Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач), в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором користування житловим приміщенням за період з 01.11.2022року по 25.08.2025року в розмірі 29110,51грн., з яких: 23000,00грн. -заборгованість за користування житлом (оренда плата), 6110,51грн. -заборгованість за житлово-комунальні послуги, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40грн. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач, діючи від імені співвласників квартири [ADDRESS] (далі квартира), та відповідачка 01.09.2020. уклали Договір користування житловим приміщенням (далі - Договір оренди). Згідно Договору оренди (п. 1 Договору) співвласники надали відповідачці та членам її родини в користування квартиру на невизначений строк, до витребування, а відповідачка зобов`язалася (п. 1 Договору) погасити всю наявну заборгованість по житлово-комунальним послугам, сплачувати всі поточні нарахування за житлове комунальні послуги, а також додатково сплачувати орендну плату в розмірі 500,00 грн. в місяць шляхом їх передачі позивачу. З 24.10.2020. позивач став співвласником квартири, умови Договору оренди не змінювалися. Після укладення Договору, відповідачка разом зі своєю родиною вселилася в квартиру, користуються нею, споживають житлово-комунальні послуги. Проте, свої зобов`язання за Договором відповідачка не виконує, за нею утворилася заборгованість зі сплати за користування житлом та комунальні послуги. Так, станом на 07.04.2025. заборгованість відповідачки з орендної плати (з 01.10.2021. по 01.04.2025. = 43 місяці) склала 500 х 43 = 21500 грн., заборгованість з оплати комунальних послуг склала 5337,96 грн. (3050,60 грн. - за обслуговування будинку + 2287,36 гри. за газопостачання). Загальна заборгованість відповідачки станом на 07.04.2025. склала 26837,96 грн. (21500 + 5337,96 = 26837,96 грн.). 05.06.2024. відповідачка надала позивачу письмову розписку, якою зобов`язалася повністю сплатити заборгованість за себе і доньку [PERSON] . Проте, продовжила невиконання зобов`язань. В порядку досудового врегулювання спору, позивач 09.04.2025. надіслав на обидві адреси відповідачки (на адресу квартири та адресу міста реєстрації відповідачки) вимогу, якою просив відповідачку добровільно сплатити борг. До цього часу, свої зобов`язання відповідачка виконує не в повному обсязі. Станом на дату подання позову заборгованість відповідачки зросла до 29110,51 грн: з орендної плати - 23500,00 грн.; за житлово-комунальні послуги - 6110,51 грн. З метою уникнення відповідальності за порушення строків внесення плати за комунальні послуги, позивач здійснював оплату виставлених підприємствами рахунків своїми коштами, сплачував заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг в сумі 6110,51 грн. Процесуальні дії суду. Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа 27.08.2025 року була розподілена в провадження судді Гринчак С.І. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.09.2025 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. (а.с.28) 08.09.2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків (а.с.32-34) Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.09.2025 року матеріали цивільної справи передано на розгляд до Ширяївського районного суду Одеської області (а.с.37). Ухвалою судді Ширяївського районного суду Одеської області від 31.10.2025 року матеріали цивільної справи повернуті, як помилково надіслані (а.с.51-52). Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.11.2025 року справу передано в провадження судді Гринчак С.І. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.11.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. (а.с.57-58). Позиція сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти проведення розгляду справи за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. (а.с.62) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідачка відсутня за зазначеною адресою, що свідчить про неможливість вручення відповідачці судових повісток. ( а.с.60,66). Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Диспозиція частини восьмої статті 178 ЦПК України визначає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 01.09.2020 року Позивач [PERSON] , якій діє від імені співвласників квартири [ADDRESS] (далі квартира), та відповідачка [PERSON] уклали Договір користування житловим приміщенням (далі - Договір оренди). (а.с.10 зв.бік-11) Згідно Договору оренди (п. 1 Договору) співвласники надали відповідачці та членам її родини в користування квартиру на невизначений строк, до витребування, а відповідачка зобов`язалася (п. 1 Договору) погасити всю наявну заборгованість по житлово-комунальним послугам, сплачувати всі поточні нарахування за житлове комунальні послуги, а також додатково сплачувати орендну плату в розмірі 500,00 грн. в місяць шляхом їх передачі позивачу. З 24.10.2020. позивач став співвласником квартири, умови Договору оренди не змінювалися. Право власності та належності об`єкта нерухомого майна позивачу підтверджується відповідними відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8). Позивач стверджує, що після укладення Договору, відповідачка разом зі своєю родиною вселилася в квартиру, користуються нею, споживають житлово-комунальні послуги, проте, свої зобов`язання за Договором відповідачка не виконує, за нею утворилася заборгованість зі сплати за користування житлом та комунальні послуги. 05.06.2024. відповідачка надала позивачу письмову розписку, якою зобов`язалася повністю сплатити заборгованість за себе і доньку [PERSON] . (а.с.19 зв.бік) Проте позивачка не виконує умови Договору. Як стверджує позивач, в наслідок невиконання умов Договору, станом на 07.04.2025. утворилась загальна заборгованість - 26837,96 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором користування житловим приміщенням (квартирою) від 01.09.2020 року, вбачається, що станом на 07.04.2025. заборгованість відповідачки з орендної плати (з 01.10.2021. по 01.04.2025. = 43 місяці) склала 500 х 43 = 21500 грн., заборгованість з оплати комунальних послуг склала 5337,96 грн. (3050,60 грн. - за обслуговування будинку + 2287,36 гри. за газопостачання) (а.с.22зв.бік). В порядку досудового врегулювання спору, позивач 09.04.2025. надіслав на обидві адреси відповідачки (на адресу квартири та адресу міста реєстрації відповідачки) вимогу, якою просив відповідачку добровільно сплатити борг. (а.с.21,22) До цього часу, свої зобов`язання відповідачка виконує не в повному обсязі. Станом на дату подання позову заборгованість відповідачки зросла до 29110,51 грн: з орендної плати - 23500,00 грн.; за житлово-комунальні послуги - 6110,51 грн. Також, судом встановлено, що з метою уникнення відповідальності за порушення строків внесення плати за комунальні послуги, позивач здійснював оплату виставлених підприємствами рахунків власними коштами, сплачував заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг в сумі 6110,51 грн., що підтверджується платіжними інструкціями (а.с.12-20) Нормативно правове обґрунтування та висновки суду. За приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав т обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені па розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим, відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час ді договору. Згідно з ч. 1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Відповідно до п. 1 Договору строк оренди встановлено починаючи з дати підписання (01.09.2020.) і до вимоги житла власниками. Згідно з ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. За приписами ст. 820 ЦК України розмір плати за найм житла встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за найм житла у строк, встановлений договором найму житла. Відповідно до п. 2 Договору місячна плата за користування житлом становить 500грн. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з пунктом 1 Договору, відповідач зобов`язаний оплачувати всі нараховані житлово-комунальні послуги до 10 числа наступного місяця, сплачувати за користування житлом 500 грн. щомісяця. Відповідно до ч. 1. ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, з урахуванням установлених судом обставин, суд вважає, що відповідачка порушила умови Договору щодо своєчасної сплати орендної плати та оплати житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимагати стягнення суми заборгованості. Матеріалами справи підтверджено, що загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем становить 29 110,51 грн. Враховуючи відсутність заперечень відповідачки та доказів сплати, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжної інструкції № 2699-ХК60-КТА5-А319 від 27.08.2025 року, позивачем було сплачено 968,96 гривень судового збору (при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору), який підлягає стягненню з відповідача.( а.с.5)

Outcome: approved