Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

07.10.2025 АТ «А-Банк» з використанням системи «Електронний суд» звернулося із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , підписавши анкету-заяву від 15.08.2020, приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» з метою отримання банківських послуг. На підставі паспорту споживчого кредиту від 15.08.2020 про надання послуги «Кредитна картка», відповідачці надано кредит у виді встановлення кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом, строк кредитування 240 місяців. Станом на 05.10.2025 [PERSON] має заборгованість в розмірі 140925,13 грн, що складається із заборгованості за кредитом 120252,32 грн, заборгованості за відсотками 20672,81 грн, що просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою суду від 10.10.2025 відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначене судове засідання для розгляду справи та встановлено сторонам строк для подання письмових заяв по суті справи. Крім того, 29.09.2025 АТ «А-Банк» з використанням системи «Електронний суд» звернулося із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] як клієнт банку приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» з метою отримання банківських послуг. На підставі заяви від 16.05.2025 про надання послуги «Швидка готівка», відповідачу надано кредит у розмірі 15000,00 грн строком на 6 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 75% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач стверджує, що [PERSON] станом на 25.09.2025 має заборгованість в розмірі 16434,88 грн, що складається із заборгованості за кредитом 12986,17 грн, заборгованості за відсотками 3113,10 грн, а також 335,61 грн пені, що просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою суду від 08.10.2025 відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначене судове засідання для розгляду справи та встановлено сторонам строк для подання письмових заяв по суті справи. Ухвалою суду від 04.02.2026 вказані вище справи об`єднані в одне провадження із присвоєнням єдиного номеру 703/6570/25. Позивач представника в судові засідання не направив, разом із позовними заявами подав клопотання про проведення судового розгляду за відсутності представника. Відповідач [PERSON] в судові засідання не прибула, причин неявки не повідомляла, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подала, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк, від відповідача не надходило, проте 30.10.2025 зверталася із письмовим клопотанням про відкладення судового засідання, що було задоволене. У зв`язку із відсутністю відомостей про зареєстроване місце проживання відповідачки, її виклик здійснювався в порядку, передбаченому ч. 10 ст. 187 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого главою 11 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання кредитних зобов`язань. 15.08.2020 [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» з метою укладання кредитного договору та отримання кредиту. Того ж дня, з дотриманням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» підписала з позивачем кредитний договір у виді паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Як вбачається із паспорту споживчого кредиту, відповідачка користувалася кредитним лімітом, тип кредиту поновлювальна кредитна лінія з пільговим періодом використання. Строк кредитування 240 місяців. Тип процентної ставки - фіксована, може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладення додаткової угоди до договору про споживчий кредит, складає 3,7% в місяць (44,4% на рік). Заява клієнта від 15.08.2020 та паспорт споживчого кредиту від 15.08.2020 підписані клієнтом із використанням електронного цифрового підпису. 16.05.2025 [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» із оформленою відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» заявою №АВН0СТ155101747371421621 про надання послуги «Швидка готівка». За змістом заяви, сума кредиту становить 15000,00 грн (п. 4); строк кредитування 6 місяців, із 16.05.2025 до 15.11.2025 включно (п. 5); процентна ставка 75% на рік, фіксована, передбачає сплату щомісячних платежів розміром по 3086,99 грн. Відповідач погодився з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Як вбачається із паспорту споживчого кредиту, тип кредиту беззалоговий. Сума/ліміт кредиту 15000,00 грн, строк кредитування 6 місяців. Тип процентної ставки - фіксована, 75% на рік. Заява клієнта №АВН0СТ155101747371421621 та паспорт споживчого кредиту підписані клієнтом із використанням електронного цифрового підпису. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. З наданої банком довідки вбачається, що АТ «А-Банк» відкрито [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банківський рахунок та видано в користування картки, строком дії до грудня 2031 року. За період із 15.08.2020 до 26.04.2025 відповідачка користувалася кредитним лімітом, розмір якого періодично змінювався, найбільший існував з 26.04.2025 в сумі 120300,00 грн. Згідно з наданим суду розрахунком, відповідачка станом на 05.10.2025 має заборгованість за кредитним договором від 15.08.2020 в розмірі 140925,13 грн, що складається із заборгованості за кредитом 120252,32 грн, заборгованості за відсотками 20672,81 грн. З меморіального ордеру від 16.05.2025 вбачається, що позивач перерахував на користь [PERSON] 15000,00 грн на виконання умов договору №АВН0СТ155101747371421621 від 16.05.2025. Згідно з наданим суду розрахунком, відповідач станом на 25.09.2025 має заборгованість в розмірі 16434,88 грн, що складається із заборгованості за кредитом 12986,17 грн, заборгованості за відсотками 3113,10 грн, а також 335,61 грн пені. На підтвердження позовних вимог АТ «А-Банк» надало суду розрахунок заборгованості, копію заяви відповідача від 15.08.2020, копії паспортів споживчого кредиту за програмами «Кредитна картка» та «Швидка готівка», а також копію паспорта громадянки України на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). На підтвердження наявності заборгованості та її розміру банком надано виписки про рух коштів за рахунками на ім`я [PERSON] за період з 16.05.2025 до 24.09.2025 (щодо договору №АВН0СТ155101747371421621 від 16.05.2025), а також за період із 15.08.2020 до 06.10.2025 (щодо користування кредитним лімітом). Виписками підтверджується, що відповідач користувалася кредитними коштами та періодично вносила платежі на погашення заборгованості, з метою повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, однак в повному обсязі власних зобов`язань не виконала. Заборгованість нарахована АТ «А-Банк» за період, що не перевищує погодженого сторонами строку кредитування. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75. Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц дійшов правового висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже надана банком виписка за картковим рахунком позичальника у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2021 в справі №278/2177/15-ц: виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, за ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що між АТ «А-Банк» та [PERSON] укладені кредитні договори про надання позики та користування кредитним лімітом, в порядку, передбаченому ст. 634 ЦК України та ст. 11-12 Закону України «Про електронну комерцію». Суд погоджується із наданими позивачем розрахунками заборгованості за основним боргом та процентами, оскільки такі відповідають умовам укладених між АТ «А-Банк» та [PERSON] правочинів, нарахування здійснені в порядку, передбаченому паспортом кредиту. Банком надано позичальниці грошові кошти в користування та остання вчиняла такі дії, однак не погасила заборгованості в повному обсязі. Вимоги позивача підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідач не скористалася правом заперечувати проти них або ж спростовувати. Щодо стягнення неустойки за кредитним договором. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 335,61 грн пені. В обґрунтування підстав для стягнення пені посилається на Закон України «Про споживче кредитування». У відповідності до п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набирав чинності 24.12.2023 +30 днів = 23.01.2024), у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Вказує, що на договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом №3498-IX (набрав чинності 24.12.2023+30 днів = 23.01.2024) вимога пункту 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону не поширюється, та нарахування пені не забороняється. Кредитний договір на підставі заяви №АВН0СТ155101747371421621 укладений 16.05.2025. Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказана норма діє з 17.03.2022. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу Закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова від 29.06.2022 у справі №477/874/19 (пункт 69). Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Враховуючи викладене та те, що пеня за договором нарахована за період з 17.06.2025 до 25.09.2025, тобто під час дії правового режиму воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. З урахуванням зазначеного, заборгованість за пенею стягненню не підлягає. Отже позов слід задовольнити частково. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial