Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

17.11.2025 року позивач [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Митрошин С.В. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Товарна Біржа «Українська» про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок, в якій просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений 19 жовтня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований товарною біржою «Українська» за реєстровим №30515. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19.10.1998 між нею та відповідачем [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей на підставі рішення Саксаганської районної ради від 13.10.1998 за №240 на товарній біржі "Українська" було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] . Після укладання договору позивачка постійно проживала разом із своєю сім`єю у спірній квартирі, сплачувала комунальні послуги, утримувала квартиру в належному стані. На теперішній час має намір розпорядитися належною їй квартирою, однак, у зв`язку з тим, що угода купівлі-продажу не посвідчена нотаріально, насамперед має намір зареєструвати право власності на житло у встановленому законом порядку. У зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу квартири був оформлений у товарна біржа "Українська" і не має нотаріального посвідчення, а тому за діючим на теперішній час законодавством не вважається дійсним і потребує свого підтвердження судовим рішенням. Ухвалою суду від 01.12.2025 року судом було прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання по вищевказаній справі. Ухвалою суду від 19.12.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Митрошин С.В. правом на участь в судовому засіданні не скористались, представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, пред`явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позові, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про день слухання справи сповіщена належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судової влади України згідно ч.11 ст.128 ЦПК України (з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи); відзиву на позов суду не надала у встановлений законом строк без поважних причин; заяв на відкладення розгляду справи не надійшло. Представник товарна біржа "Українська" в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлялася належним чином. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, неподання відзиву, наявність згоди представника позивача на заочний розгляд справи, суд постановив ухвалити, відповідно до ст. 280 ЦПК України, по справі заочне рішення на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріалами справи встановлено, що 19.10.1998 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей на підставі рішення Саксаганської районної ради від 13.10.1998 за №240 на товарній біржі "Українська" було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] (а.с.9). Вказаний договір був 20.10.1998 зареєстрований в Криворізькому бюро технічної інвентаризації, та записаний в реєстровій книзі 16ПВ сторінка №103 та запис №103 (а.с.12). Тобто, усі умови договору купівлі-продажу сторонами виконано повністю. Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.16ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р. регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу був вчинений у грудня 2000 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював купівлю - продаж майна. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю - продаж, поставку та обмін товарів, допущених дообігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладенню з моменту її реєстрації на біржі. При цьому чіткої регламентації механізму допуску товарів до обігу на товарній біржі на той час не існувало. Необхідні зміни до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", що дозволяли відмежувати об`єкти нерухомості від біржових операцій були внесені лише у 2003 році. У редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, в самому Законі України "Про товарну біржу" не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст.15 цього закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржі. Частиною другою статті 47ЦК Української РСР передбачено право суду визнати непосвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який в чинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції між [PERSON] та покупцем [PERSON] . З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.10.1998 року, оформленого товарна біржа Українська дійсним. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved