Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 14 липня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 93. Сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Тому позивач просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Також позивач просив суд надати батькам рівні та необмежені права і можливості у спілкуванні з дитиною та продовженні з нею часу та визначити місце проживання дитини з матір`ю [PERSON] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в частині розірвання шлюбу, в частині надання батькам рівних та необмежених прав і можливості у спілкуванні з дитиною та продовженні з нею часу та визначення місця проживання дитини з матір`ю [PERSON] просив залишити позов без розгляду. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В частині вимог про надання батькам рівних та необмежених прав і можливості у спілкуванні з дитиною та продовженні з нею часу та визначення місця проживання дитини з матір`ю [PERSON] , суд залишає позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 липня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області між позивачем та відповідачем укладено шлюб, актовий запис № 93 Сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved