Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, що 10 травня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z62.21813.003930897. 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 17112023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z62.21813.003930897 від 10 травня 2018 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до реєстру боржників № 2 до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z62.21813.003930897 від 10 травня 2018 року в сумі 38412,40 грн., з яких: 16106,43 грн. - заборгованість за основним боргом; 7515,19 грн. - заборгованість за відсотками; 14790,78 грн. - заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що здійснювались до дати отримання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги здійснювалось АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення прав вимоги. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалось жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювались. Не зважаючи на прийняті договором обов`язки щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий кредит в строки, передбачені договором. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором № Z62.21813.003930897 від 10 травня 2018 року в розмірі 38412,40 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач через свого представника просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 38412,40 грн., а також судовий збір у розмірі 3028 грн. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 31 грудня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи. Позиції сторін Представник позивача в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся належно кожного разу. Згідно позовної заяви, представник позивача просив суд розгляд справи провести за відсутності представника позивача. Відповідач до суду не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась шляхом. До судового засідання відповідачем надано заяву, згідно якої позовні вимоги за вказаним позовом визнала та просила суд слухання у справі провести за її відсутності. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого. Зокрема, суд установив, що 10 травня 2018 року [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулась до ПАТ «Ідея Банк» шляхом власноручного підписання заяви анкети та анкети-опитувальника клієнта-фізичної особи. Крім того, [PERSON] підписано акцепт з метою укладення між нею та страховиком договору страхування життя, оформленого первісним (страховим агентом) страховика ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та надала згоду на застосування в майбутньому аналогу власноручного підпису уповноваженої особи ТОВ «Факторингова компанія» «Рантьє», який відтворено засобами копіювання та зразок якого наведено. 10 травня 2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z62.21813.003930867, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 18862 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а [PERSON] зобов`язалась одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. За умовами п. 1.2 договору банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Сторони також дійшли годи, що за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5,5% (маржу банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9,5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15% (п. 1.3-1.4 договору). Відповідно до п. 1.10 договору за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Позичальник також надала згоду на укладення за рахунок позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим договором позичальник доручає та дає розпорядження банку переказати страховику, в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок банку (п. 1.12 договору). Пункт 6 кредитного договору містить графік щомісячних платежів за договором та, зокрема, інформацію щодо дати та суми платежів, в тому числі: суми погашення кредиту, розміру (суми) процентів за користування кредитом та суми плати за обслуговування. Зазначений пункт договору також містить інформацію щодо реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача. Вказаний кредитний договір власноруч підписано [PERSON] . Крім того, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти викладено у паспорті споживчого кредиту, який також власноруч підписано [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що 10 травня 2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Уніка життя» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування життя № Z62.21813.003930867. Розмір страхового платежу за цим договором становить 2460 грн. та підлягає сплаті одноразово через рахунок відкритий у ПАТ «Ідея Банк» (п. 3.1 договору страхування). Договір добровільного страхування життя [PERSON] підписано власноруч. На підставі укладених договорів ПАТ «Ідея Банк» було здійснено переказ грошових коштів в розмірі 16401, 74 грн. на користь [PERSON] та 2460,26 грн. в якості страхового платежу від імені [PERSON] , що підтверджується ордерами-розпорядженнями № 1, 2 від 10 травня 2018 року. Проте, як слідує із матеріалів справи, відповідач умов укладеного договору належним чином не виконала, лише частково сплативши заборгованість за кредитним договором, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, здійсненим АТ «Ідея Банк», [PERSON] станом на 17 листопада 2023 року має заборгованість яка складається з: заборгованості за основним боргом в розмірі 16106,43 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 7515,19 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в розмірі 14790,78 грн. 17 листопада 2025 року між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу № 17112023, за умовами якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі боржників та в реєстрі боржників в електронному вигляді. Згідно витягу з реєстру боржників № 2 від 17 листопада 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № Z62.21813.003930867 від 10 травня 2018 року на суму 38412,40 грн., яка складається з 16106,43 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 7515,19 грн. - заборгованості за відсотками; 14790,78 грн. - заборгованості за комісіями. Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок із наявної у матеріалах справи платіжної інструкції № 20494 від 20 листопада 2023 року, де призначенням платежу є оплата за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 17112023від 17 листопада 2023 року. Тим самим суд встановив, що до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором, який є предметом цього судового розгляду. Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Отже, між первісним кредитором ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції яка діяла на моменту укладення кредитного договору, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції яка діяла на моменту укладення кредитного договору, загальні витрати за споживчим кредитом, це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Визначення факторингу як кредитної операції міститься у статті 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відповідно до якої факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). При цьому, суд перевірив правильність нарахування первісними кредиторами складових заборгованості, як то, щодо заборгованості за тілом, відсотками та комісіями, нарахованими згідно умов кредитного договору на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки в цій частині вірними, позаяк, вони відповідають вимогам закону. Таким чином, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд вважає правомірними вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості, яка складається з заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за процентами та комісіями. Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через неналежне виконання нею умов укладених договорів та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту шляхом стягнення на користь позивача установленої судом заборгованості, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю. Як наслідок, цей позов підлягає задоволенню. Щодо питання розподілу судових витрат За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути 3028 грн. судового збору, що становить 100 відсотків задоволених вимог. З цих підстав,

Outcome: approved