Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до постанови НКРЕКП №1389 від 28.07.2023 «Про внесення змін до додатка то постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» діяльності з розподілу природного газу» позивачу змінено місце провадження (розширення території) господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» на територію провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ «Криворіжгаз», а також про необхідність здійснення споживачами природного газу оплати за надані послуги розподілу природного газу з 01.08.2023 на рахунок ТОВ «Газорозподільні мережі України». Таким чином, з 01.08.2023 ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» має право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». Позивач зазначає, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . 23.09.2021 року, представниками Оператора ГРМ було складено акт на обмеження (припинення) газопостачання (розподілу природного газу) № 241, згідно якого в присутності Відповідача, було обмежено/припинено розподіл природного газу шляхом перекриття запірного пристрою та його опломбування на кран O 15 мм, пломба № 58389984, відключені газові прилади : ПГ-4 Грета. 25.09.2024 року за адресою Відповідача в присутності дружини Відповідача представниками Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» було складено акт про порушення № KR УЕ-299, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу: «несанкціоноване відновлення газопостачання споживачем, а саме пломба наявна, дріт розтягнуто, кран O 15мм у відкритому положенні, газ на ПГ4 надходить, споживач природним газом користується.». Дружина Відповідача підписала акт про порушення, без зауважень. Отже, Відповідачем було здійснено такий вид порушення, як несанкціоноване відновлення газоспоживання, яке передбачено положеннями Кодексу ГРМ, а саме здійснювався несанкціонований відбір природного газу, що підтверджується зміною показів лічильника газу Відповідача, які зафіксовані в акті на відключення та в акті про порушення. 24.10.2024, без участі Відповідача, відбулось засідання комісії з розгляду акту про порушення, на якому прийнято рішення акт про порушення задовольнити, здійснити донарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 25.03.2024 по 25.09.2024 в розмірі 2454,66 грн. У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи прийняття рішення комісії про задоволення акту, Відповідачу було виставлено рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 24.10.2024 року в розмірі 2454,66 грн. Відповідач вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в добровільному порядку не сплатив, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм та обсяг природного газу в розмірі 2752,72 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 18 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надала суду заяву, в якій просила цивільну справу розглядати без його участі, на задоволенні позову наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач відзив на позов до суду не подав, про причину неявки не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений завчасно належним чином. Відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» є Оператором газорозподільної системи України з 01.08.2023 на території м. Кривого Рогу (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , оскільки має за вказаною адресою зареєстроване місце проживання. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 затверджений Кодекс газорозподільних систем, який набрав чинності 27.11.2015 (далі Кодекс), який розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Згідно пункту 7 глави 3 розділу 6 Кодексу, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договорі розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу. Споживач приєднався до договору розподілу природного газу згідно Типового договору розподілу природного газу шляхом споживання природного газу та проведенням оплати за спожитий газ. Згідно ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» №329-УІІІ від 09.04.2015, споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. 23.09.2021 року, представниками Оператора ГРМ було складено акт на обмеження (припинення) газопостачання (розподілу природного газу) № 241, згідно якого в присутності Відповідача, було обмежено/припинено розподіл природного газу шляхом перекриття запірного пристрою та його опломбування на кран O 15 мм, пломба № 58389984, відключені газові прилади : ПГ-4 Грета. 25.09.2024 року за адресою Відповідача в присутності дружини Відповідача представниками Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» було складено акт про порушення № KR УЕ-299, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу: «несанкціоноване відновлення газопостачання споживачем, а саме пломба наявна, дріт розтягнуто, кран O 15мм у відкритому положенні, газ на ПГ4 надходить, споживач природним газом користується.». Дружина Відповідача підписала акт про порушення, без зауважень. Отже, Відповідачем було здійснено такий вид порушення, як несанкціоноване відновлення газоспоживання, яке передбачено положеннями Кодексу ГРМ, а саме здійснювався несанкціонований відбір природного газу, що підтверджується зміною показів лічильника газу Відповідача, які зафіксовані в акті на відключення та в акті про порушення. Відповідно до пп. 1 п.1 глави 2 розділу XI Кодексу до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, наявність несанкціонованого газопроводу. Згідно з п. 4 глави 1 розділу I Кодексу несанкціонований газопровід самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Відповідно до п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 20 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Пунктом 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРС, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Згідно з п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. 24.10.2024, без участі Відповідача, відбулось засідання комісії з розгляду акту про порушення, на якому прийнято рішення акт про порушення задовольнити, здійснити донарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 25.03.2024 по 25.09.2024 в розмірі 2454,66 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, заборгованість не сплачена, тому сума заборгованості в розмірі 2454,66 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, згідно із частиною другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14.11.2011 у справі №6-40цс11). Як зазначено в Аналізі практики застосування статті 625 ЦК України в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01.07.2014), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 20.06.2012 у справі №6-68цс12, від 30.10.2013 у справі №6-59цс13). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь інфляційних втрат у сумі 245,63 грн. та 3% річних в сумі 52,43 грн., нарахованих на суму несплаченої заборгованості. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини другої статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК України та підлягають задоволенню. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Положеннями частини першої статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін також на сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК Українидоказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40,00 грн. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2 422,40 грн. судового збору. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved