсотків за кредитним договором було здійснено правомірно. З приводу нарахування заборгованості представник позивача вказує, що у розрахунку заборгованості, наявному у матеріалах справи, чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договорів та за який період вона була нарахована. З приводу заборгованості за тілом кредиту зазначає, що позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення №8512 від 02.09.2021, згідно з яким ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» здійснило перерахування коштів у сумі 35 000, 00 грн, з призначенням платежу: видача кредиту згiдно з договором № 696708 вiд 02.09.2021 [PERSON] , IПН [NUMBER] . Водночас, частина кредитних коштів у розмірі 8 750, 00 грн була утримана ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» згідно пунктів 2.1., 3.5. договору як оплата процентів за перший день користування кредитом (п.1.5. договору). Отже, відповідач отримав суму кредиту у повному розмірі, а саме: 35 000, 00 грн. Тілом кредиту згідно з п.1.3. є сума у розмірі 43 750, 00 грн. Так як, із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач здійснював платежі, сума заборгованості за тілом кредиту становить 32 630, 81 грн. 08.09.2025 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшли заперечення (на відповідь на відзив), в яких він зазначає, що предметом заперечень проти позовних вимог є передбачене пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право учасника бойових дій не сплачувати кредитодавцю проценти за кредитним договором. Представник відповідача вказує, що ця норма права наділяє правом на пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дві категорії осіб, які є самостійними: військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; військовослужбовців, які за визначенням п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» мають статус учасника бойових дій, - на весь час дії особливого періоду (який діє з 2014 року та не є закінченим на сьогодні). Ці дві категорії можуть співпадати, а можуть і не співпадати. Будь-який військовослужбовець, у т. ч. мобілізований, який є учасником бойових дій, має право на пільги як на весь період мобілізації так і до нього, починаючи з початку і до закінчення особливого періоду. Військовослужбовець же, призваний за мобілізацією, який не приймав участь у бойових діях, має право на ці пільги лише на період своєї мобілізації. Так визначено законом та підтверджуються судовою практикою. Оскільки відповідач, будучи учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення, відноситься до другої із зазначених вище категорії осіб, він в силу свого статусу (незалежно від часу початку військової служби) має встановлені частиною 15 статті 14 Закону України "Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пільги щодо ненарахування та, відповідно, несплати процентів за користування кредитами учасниками бойових дій під час усього особливого періоду, який розпочався в Україні 17.03.2014 та діє і понині. Відповідно, діяв як на момент укладання відповідачем кредитного договору № 696708 від 02.09.2021 з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», так і у період нарахування процентів за цим договором. У запереченнях представник відповідача підтверджує розрахунки, надані у відзиві на позовну заяву, та заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі з підстав, вказаних в позовній заяві, просив задовольнити. Уточнив, що відсотки за користування кредитом нараховані за строк, встановлений договором. Щодо пільг, встановлених для військовослужбовців зазначив, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що підтверджують дату, з якої він перебуває в Збройних Силах України. Представник відповідача адвокат Ткаченко Т. В. позовні вимоги визнала частково на суму 7 620, 00 грн, не оспорювала, що відповідачем був укладений кредитний договір з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», одержані кошти в сумі 35 000, 00 грн; пояснила суду, що згідно з розрахунком відповідача заборгованість за кредитним договором становить 6 000, 00 грн. З 27 380, 00 грн, наданих кредитодавцем відповідачу 21 380, 00 грн відповідач оплатив. Відповідач, який був мобілізований в 2022 році, звільнений від сплати відсотків за користування кредитом як учасник бойових дій відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на весь особливий період. Документи, що встановлюють дату мобілізації відповідача, представником відповідача суду не надаються, в зв`язку з тим, що учасники бойових дій за законом звільнені від сплати відсотків за користування кредитом незалежно від перебування на службі. Представником відповідача наданий суду розрахунок заборгованості, з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, представник відповідача не погоджується, вважає, що в ньому проценти нараховуються на проценти. Представник відповідача заперечувала проти задоволення витрат на правничу допомогу в заявленій позивачем сумі, посилаючись на те, що позов є типовим та шаблонним, не потребував часу та зусиль для його підготовки. Досудові консультації на суму 4 000, 00 грн представник відповідача не вважає судовими витратами. Вважає, що заявлена сума витрат на правничу допомогу 13 000, 00 грн є способом незаконного збагачення позивача за рахунок відповідача, тому просить витрати на правничу допомогу зменшити. Судом роз`яснена представнику відповідача ч. 4 ст. 12 ЦПК України, стосовно надання письмових доказів, якими підтверджується дата мобілізації відповідача, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору та договору факторингу, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законів України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування». Судом встановлені нижче зазначені юридичні факти, що є підставою виникнення кредитних та факторингових відносин. 02.09.2021 відповідач звернувся в електронній формі до ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» з Заявою-Анкетою, в якій зазначив свої персональні дані, підписав Заяву-приєднання до публічної пропозиції ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 02.09.2021 (а. с. 96). Того ж дня сторонами підписаний в електронній формі паспорт споживчого кредиту (а. с. 129). 02.09.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] укладений договір №696708 про надання споживчого кредиту (укладається в електронній формі для кредитів) (а. с. 124-126). Договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А868. Відповідно до умов кредитного договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 43 750, грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 02.09.2022 (включно). Детальні терміни повернення кредиту визначені в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановленні і становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9 125% річних) (далі-проценти за перший день користування кредитом); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100% річних (далі поточні проценти). Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.1.-1.6. кредитного договору). Відповідно до пунктів 1.7., 1.8. кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 332, 70% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 79 502, 21 грн. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4. договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконує свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (Графіком платежів). Сплата поточних процентів здійснюється споживачем в кожну дату внесення платежу, зазначену в Графіку платежів, за період, що передує даті внесення (п. 3.4. кредитного договору). Сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу (п. 3.5. кредитного договору). Додатком № 1 до договору про споживчий кредит №696708 від 02.09.2021 сторони погодили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. З таблиці вбачається, що сума кредиту за договором становить 43 750, 00 грн. Виплачено 35 000, 00 грн. Сторони визначили дати платежу у період з 02.10.2021 по 02.09.2022 - щомісячно. У розрахунковому періоді 365 днів. Відповідач мав сплачувати щомісячно, кожного другого числа місяця 5 907, 00 грн (проценти та тіло кредиту). Останній платіж 02.09.2022 5 775, 21 грн. Відсоток за перший день користування кредитом 8 750, 00 грн, проценти за користування кредитом 27 002, 21 грн. Реальна річна процентна ставка 332, 70%. Загальна вартість кредиту 79 502, 21 грн (а. с. 102). Надання кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відповідачу в сумі 35 000, 00 грн підтверджується платіжним дорученням №8512 від 02.09.2021 (а. с. 122). Судом також були досліджені Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (нова редакція), які набрали чинності з 27.10.2020 (а. с. 131-134). 31.01.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір надання послуг з факторингу № 31012025, у відповідності до в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або настане в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а. с. 103-109). Виконання фактором обов`язку зі сплати суми фінансування підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №0492440000 від 31.01.2025 (а. с. 130). З розрахунку заборгованості за кредитним договором, вбачається, що загальна сума заборгованості на дату відступлення згідно кредитного договору №696708 від 02.09.2021 станом на 31.01.2025 складає 39 072, 56 грн, а саме: за кредитом 26 539, 19 грн, за відсотками за перший день користування 6 091, 62 грн, за відсотками на дату продажу 6 441, 75 грн, списання відсотків 4 299, 65 грн. В розрахунку вказані сплачені відповідачем суми 26.10.2021 6 000, 00 грн, 10.12.2021 21 380, 00 грн. В судовому засіданні представник позивача не зміг пояснити, включені в розрахунок та нараховані позивачем проценти за перший день користування кредитом в сумі 6 091, 62 грн. В зв`язку з чим представником позивача через систему «Електронний суд» 29.10.2025 були надані письмові пояснення, в додатку до яких наданий детальний розрахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №696708 від 02.09.2021, позичальник [PERSON] (а. с. 199 -205). В поясненнях представник позивача вказує зазначене в позовній заяві, а також, що тілом кредиту згідно з п.1.3. договору №696708 від 02.09.2021 року є сума у розмірі 43 750, 00 грн. З розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» вбачається, що відповідачем здійснювались перерахування коштів з метою погашення кредитної заборгованості у жовтні та грудні 2021 року. Так, в жовтні 2021 року платіж відповідача у сумі 6 000, 00 грн було зараховано в рахунок погашення кредитної заборгованості, з яких: 2 311,11 грн зараховано в рахунок погашення тіла кредиту (1 848,29 грн на погашення заборгованості за коштами, що були перераховані відповідачу на рахунок та 462, 82 грн на погашення процентів за видачу кредиту (за перший день користування кредитом)), а 3 688, 89 грн зараховано в рахунок погашення відсотків за кредитом. В грудні 2021 року платіж відповідача у сумі 21 380, 00 грн було зараховано в рахунок погашення кредитної заборгованості, з яких: 8 808, 08 грн зараховано в рахунок погашення тіла кредиту (6 612, 52 грн на погашення заборгованості за коштами, що були перераховані відповідачу на рахунок та 2 195,56 грн на погашення процентів за видачу кредиту (за перший день користування кредитом)), а 12 571, 92 грн зараховано в рахунок погашення відсотків за кредитом. Відтак, заборгованість відповідача за основним зобов`язанням (тілом кредиту) з урахуванням платежів, здійснених з метою погашення кредитної заборгованості, за договором №696708 від 02.09.2021 станом на момент підготовки позовної заяви (30.03.2025) склала 32 630, 81 грн (43 750, 00 (2 311,11+8 808,08)). Щодо заборгованості за нарахованими процентами за договором про надання споживчого кредиту №696708 від 02.09.2021: Відповідно до розрахунку заборгованості про надання споживчого кредиту №696708 від 02.09.2021 відсотки за користування кредитом (з другого дня користування кредитом) нараховувались за період з 03.09.2021 по 02.09.2022 за процентною ставкою 100 % річних, тому загальна сума нарахованих відсотків за користування кредитом за договором за вказаний період становить 27 002, 21 грн. Проте, враховуючи платежі відповідача, які він здійснював на погашення заборгованості за нарахованими відсотками (в жовтні 2021 року - 3 688, 89 грн зараховано в рахунок погашення відсотків за кредитом; в грудні 2021 року - 12 571,92 грн зараховано в рахунок погашення відсотків за кредитом) сума заборгованості зменшилась та станом на 02.09.2021 (така дата зазначена в додаткових поясненнях) становила 10 741,4 (27 002,21 16 260,81). Однак 02.09.2021 (така дата зазначена в додаткових поясненнях) первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було здійснено часткове списання відсотків за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №696708 від 02.09.202, а саме було списано 4 299, 65 грн нарахованих відсотків. Отже, станом на 31.01.2025 рік (дата відступлення права вимоги від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») заборгованість відповідача за нарахованими відсотками за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №696708 від 02.09.2021 становила 6 441,75 грн. Після відступлення права вимоги від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», а саме в період з 31.01.2025 по 19.03.2025, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» відсотки за кредитом за договором про надання споживчого кредиту №696708 від 02.09.2021 не нараховувало. Загальна сума заборгованості за нарахованими відсотками за договором про надання споживчого кредиту №696708 від 02.09.2021 станом на день підготовки позовної заяви (30.03.2025) становить 6 441, 75 грн. Представник позивача також вказує, що додатково ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було підготовлено детальний розрахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №696708 від 02.09.2021 на основі розрахунку заборгованості первісного кредитора ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» у вигляді узагальненої таблиці (додається до письмових пояснень). Отже, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №696708 від 02.09.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 39 072, 56 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 32 630, 81 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 6 441, 75 грн. Судом досліджений розрахунок заборгованості, наданий представником позивача у додатку до додаткових пояснень. З Детального розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №696708 від 02.09.2021, позичальник [PERSON] (а. с. 199-205) вбачається, що тіло кредиту становить 43 750, 00 грн. 02.10.2021 вказано нараховані відсотки за попередній період в сумі 3 595, 89 грн (8, 22%). Оплата відповідачем як передбачено графіком платежів 02.10.2021 не здійснена. 26.10.2021 зазначений платіж в сумі 5 907, 00 грн, з яких як платіж по тілу кредиту зараховано 2 311, 11 грн, як платіж по відсоткам 3 595, 89 грн. Залишок по тілу кредиту - 41 438, 89 грн. 02.11.2021 вказано нараховані відсотки в сумі 3 519, 46 грн (8, 49%). Оплата відповідачем за графіком в цій сумі не здійснена. 02.12.2021 вказано нараховані відсотки в сумі 3 209, 70 грн (7, 75%). Оплата відповідачем за графіком в цій сумі не здійснена. Загальна сума нарахованих відсотків казана 6 729, 16 грн. 10.12.2021 відповідачем здійснений платіж на суму 15 537, 24 грн, з яких як платіж по тілу кредиту зараховано 8 808, 08 грн, як платіж по відсоткам 6 729, 16 грн. Залишок по тілу кредиту 32 603, 81 грн. 02.01.2022 вказано нараховані відсотки в сумі 3 087, 61 грн (9, 46%). Оплата відповідачем за графіком не здійснена. 02.02.2022 вказано нараховані відсотки в сумі 2 848, 15 грн (8, 73%). Разом з відсотками за попередній період відсотки нараховані 02.02.2022 становлять 5 935, 46 грн. 03.02.2022 відповідачем здійснений платіж в сумі 5 935, 46 грн. 02.03.2022 вказано нараховані відсотки в сумі 2 337, 87 грн (7, 16%). Оплата відповідачем за графіком не здійснена. 02.04.2022 вказано нараховані відсотки в сумі 2 285, 22 грн (7, 00%). Оплата відповідачем за графіком не здійснена. Разом з відсотками за попередній період відсотки нараховані 02.04.2022 становлять 4 623, 09 грн. 02.05.2022 вказано нараховані відсотки в сумі 1 913, 82 грн (5, 87%). Оплата відповідачем за графіком не здійснена. Разом з відсотками за попередній період відсотки нараховані 02.05.2022 становлять 6 536, 91 грн. 02.06.2022 вказано нараховані відсотки в сумі 1 638,48 грн (5, 02%). Оплата відповідачем за графіком не здійснена. Разом з відсотками за попередній період відсотки нараховані 02.06.2022 становлять 8 175, 39 грн. 02.07.2022 вказано нараховані відсотки в сумі 1 234, 78грн (3, 78%). Оплата відповідачем за графіком не здійснена. Разом з відсотками за попередній період відсотки нараховані 02.07.2022 становлять 9 410, 17 грн. 02.08.2022 вказано нараховані відсотки в сумі 879, 13 грн (2, 69%). Оплата відповідачем за графіком не здійснена. Разом з відсотками за попередній період відсотки нараховані 02.08.2022 становлять 10 289, 30 грн. 02.09.2022 вказано нараховані відсотки в сумі 452, 10 грн (1, 39%). Разом з відсотками за попередній період відсотки нараховані 02.09.2022 становлять 10 741, 40 грн. 02.09.2022 відповідачем здійснена оплата в сумі 4 299, 60 грн, яка зарахована на погашення заборгованості за відсотками. Залишок заборгованості за відсотками становить 6 441, 75 грн. Нарахування відсотків у подальшому не здійснювалось. Станом на 19.03.2025 залальна сума заборгованості становить 39 072, 56 грн, заборгованість по тілу кредиту 32 630, 81 грн, заборгованість по відсоткам - 6 441, 75 грн. 02.12.2025 від представника відповідача адвоката Ткаченко Т. В. на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, в яких представник вказує, що предметом заперечень проти позову у цій частині є включення кредитодавцем до тіла кредиту процентів за перший день користування ним в розмірі 25 % та у грошовому визначенні 8 750, 00 грн. Згідно договірних умов: кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 35 000, 00 грн за реквізитами платіжної картки [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені споживачем в особистому кабінеті, або надані товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку; - у розмірі 8 750, 00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5. договору. П. 3.5. Сплата Процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. Отже, відповідачеві було надано кредит у сумі 35 000, 00 грн шляхом перерахування на його банківський рахунок, що не заперечується ним. Сплата ж процентів за перший же день користування кредитом мала б бути утримана у той же день із наданих кредитних коштів. Тобто її мало б бути списано із перерахованих 35 000 грн, як то було погоджено сторонами у кредитному договорі. Натомість змість списання (утримання) суми 8 750, 00 грн процентів за перший день користування кредитом із наданих кредитних коштів в сумі 35 000, 00 грн, тіло кредиту навпаки було збільшено на цю суму. А у пункті 1.3 договору зазначено, що сума кредиту (загальний розмір) складає: 43 750, 00 грн. За таких договірних умов на рахунок позичальника мало б було бути перераховано іще 8 750, 00 грн, що у сукупності із наданими 35 000, 00 грн кредиту і становило б цю суму. Але 8 750, 00 грн відповідачеві не надавались. У справі наявні докази безготівкового перерахування йому лише 35 000, 00 грн. Тому включення процентів за перший день користування кредитом до його тіла є безпідставним та протиправним. З огляду на різну правову природу тіла кредиту та процентів як винагороди за користування ним. Кредитодавець же, включивши проценти за користування кредитом до його тіла в подальшому нараховував на нього проценти. Тобто, нараховував проценти на проценти. Щодо застосування пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» представник відповідача вказує, що редакція цієї норми змінювалась, а отже відповідно різною є практика як Верховного Суду так і судів першої та апеляційних інстанцій. Відтак, представник відповідача вважає, що учасникам бойових дій проценти за користування кредитом не нараховуються протягом усього особливого періоду, який почався в Україні 17.03.2014 та діє і понині, в силу приписів норми закону - пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На підтвердження застосування до виниклих правовідносин передбаченої нормою закону пільги відповідачем надано суду копію посвідчення учасника бойових дій. Додатково представник відповідача додає (для більшої ясності) документ, на підставі якого це посвідчення видано та який має назву «Довідка про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» - саме так, як сформульовано у нормі закону. Нараховуватись під час дії особливого періоду відповідачеві проценти за користування кредитом не мали, а нараховані та сплачені мають бути зараховані на погашення заборгованості за тілом кредиту як військовослужбовцю, який брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України. Посилаючись на практику судів, представник відповідача вважає, що наявні підстави для зменшення витрат на правничу допомогу. Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно приписів статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статей 1046, 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до пунктів 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст.12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відносини між сторонами регулюються також Законом України «Про споживче кредитування». Судом не встановлено порушень норм цього закону при укладанні кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ч. 1 ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено та не оспорюється представником відповідача, що між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем в електронній формі був укладений кредитний договір, не оспорюється представником відповідача і право вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», набуте за договором факторингу. Спір між сторонами стосується суми кредиту та права відповідача на пільгу, встановлену п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Щодо суми кредиту суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦПК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як вбачається з п. 1.3. кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 43 750, грн. Така ж сума кредиту вказана в паспорті споживчого кредиту та в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №696708 від 02.09.2021 (надалі Таблиця), узгоджених сторонами. В п. 1. 5. Кредитного договору сторони домовились, що за перший день користування кредитом (включно) проценти становлять 25%. Ця умова відображена в Таблиці, де зазначена сума відсотків за перший день 8 750, 00 грн. В п. 3.5. сторони кредитного договору вказали, що сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. Отже, за взаємною згодою сторін кредитного договору було визначено суму кредиту 43 750, 00 грн, проценти за перший день користування кредитом 25% від суми кредиту, в грошовому вираженні 8 750, 00 грн та порядок їх сплати. До звернення позивача до суду, відповідач не заперечував цих умов договору, частково виконував зобов`язання за кредитним договором, в сумах, які узгоджені сторонами в Таблиці, чим підтверджував існування між сторонами кредитних відносин, які виникли на підставі укладеного ними кредитного договору на визначених ним умовах. Суд відхиляє заперечення представника відповідача щодо узгодження сторонами суми кредиту 35 000, 00 грн як безпідставні та такі, що не відповідають вище зазначеним умовам кредитного договору. Щодо пільги, встновленої для військовослужбовців та членів їх сімей, суд зазначає таке. У п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У статті 1, 2 цього Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Вище вказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 522/12270/15-ц та від 11.12.2019 у справі № 521/7927/16-ц. Як вбачається з наданих представником відповідача суду письмових доказів: відповідно до посвідченням Серії [NUMBER] від 18.10.2023 [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій ( а. с. 174); з довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виданої 31.10.2024 за вих. №7935 військовою частиною [NUMBER] , вбачається, що старший солдат [PERSON] дійсно в період з 13.05.2023 по 21.10.2023, з 08.11.2023 по 02.06.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (а. с. 213). У постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №199/3051/14 викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. З вище зазначеної норми закону вбачається, що право на звільнення від відсотків за користування кредитом мають військовослужбовці, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; військовослужбовці, які були призвані на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову; іншим військовослужбовці, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України. Оцінивши надані відповідачем вище зазначені докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що у період виконання умов кредитного договору з 02.09.2021 по 02.09.2022, відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, що підтверджують, що відповідач має статус військовослужбовця, на якого поширювались пільги, передбачені п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», а отже, що у відповідача відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Щодо сум заборгованості суд зазначає таке. Судом перевірений детальний розрахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 696708 від 02.09.2021, наданий представником позивача. Розрахунок заборгованості за договором №696708 від 02.09.2021 відповідає його умовам; в розрахунку враховані суми сплачені відповідачем. Суд критично оцінює розрахунки, надані представником відповідача, бо вони виконані без врахування умови кредитного договору, якою передбачена сума кредиту 43 750, 00 грн. Представник відповідача не надав суду належні та допустимі докази, що підтверджують виконання зобов`язання за кредитним договором. Отже, з урахуванням наведеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 696708 від 02.09.2021 у сумі 39 072, 56 грн, з яких: 32 630, 81 грн заборгованість за основною сумою боргу, 6 441, 75 грн - сума заборгованості за відсотками. Щодо стягнення судових витрат. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000, 00 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у сумі 2 422, 40 грн. На підтвердження витрат з професійної правничої допомоги представник позивача надав суду договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, Тарифи на послуги Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 817 від 01.02.2025, витяг з акту № 5 про надання юридичної допомоги від 01.02.2025, відповідно до яких Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» надано юридичну допомогу на суму 13 000,00 грн щодо примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , (РНОКПП [NUMBER] ), договір №696708 (а.с. 98, 118-119, 123, 139). Відповідно до частини 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Отже, цією нормою передбачено розподіл витрат на правничу допомогу, надану адвокатом. Згідно з ч. 2 ст.137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Представник відповідача заперечувала щодо співмірності витрат на правничу допомогу позивача та обсягом наданих послуг, складністю виконаної адвокатом роботи. Суд встановив, що заявлені витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом цієї справи та на їх підтвердження надані належні, допустимі та достатні докази. При визначенні пропорційності витрат суд бере до уваги ціну позову, обсяг і складність правових питань, що потребували правничої допомоги. З огляду на це суд дійшов висновку, що предметом позову є стягнення коштів за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, не містила виняткових правових питань або значного обсягу доказів; є звичайним договірним спором без факторів, які могли б вплинути на репутацію сторін або викликати публічний інтерес; не потребувала значного обсягу процесуальних дій; розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, представник позивача приймав участь в судових засіданнях; обсяг досліджених доказів є невеликим. У цій справі адвокат надав позивачу послуги, зокрема, зі складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, розрахунок заборгованості не виконував. Суд враховує незначну складність справи, наявність усталеної судової практики, те, що дії адвоката не вимагали значного обсягу юридичної роботи, не потребували вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність позовної заяви не є занадто великими та складними. Також суд зазначає, що враховуючи малозначність справи заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13 000, 00 грн є неспівмірним із ціною позову, бо становить 33, 27% від заявленої ціни позову. Отже, суд вважає, що заявлена до відшкодування сума 13 000, 00 грн є надмірною. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3 000, 00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, відповідає складності справи, ціні позову та виконаній адвокатом роботі. Суму 1 500, 00 грн, яку пропонує стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат на правничу допомогу представник відповідача, суд вважає заниженою. З огляду на те, що позов задоволено в повному обсязі, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 422, 40 грн пропорційно до задоволених позовних вимог. Оплата судового збору позивачем в сумі 2 422, 40 грн підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 0508830086 від 28.03.2025.

Outcome: approved