Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач 18.05.2021 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що між ним та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк було укладено договір про надання невідновлюваної кредитної лінії №ФО61054П від 26 грудня 2006 року з максимальним кредитним лімітом 85 000 доларів США, зі сплатою 12,5 відсотків річних. За умовами договору був визначений кінцевий термін повернення кредитних коштів - 25 грудня 2016 року. Зобов`язання за вказаним кредитним договором були забезпечені договором іпотеки від 26 грудня 2006 року за № 02-23-ФО61054П-2135, за яким [PERSON] передав Укрсоцбанку в іпотеку комплекс нежитлових будівель і споруд загальною площею 1773,3 кв.м та земельну ділянку загальною площею 0,8543 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 17.07.2013 року вказаний об`єкт іпотеки без згоди іпотекодержателя, незаконно, що встановлено Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року по справі № 923/1021/13, було реалізовано із прилюдних торгів в рамка зведеного виконавчого провадження №36664308. Вказане майно було реалізовано за 1021597,00 гривень. Укрсоцбанком не вчинено жодних дій на оскарження прилюдних торгів, дій державного виконавця з передачі іпотечного майна на прилюдні торги, дій державного реєстратора про зняття іпотеки. До 16 вересня 2013 року позивач сумлінно сплачував платежі за кредитним договором, до поки мав матеріальні можливості. Після реалізації предмету іпотеки на виконання норм ч.6 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції по стану на 2013 рік), державним виконавцем було направлено запит до Укрсоцбанку від 11 грудня 2013 року за № 11192, за яким було запропоновано визначити залишок заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» з метою задоволення вимог заставодержателя, тобто погашення усіх зобов`язань іпотекодавця перед іпотекодержателем, шляхом перерахування коштів від реалізації заставного майна. ПАТ Укрсоцбанк довідкою № 10.1-87/10970 від 20 грудня 2013 року повідомив державному виконавцю суму заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Укрцобанк» та визначив її у розмірі 249 762,95 гривень. Таким чином, ПАТ «Укрсоцбанк» самостійно визначив повний розмір зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №Ф061054П та погодився на погашення цієї суми заборгованості достроково, тобто погодився на такий порядок задоволення своїх вимог за договором про надання не відновлюваної кредитної лінії № ФО61054П від 26 грудня 2006 року, а саме за рахунок коштів, що надійшли від продажу іпотечного майна з прилюдних торгів. Приймаючи виконання зобов`язань не від сторони договору, а задовольняючи свої вимоги як заставодержатель за рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки, Укрсоцбанк, погодився на зміну порядку виконання зобов`язання за договором. Платіжним доручення № 4 від 11 травня 2014 року Головним управлінням юстиції у Херсонській області перераховано на рахунок ПАТ «Укрсоцбанк» повну суму заборгованості у розмірі 249762,095 гривень, яка була визначена довідкою від 20 грудня 2013 року. Вказана сума мала забезпечити погашення усіх без винятку зобов`язань [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором, на дострокове, погашення якої погодився ПАТ «Укрсоцбанк». 27 жовтня 2016 року ПАТ Укрсоцбанк укладає із ТОВ «Фінансова компанія «Адамант» договір про відступлення права вимоги за договором про надання не відновлюваної кредитної лінії № Ф061054П від 26 грудня 2006 року. За п. 1.2 вказаного договору визначено, що строкова заборгованість за кредитом складає 489100,51 гривень. Сума вказаного боргу є наслідком несвоєчасного перерахування коштів в рамках виконавчого провадження №36664308 на рахунок Укрсоцбанку, Головним управлінням юстиції у Херсонській області, тобто сума боргу за договором Укрсоцбанком за довідкою від 20.12.2013 року була визначена по стану на грудень 2013 року по курсу долару США що складав 7,993 гривень за 1 долар США, а фактичне зарахування коштів було здійснено 11 травня 2014 року коли курс долару США становив 11,6 гривень за 1 долар США. З даних обставин вбачається, що заборгованість у розмірі 489 100,51 гривень право вимога на яку було відступлено Укрсоцбанком ТОВ «фінансовій компанії «Адамант» виникла не з вини позивача, а за наявності обставин за які останній не відповідає. В подальшому ТОВ «Фінансова компанія «Адамант» відступила право вимоги за договором №Ф061054П від 26 грудня 2006 року, Товариству з обмеженою відповідальністю «Сапфір-1» на підставі договору відступлення права вимоги від 28 жовтня 2016 року. ТОВ «Сапфір-1» в свою чергу відступило право вимоги за договором №Ф061054П від 26 грудня 2006 року [PERSON] за договором від 02 січня 2020 року. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09 грудня 2014 року по справі № 923/1021/13 встановлено, що згідно наданих банком документів, заборгованість ФОП [PERSON] перед банком не погашена повністю внаслідок відчуження предмета застави на прилюдних торгах, що є порушенням ч. 1,6 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.572 ЦК України. Таким чином, в наслідок вище викладеної обставини, на яку жодна із сторін договору про надання не відновлюваної кредитної лінії № Ф061054П від 26 грудня 2006 року, не відповідає, зобов`язання за договором припинилися неможливістю їх виконання, відповідно до ст. 607 ЦК України. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати припиненими зобов`язання за договором про надання не відновлюваної кредитної лінії №ФО610541 від 26 грудня 2006 року у зв`язку із неможливістю їх виконання згідно ст. 607 ЦК України. Ухвалою від 07.06.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27.10.2025 року представник відповідача Амельохін А.А. надав до суду письмові пояснення у справі. Зазначив, що у зв`язку з тим, що рішенням від 03 лютого 2021 року Херсонського міського суду Херсонської області у справі №766/71/16-ц задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №Ф061054П від 26.12.2006 року, позовні вимоги у справі № 766/7967/21 [PERSON] про визнання припиненим зобов`язання за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №Ф061054П від 26.12.2006 року у зв`язку із неможливістю їх виконання згідно ст.607 ЦК України є засобом ухилення від виконання зобов`язання, оскільки на підставі рішення, яке набрало законної сили вже стягнуто заборгованість, а тому зобов`язання не може бути припинено. В позові [PERSON] зазначає, факти, які встановлені у рішенні від 03 лютого 2021 року Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/71/16-ц, а саме: 26.12.2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Ф061054П від 26.12.2006 року. Відповідно до умов договору кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - «Транш» а у сукупності «Транш», зі сплатою 12,5 % річних в межах максимального ліміту заборгованості до 85 000 доларів США, з повним завантаженням ліміту до 25.12.2008 року. Мінімальний-розмір траншу не повинен бути меншим 708 доларів США. Погашення кредиту (траншів) здійснюється щомісяця, до 10 числа місяця вступного за місяцем, в якому відбувалось завантаження кредитної лінії, та в останній день користування кредитом (травшем) з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 25 грудня 2016 року. Сума щомісячного погашення кредиту повинна дорівнювати 708 доларів США. Сума залишку останнього траншу дорівнює 748 доларів США. 30.03.2010 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту №Ф061054П від 26.12.2006 року, на підставі якої було збільшено відсоткову ставку з 12,5% річних до 12,7% річних. [PERSON] умови кредитного договору виконуються неналежним чином. Як вбачається з розрахунку, надано позивачем станом на 12.01.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 15020,90 долари США, що еквівалентно 353056.78 грн., з яких: -заборгованості за кредитом - 11932,99 долари США, що еквівалентно 280453,85 грн., -заборгованість по відсоткам - 2416,18 доларів США, що еквівалентно 56790,82 грн., -пеня, передбачена за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок - 41,60 доларів США, що еквівалентно 970,74 грн., -пеня передбачена, за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок - 631,43 доларів США, що еквівалентно 14841,37 грн. 27.10.2016 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «ФК «Адамант» було укладено договір №271016-К про відступлення права вимоги за договором кредиту позивача (договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №Ф061054П від 26.12.2006 року). 28.10.2016 року між ТОВ «ФК «Адамант» та ТОВ «Сапфір -1» укладено договір наступного відступлення права грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 02.01.2020 року між ТОВ «Сапфір -1» та [PERSON] було укладено договір наступного відступлення права грошової вимоги за договором кредиту позивача (договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №Ф061054П від 26.12.2006 року). Враховуючи викладене, позивачем не доведено неможливість виконання зобов`язання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. За які саме обставини не відповідають сторони позивачем не зазначено, а є тільки його думкою, яка необґрунтована жодним доказом. Позивачем не доведено настання обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язання. Наявні відомості про свідомі дії [PERSON] щодо скасування результатів торгів, що унеможливило виконання грошового зобов`язання перед банком. Відсутність грошових коштів не може бути підставою для припинення зобов`язання, натомість для застосування ст. 607 ЦК України до спірних правовідносин. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. Позивач та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача Амельохін А.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових поясненнях. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено договір про надання невідновлюваної кредитної лінії №ФО61054П від 26 грудня 2006 року. Відповідно до умов договору кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - «Транш», а у сукупності «Транш», зі сплатою 12,5 % річних в межах максимального ліміту заборгованості до 85 000 доларів США, з повним завантаженням ліміту до 25.12.2008 року. Мінімальний-розмір траншу не повинен бути меншим 708 доларів США. Погашення кредиту (траншів) здійснюється щомісяця, до 10 числа місяця вступного за місяцем, в якому відбувалось завантаження кредитної лінії, та в останній день користування кредитом (травшем) з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 25 грудня 2016 року. Сума щомісячного погашення кредиту повинна дорівнювати 708 доларів США. Сума залишку останнього траншу дорівнює 748 доларів США. 30.03.2010 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту №Ф061054П від 26.12.2006 року, на підставі якої було збільшено відсоткову ставку з 12,5% річних до 12,7% річних. Зобов`язання за вказаним кредитним договором забезпечені іпотечним договором №02-23-ФО61054П-2135 від 26 грудня 2006 року, за яким [PERSON] передав Укрсоцбанку в іпотеку комплекс нежитлових будівель і споруд загальною площею 1773,3 кв.м та земельну ділянку загальною площею 0,8543 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року по справі № 923/1021/13 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця [PERSON] задоволено. Рішення господарського суду Херсонської області від 23 вересня 2014 року скасовано. Позов Фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання дій по укладанню правочину купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель і споруд неправомірними, визнання недійсними результатів прилюдних торгів задоволено частково. Визнано недійсними результати прилюдних торгів, проведені 17.07.2013 року філією 22 ПП «Нива-В.Ш.» за адресою м. Херсон, вул. Нафтовиків, 15, оф.419, оформлені протоколом №2213201 по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить [PERSON] . Визнано недійсним акт від 23.07.2013 р. про реалізацію арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, затверджений начальником відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області. Постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2015 року касаційні скарги приватного підприємства "Нива В.Ш.", Головного управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] , [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 у справі №923/1021/13 - без змін. Згідно довідки ПАТ «Укрсоцбанк» від 17.09.2013 року №09.501-86/96-12155, повідомлено [PERSON] про наявність діючого кредиту з наступними параметрами: кредитний договір № Ф061054П від 26.12.2006 року, початкова сума кредиту 57 965,00 доларів США, прострочена заборгованість по кредиту та відсоткам станом на 17.09.2013 р. відсутня. 11.12.2013 року державним виконавцем було направлено запит до Укрсоцбанку за № 11192, за яким було запропоновано визначити залишок заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» з метою задоволення вимог заставодержателя, тобто погашення усіх зобов`язань іпотекодавця перед іпотекодержателем, шляхом перерахування коштів від реалізації заставного майна. Листом № 02-14/3311 від 26.12.2013 року ПАТ «Укрсоцбанк», на запит від 11.12.2013 року №11192, повідомлено, що відповідно до довідки №10.1-87/10970 від 20.12.2013 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» становить 249 762, 95 року. 15.09.2014 року Відділ державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з листом, в якому зазначив, що у зв`язку з тим, що [PERSON] не відшкодував збитки у розмірі 289 667 грн. перед [PERSON] , державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні було накладено арешт на майно боржника для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем. Апеляційним судом Херсонської області були скасовані заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Суворовського районного суду №2-3189/11 від 04.07.2011 року. Таким чином, буде вирішено питання про передачу на реалізацію майна боржника для погашення заборгованості. Враховуючи викладене, просили належним чином підтвердити наявність заборгованості у [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» із зазначенням розміру заборгованості за договором іпотеки № 12108 26.12.2006 року. Після реалізації арештованого майна в першу чергу будуть задоволені вимоги заставодержателя ПАТ «Укрсоцбанк», у раз належного підтвердження вимог заставодержателя та підтвердження розміру заборгованості. 27.10.2016 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «ФК «Адамант» було укладено договір №271016-К про відступлення права вимоги за договором кредиту позивача (договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №Ф061054П від 26.12.2006 року). 28.10.2016 року між ТОВ «ФК «Адамант» та ТОВ «Сапфір -1» укладено договір наступного відступлення права грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 02.01.2020 року між ТОВ «Сапфір -1» та [PERSON] було укладено договір наступного відступлення права грошової вимоги за договором кредиту позивача (договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №Ф061054П від 26.12.2006 року). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 607 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України) Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За змістом ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Рішенням від 03 лютого 2021 року Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/71/16-ц задоволено позов [PERSON] , який є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № Ф061054П від 26.12.2006 року у сумі 15020,90 доларів США, що еквівалентно 353056,78 грн. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , який є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», про захист прав споживача, визнання кредитним зобов`язанням грошове зобов`язання у розмірі 429250 грн. та визнання валютою зобов`язання за кредитним договором № Ф061054П від 26.12.2006 року національну валюту України. Рішення набрало законної сили 03 серпня 2021 року, оскільки Постановою Херсонського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року вказане рішення залишено без змін. Ухвалою Верховного суду від 01 листопада 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою [PERSON] . У зв`язку з тим, що рішенням від 03 лютого 2021 року Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/71/16-ц задоволено позов [PERSON] , який є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», до [PERSON] та стягнуто на користь [PERSON] заборгованість за кредитним договором № Ф061054П від 26.12.2006 року, то суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимоги у справі №766/7967/21 [PERSON] про визнання припиненим зобов`язання за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №Ф061054П від 26.12.2006 року у зв`язку із неможливістю їх виконання згідно ст.607 ЦК України, вважає, що позов позивача є засобом ухилення від виконання зобов`язання, а тому зобов`язання не може бути припинено. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, які за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, встановив, що позивачем не доведено неможливості виконання зобов`язання у зв`язку з обставинами, за які сторони не відповідають. Водночас із матеріалів справи встановлено, що неможливість виконання грошового зобов`язання перед банком виникла внаслідок свідомих дій [PERSON] щодо скасування результатів торгів, тобто унеможливлення виконання зобов`язання стало наслідком дій конкретної особи, яка несе відповідальність за наслідки своїх дій. Посилання позивача на відсутність грошових коштів також не може розцінюватися як обставина, що звільняє від відповідальності за виконання зобов`язання. Відсутність коштів сама по собі не припиняє зобов`язання. Враховуючи викладене, суд вважає доводи позивача не обґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed