Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні 2025 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Яловський О.В., через систему «Електронний суд» звернулися до суду з позовом, у якому просили: - визнати за ними право власності по 1/6 частці за кожним на житловий будинок [ADDRESS] як за членами колишнього колгоспного двору; - визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] ; Свої вимоги мотивували тим, що домоволодіння [ADDRESS] мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 у ньому проживали: [PERSON] - голова колгоспного двору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - члени колгоспного двору. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/6 частка житлового будинку [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] 24 січня 1997 року склав заповіт, згідно з яким все своє майно заповів сину [PERSON] , який прийняв спадщину. [INFO] померла [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] 24 січня 1997 року склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла сину [PERSON] , який прийняв спадщину. Позивачі зазначали, що із введенням у дію з 15.04.1991 Закону України «Про власність» колгоспні двори було ліквідовано, але [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в установленому порядку не отримали свідоцтва та не зареєстрували права власності на цей будинок. Для оформлення своїх спадкових прав позивач [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок, оскільки за життя померлі не зареєстрували право власності, а сам будинок відносився до категорії колгоспних дворів і на теперішній час змінити статус колгоспного двору неможливо, окрім того з введенням в дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано. Окрім того, позивачі позбавлені можливості зареєструвати права власності по 1/6 частці спадкового будинку як за членами колишнього колгоспного двору, оскільки 13 серпня 2025 року державним реєстратором винесено рішення № 80345046 про відмову у проведенні реєстраційних дій. Враховуючи те, що зазначені обставини є перешкодою в оформленні їх прав на частку спадкового майна, тому [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися за захистом своїх прав до суду. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 26.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.11.2025 за результатами підготовчого засідання справу призначено до розгляду по суті. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, від їх представника адвоката Яловського О.В. через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача - Лосинівської селищної ради у судове засідання не з`явився, у поданій через систему «Електронний суд» заяві просив розгляд справи проводити без його участі у порядку письмового провадження. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та норми права, які були застосовані Судом встановлено, що відповідно до довідки (витягу з погосподарської книги), виданої Лосинівською селищною радою Ніжинського району Чернігівської області 13.06.2025 № 125, станом на 15.04.1991 домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , відносилося до суспільної групи колгоспний двір та в ньому проживали: [PERSON] - голова колгоспного двору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - члени колгоспного двору. Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15.04.1991 регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст. 4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок за [ADDRESS] належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15.04.1991 у ньому проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен із яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/6 частці. [INFO] в с. Данина Ніжинського району Чернігівської області помер [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, який 24.01.1997 посвідчений секретарем виконавчого комітету Данинської сільської Ради народних депутатів Ніжинського району Чернігівської області Авраменко П.В., відповідно до якого все його майно заповідає [PERSON] . Заповіт не змінювався і не відмінявся. До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , увійшла 1/6 частка житлового будинку [ADDRESS] . Згідно з довідкою № 6-116 Данинського старостинського округу Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області від 13 червня 2025 року [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом із ним на день смерті були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , внуки [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії спадкової справи № 699/2010, заведеної після смерті померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] . [PERSON] подала заяву, у якій відмовилася від обов`язкової частки у спадщині. 22.10.2010 на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належне померлому [PERSON] право на: земельну ділянку № [NUMBER] площею 1,26 га, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території села Данина Ніжинського району Чернігівської області. Таким чином [PERSON] успадкував після смерті батька його частку у вищевказаному житловому будинку в розмірі 1/6 частки. [PERSON] померла [INFO] в с. Данина Ніжинського району Чернігівської області. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, який 24.01.1997 посвідчений секретарем виконавчого комітету Данинської сільської Ради народних депутатів Ніжинського району Чернігівської області Авраменко П.В., відповідно до якого все її майно заповідає [PERSON] . Заповіт не змінювався і не відмінявся. До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , увійшли 1/6 частка житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки Данинського старостинського округу Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області від 13 червня 2025 року № 6-117 [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом із нею проживали та були зареєстровані: син [PERSON] , невістка [PERSON] та онука [PERSON] . Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1223 ЦК Кодексу передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 21 липня 2025 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Репех С.О. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадковий будинок зареєстровано за колгоспним двором. Як убачається з копії спадкової справи № 699/2010, заведеної після смерті померлої [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] . 22.10.2010 на ім`я [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне померлій [PERSON] право на: земельну ділянку № [NUMBER] площею 1,54 г, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території села Данина Ніжинського району Чернігівської області, та майновий пай, який перебуває у КСП ТОВ «Данина», що знаходиться в селі Данина Ніжинського району Чернігівської області. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Мотивована оцінка і висновки суду Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач [PERSON] набув право власності по 1/6 частці житлового будинку та приналежних будівель, як спадкоємець за заповітом після смерті батьків [PERSON] , [PERSON] , а також позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають право на 1/6 частку як члени колишнього колгоспного двору, однак не можуть отримати правовстановлюючі документи на відповідні частки нерухоме майно, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання. На підставі наведеного,

Outcome: approved