Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської (адреса: м. Черкаси, вул. Дашковича, 62) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на позивача покладено виконання важливої державної соціальної програми забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. Надання послуг з централізованого опалення в будинку [ADDRESS] здійснюється позивачем. Між виконавцем послуг та відповідачем, як споживачем багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , фактично укладені типові договори з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії. Боржник, фактично споживши вищевказані послуги, не надсилав жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надав боржнику житлово-комунальні послуги належним чином. Відповідач оплати за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не здійснює в повному обсязі. Станом на 30.09.2025 року борг відповідача перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за спожиту теплову енергію складає 51 303,29 грн. Відповідач не виконує своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати за використану теплову енергію, що призводить до втрати можливості підприємства проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом і впливають на якість наданих послуг. Просить стягнути з відповідача на користь КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР борг, станом на 30.09.2025 року в сумі 51 303,29 грн. та судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.11.2025 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу надано термін на подання відзиву на позовну заяву. Відповідач правом подачі відзиву не скористалася. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», квартиронаймач (споживач житлово-комунальних послуг) житла та члени його сім`ї зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно. КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» здійснює постачання теплової енергії на будинок по [ADDRESS] . У відповідності до наданого позивачем розрахунку, станом на 30.09.2025 року відповідач має заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 51 303,29 грн. Правовідносини між постачальником теплової енергії і споживачами регулюються Законом України «Про житлово комунальні послуги» та Постановою КМУ № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг являється фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Таким чином, обов`язок укласти договір законодавець покладає саме на споживача, який отримує житлово-комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не уклавши договір про надання послуг з теплопостачання з позивачем, відповідач отримував такі послуги і повинен їх оплачувати. Тому, відповідач[PERSON] є споживачем комунальних послуг (послуг з теплопостачання), які надаються позивачем. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до змісту ст.13, 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», централізоване опалення віднесено до житлово-комунальних послуг. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, в порядку визначеному КМУ. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється з затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Доводи позивача ніким не спростовані, відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд приймає рішення по наявних матеріалах відповідно принципу диспозитивності, що відповідає вимогам ст. 13 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач борг за надання послуг за теплову енергію не сплатила, тому суд вважає, стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 51 303,29 грн. Також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 3028 грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved