Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач, ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в користь ФОП [PERSON] заборгованість за договором поставки №19/25-К, від 31.01.2025 в розмірі 114448,00 грн, та судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Посилається на те, що 31.01.2025 між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір поставки №19/25-К, згідно умов якого постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені сторонами строки у власність покупця системи кріплення, метизні вироби, витратні матеріали, електроінструменти, інструментальне оснащення та ручний інструмент, а покупець прийняти та оплатити товар. На виконання умов договору постачальник у січні 2025 року здійснив поставку товару покупцю на загальну суму 114448,00 грн, що підтверджується видатковою накладною, а відповідач до 30.04.2025 повинен був розрахуватись за отриманий товар, проте в порушення взятих на себе зобов`язань, останній не розрахувався за товар. Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 06.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Причини неявки суд не повідомив, Відзиву на позов не подав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивач не заперечував. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив, що 31.01.2025 року між ФОП « [PERSON] та [PERSON] укладено договір поставки №19/25-К, відповідно до п.1.1. якого, постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені сторонами строки у власність покупця системи кріплення, метизні вироби, а також електроіектроінструмент, інструментальне оснащення та ручний інструмент (далі - Товар), а Покупець прийняти а оплатити Товар в термін і на умовах, передбачених даним Договором. Пунктом 1.2 договору, найменування, асортимент, кількість та ціна товару узгоджується сторонами на підставі замовлення (заявок)покупця і відображаються у видатковій накладній. Відповідно до п.2.4. Договору, оплата товару за даним договором, крім випадів передбачених п.2.5. цього договору, здійснюється покупцем на підставі виставленого рахунку-фактури в безготівковій формі в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 100 % вартості партії товару, вказаної у відповідному рахунку-фактурі, на поточний банківський рахунок постачальника, в строк не пізніше 30 календарних днів від дати, вказаної у відповідній видатковій накладній. Покупець має право достроково оплатити рахунок-фактуру». До Договору сторонами підписано Додаток № 1, Специфікація №1, яка містить перелік товарів та їх вартість, так зазначено Саморізи по дереву на загальну суму 114448 грн. Як вбачається з видаткової накладеної №2907 від 31.01.2025 постачальник ФОП [PERSON] здійснила поставку замовлення покупцю [PERSON] за договором поставки №19/25-К від 31.01.2025 товар у вигляді саморізів на загальну суму 114448 грн. При цьому, як слідує зі змісту пункту 2.4. Договору - протягом 30 календарних днів, від дати вказаної у видатковій накладній замовник зобов`язаний був оплатити товар. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин (п.1 ч.1ст.15 ЦПК України). За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Стаття 712 Цивільного кодексу України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб. Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Отже, документом, який підтверджує факт виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару позивачеві, є видаткова накладна, яка має бути сторонами належним чином оформлена та підписана. Тобто, саме цей документ є первинним бухгалтерським документом, який засвідчує здійснення господарської операції і містить інформацію про вартість переданого товару. Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Як встановлено судовим розглядом, позивач здійснив поставку товару відповідно до умов договору, проте відповідач не провів оплату за товар в строк передбачений договором поставки. Отже, судом встановлено, що позивачем як постачальник свої обов`язки виконано в повному обсязі, поставивши товар відповідно до умов договору, однак, покупцем (відповідачем) не виконано умови договору, товар не оплачено, отже позивач має право вимагати кошти за товар. На день розгляду справи суду не було надано доказів і не спростовано доводів позивача, що відповідач, який не оплатив товар, передав позивачу кошти за товар у встановлений строк договором поставки. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Оскільки позов задоволено, з відповідача в користь позивача відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved