Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

11.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначало наступне. 29.12.2019 між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 3074000, відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти в розмірі 7 000, 00 грн. При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в базовий період з 29.12.2019 по 20.01.2020 року (включно) 1,70% за один день користування кредитом; в спеціальний період з 21.01.2020 по 18.07.2020 (включно) 3% за один день користування кредитом. 10.06.2025 між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя капітал» укладено договір факторингу № АК-10/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ «Секвоя капітал» набуло право грошової вимоги за наведеним кредитним договором. 07.07.2025 року між ТОВ «Секвоя капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» укладено договір факторингу № ДФ-07072025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Солвентіс» набуло грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідач користувався коштами, проте своєчасно та в повному обсязі не вносив платежі на погашення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором на загальну суму 43860, 00 грн., а саме за тілом кредиту - 7 000, 00 грн., відсотками за користування кредитними коштами 26860, 00 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просив стягнути з [PERSON] вказану заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 12.12.2025 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи провести без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач направила до суду заяву, в якій зазначила, що відповідно до ст..223 ЦПК України, просила розглянути справу без її участі на підставі поданих нею письмових пояснень та відзиві на позов. Разом з тим вказана заява не містить ні пояснень, ні відзиву відповідача У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (Закон України «Про споживче кредитування»). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 29.12.2019 між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 3074000, відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти в розмірі 7 000, 00 грн. При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в базовий період з 29.12.2019 по 20.01.2020 року (включно) 1,70% за один день користування кредитом; в спеціальний період з 21.01.2020 по 18.07.2020 (включно) 3% за один день користування кредитом. 10.06.2025 між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя капітал» укладено договір факторингу № АК-10/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ «Секвоя капітал» набуло право грошової вимоги за наведеним кредитним договором. 07.07.2025 року між ТОВ «Секвоя капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» укладено Договір Факторингу № ДФ-07072025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Солвентіс» набуло грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідач користувався коштами, проте своєчасно та в повному обсязі не вносив платежі на погашення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором на загальну суму 43860, 00 грн., а саме за тілом кредиту - 7 000, 00 грн., відсотками за користування кредитними коштами 26860, 00 грн. Вказана заборгованість відповідачем добровільно на час розгляду справи в суді не погашена. За таких обставин, суд доходить висновку, що позов ТОВ «ФК «Солвентіс» слід задовольнити та стягнути з відповідача вказану заборгованість за договором. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦК). Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000, 00 грн. Згідно з приписами ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. В матеріалах справи міститься копія договору про надання правової допомоги № 43657029, укладеного 01.07.2025 між ТОВ «ФК «Солвентіс» та адвокатом Лівак І.М., додаткова угода № 2946438, детальний опис робіт виконаних адвокатом Лівак І.М. на суму 6 000, 00 грн., акт № 3074000 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30.09.2025 року на суму 6 000, 00 грн., копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. За таких обставин, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені, суд присуджує позивачу з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved