Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 19 квітня 2024 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської областіПівденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 190. Неповнолітніх дітей подружжя не має. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося і це в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім?ю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім?ї, не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Між ними припинено шлюбні відносини та ведення спільного господарства, з жовтня 2024 року проживають окремо, а відповідач відмовляється розірвати шлюб шляхом подання заяви до органів ДРАЦСу. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена. Згідно поданої заяви позов підтримала в повному обсязі, просила його задовільнити та здійснювати розгляд справи без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.21). Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, звідки повістки про виклик до суду повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та шляхом направлення смс-повідомлення (а.с. 16,26), а також телефонограмою (а.с.34). Відзив на позов не надав. Ухвалою від 02 лютого 2026 року постановлено здійснювати заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 квітня 2024 року, який був зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської областіПівденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 190 (а.с.7). Спільних неповнолітніх дітей подружжя не має. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з жовтня 2024 року, про що вказано в позові. Спір про поділ майна - відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, а тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 211 гривень 20 копійок, сплачений під час звернення з позовом до суду (а.с. 5). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved