Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити опіку над її недієздатним братом, [PERSON] , [INFO] та призначити її його опікуном. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що вона є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААА № 051649 від 03.11.2010 року її брат, [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, причина інвалідності - інвалідність з дитинства, потребує постійного стороннього догляду. Заявник вказує на те, що її брат, [PERSON] має обмеження самообслуговування, обмеження здатності до адекватного спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку. Тому заявник не може залишити його самого без догляду та уваги. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2025 року її брата [PERSON] визнано недієздатним. Внаслідок стійкого розладу здоровя її брат не здатний самостійно себе обслуговувати, а заявник не може залишити його самого без догляду та уваги. Він має ознаки психічного розладу у виглядіважкої розумової відсталості, у силу чого він не може розуміти своїх дій і керувати ними, внаслідок чого потребує відповідного медичного догляду та лікування, а також постійного стороннього догляду. У звязку з чим була змушена звернутися до суду з даною заявою. В судове засідання заявник, [PERSON] будучи належним чином повідомлена не зявилась. Проте надіслала до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Заінтересована особа, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Томаківської селищної ради будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання нез явились, проте насілали до суду заяву про розгля справи без участі їх представника. Крім того надіслали до суду копію рішення Виконавчого комітету Томаківської селищної ради № 14 Про затвердження висновку Комісії з питань опіки та піклування над повнолітніми недієздатними та обмежено дієздатними особами при виконавчому комітеті Томаківської селищної ради від 08.01.2026 рпоку № 1 та Висновок № 1 Про доцільність призначення громадянки [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] . Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є рідною сестрою [PERSON] . [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААА № 051649 від 03.11.2010 року [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, причина інвалідності - інвалідність з дитинства, потребує постійного стороннього догляду. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2025 року [PERSON] визнано недієздатним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону "Про психіатричну допомогу" кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Частино. 1 ст. 60 ЦК України передбачено суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно Рішенням Виконавчого комітету Томаківської селищної ради № 14 було затверджено висновок Комісії з питань опіки та піклування над повнолітніми недієздатними та обмежено дієздатними особами при виконавчому комітеті Томаківської селищної ради від 08.01.2026 рпоку № 1. Відповідно до Висновку № 1 засідання комісії з питань опіки та піклування над повнолітніми недієздатними та обмежено дієздатними особами при виконавчому комітеті Томаківської селищної ради від 19.0.12026 року вирішено про доцільність призначення громадянки [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] Суд вважає доцільним призначити заявника у цій справі опікуном над недієздатним [PERSON] . За таких обставин, заява [PERSON] про встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікунапідлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується статтею 294 ЦПК України в якій зазначено, що при ухваленні судом рішення про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки та піклування судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved