Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування. В позовній заяві (а.с. 2 4) викладено наступну позицію. 19 січня 2019 року, після смерті чоловіка позивача [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить не припинене на день смерті спадкодавця право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач спадщину прийняла шляхом подання нотаріусу відповідної заяви. 07 серпня 2025 року приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Мартинюк О.Є. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння. За вказаних обставин позивач просила визнати за нею, як за спадкоємцем [PERSON] , право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відзив на позов не надходив. В підготовче судове засідання сторони не з`явилися подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до змісту яких позивач та її представник на задоволенні позову наполягали, представник відповідача позов визнала. Судом ухвалено щодо проведення судового розгляду за відсутності сторін. Судом встановлено, що 08 серпня 1976 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб (а.с. 10). Згідно з технічним паспортом (а.с. 16 18), нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , складається з побудованого в 1968 році житлового будинку садибного типу «А1» з прибудовою «1а-1», верандою «а-1», сходами з накриттям «а», сараями «Б», «В», «Г», «Д», криницею «к», огорожею «№1» та ворітьми з хвірткою «№2». Відповідно до виписки з погосподарської книги (а.с. 32), [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Правовстановлюючі документи на цей житловий будинок Заболотцівською сільською радою не видавалися. Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 11), [PERSON] помер [INFO] . Як зазначено в довідці (а.с. 31), [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] ; разом із ним була зареєстрована його дружина [PERSON] . 30 травня 2019 року [PERSON] подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с. 54). 27 жовтня 2020 року [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 13), що відкрилася після смерті [PERSON] та складається із земельної ділянки, розташованої на території Заболотцівської сільської ради. 07 серпня 2025 року нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, що складається із житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Підтверджуються указані обставини відповідною постановою (а.с. 33). Постанова мотивована відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно. Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17. Вперше на законодавчому рівні встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Як встановлено ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). [PERSON] єдиний спадкоємець, яка прийняла спадщину, до складу якої входить не припинене на день смерті спадкодавця право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами. Позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину через відсутність правовстановлючих документів на житло після смерті спадкодавця. Відсутність правовстановлюючого документа унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, проте не позбавляє позивача права спадкування. Суд вважає, що порушені через відсутність умов для їх оформлення спадкові права [PERSON] підлягають захисту шляхом визнання за нею права власності на успадковане нерухоме майно.

Outcome: approved