Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 2662948 від 17.07.2020 року в розмірі 49200, 00 грн. з яких 15 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 34 200,00 грн. - сума заборгованості за нарахованими відсотками; 2422,40 грн. судовий збір та витрат на професійну допомогу в сумі 16 000,00 грн Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір № 2662948, відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти в гривні у розмірі 15 000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов?язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Товариство свої зобов?язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов?язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв?язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору - Укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. На підтвердження виконання Товариством зобов?язань щодо перерахування коштів за кредитним договором надано Платіжне доручення про успішне перерахування коштів за кредитним договором № 2662948від 17.07.2020 року. Отже, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв?язку з чим ТОВ «Факторинг Партнерс» вимушене звернутись із даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та комісії у зв?язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. При цьому між первісним кредитором та ТОВ «ФК "Європейська Агенція З Повернення Боргів» укладено Договір факторингу 1 № 26032021 від 26.03.2021 року було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК "Європейська Агенція З Повернення Боргів», який набув право вимоги. Між ТОВ «ФК "Європейська Агенція З Повернення Боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» 23.05.2024 р. укладено Договір факторингу 2 № 23/05/24 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 49 200,00 грн., а саме: -заборгованість за тілом кредиту - 15 000,00 грн.; -заборгованість за відсоткамим - 34 200,00 грн.; ТОВ «Факторинг Партнерс» понесено витрати в сумі 16 000,00 грн. на професійну правничу допомогу АО «Лігал Ассістанс» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги 02-07/2024 від 02.07.2024 року, що підтверджується актом наданих послуг правової (правничої) допомоги та детальним описом наданих послуг. Заяви (клопотання) учасників справи. 08.01.2026 року через підсистему «Електронний суд» представником Відповідача Бойко Б.Б., подано заяву про ознайомлення з матеріалами цивільної справи. 19.01.2026 року через підсистему «Електронний суд» представником Відповідача Бойко Б.Б., подано до суду відзив на позовну заяву. Відповідач, відзив підтримує та просить частковозадовольнити позовні вимоги. 22.01.2026 року представником Позивача Сердійчук Я.Я. подано до суду відповідь на відзив. Позивач позовні вимоги підтримує, просить задовільнити в повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов надав. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025 року вказана справа передана на розгляд судді Бедьо В.І. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2025 року відкрито провадження у справі, було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авепнтус Україна» та [PERSON] укладено Договір 2662948, відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти в гривні у розмірі 15000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов?язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. П. 1.5. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання Споживачем умов Договору та становить: П. 1.5.1. Знижена процентна ставка 1,33 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору (без пролонгацій), якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. П.1.5.2.Стандартна процента ставка 1,90 % в день від суми кредиту, застосовується: - у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо Споживач не виконав умови зазначені в пп.1.5.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки; та - у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1- 4.6 цього Договору; та - у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 Цивільного кодексу України. П. 1.7.Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає:згідно п. 1.7.1. за зниженою ставкою 486,78% річних; згідно п.1.7.2. за стандартною ставкою 695,40% річних, згідно п.1.8. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає:згідно п. 1.8.1. за зниженою ставкою 20 985,00 грн.; згідно п.1.8.2. за стандартною ставкою 23 550,00 грн. Судом встановлено, що Товариство свої зобов?язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов?язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв?язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 49 200,00 грн., а саме: -заборгованість за тілом кредиту - 15 000,00 грн.; -заборгованість за відсоткамим - 34 200,00 грн.; Указаний договір підписано сторонами з використанням електронного підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані проценти у строк, передбачений умовами договору, матеріали справи не містять. Між первісним кредитором та ТОВ «ФК "Європейська Агенція З Повернення Боргів» укладено Договір факторингу 1 № 26032021 від 26.03.2021 року було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК "Європейська Агенція З Повернення Боргів», який набув право вимоги. 23.05.2024 р. між ТОВ «ФК "Європейська Агенція З Повернення Боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу 2 № 23/05/24 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. На виконання п. 9, ч. 3 ст. 175 ЦІК України позивач зазначив, орієнтовний розрахунок суми судових витрат, який поніс і які очікує понести у зв?язку з розглядом справи Позивач, складає суму сплаченого судового збору, а також витрати на правову допомогу в сумі 16000 грн. Згідно із ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Встановлено, що ТОВ «Факторинг Партнерс» понесено витрати в сумі 16 000,00 грн. на професійну правничу допомогу АО «Лігал Ассістанс» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги 02-07/2024 від 02.07.2024 року, що підтверджується актом наданих послуг правової (правничої) допомоги та детальним описом наданих послуг. Оцінка Суду. Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за Договором позики. Специфіка спірних правовідносин свідчить, що для правильного вирішення спору необхідно дати відповідь на такі ключові питання: 1) Чи було укладено договір з відповідачем? 2) Чи були надані відповідачу кредитні кошти? 3) Чи наявні підстави для стягнення заборгованості і якщо так, то в якому розмірі? Відповідаючи на вказані питання у справі, суд звертає увагу на наступне. Згідно із матеріалами справи відповідач підписав кредитні договори за допомогою одноразового ідентифікатора. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 Цивільного кодексу України (даліЦК) передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК). Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20)), яка враховується Судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). З позовної заяви вбачається факт укладання 17.07.2020 р. [PERSON] кредитного договору з ТОВ «Авентус Україна». Наведене підтверджує укладення кредитного договору і виникнення зобов`язань між сторонами. Отримання коштів відповідачем в розмірі 15000,00 грн. підтверджується доказами, наданими позивачем, кошти за договором позики було переведено на картковий рахунок чотири останні цифри якого 6582, які суд приймає до уваги. Відповідач факту укладання 17.07.2020 кредитного договору з ТОВ «Авентус Україна» не заперечував .Суд звертає увагу на особливості доказування в цивільному процесі і наголошує на тому, що відповідач побудував свою позицію на концепції «негативного доказу» (див. для прикладу постанову Верховного Суду від 27 травня 2020 року по справі №2-879/13 (провадження № 61-10802св18). Сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначна грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Доказів погашення заборгованості за кредитним договором № 2662948 первісному кредитору відповідач не надав. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за відсотками, за пенею та комісію за надання Позики. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18. За умовами Договір про споживчий кредит № 2662948від 17.07.2020 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника в розмірі 15000,00 грн. строком на 30 днів тобто до 15.08.2020 року. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» має право на стягнення відсотків за користування кредитними коштами за 30 днів, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок, становить 8 550 грн. Так, п. 1.5.2.стандартна процента ставка 1,90 % в день від суми кредиту, застосовується: - у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо Споживач не виконав умови зазначені в пп.1.5.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки; та - у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1- 4.6 цього Договору; та - у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 Цивільного кодексу України Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача за договором позики № 2662948від 17.07.2020 року підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 15000.00 грн., відсотки в сумі 8 550,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 34200.00 грн. є необґрунтованими і до задоволення не підлягають. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вимогами ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» про стягнення заборгованості з [PERSON] . Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000.00 грн суд зазначає наступне Зокрема, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих послуг адвокатом, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, справа в силу вимог закону не є складною, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 16000.00 грн є завищеними, оскільки становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити на тому, що як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, на розгляді в судах різних інстанцій по Україні перебувають аналогічні спори. А тому, враховуючи однотипність справ, наявні підстави для висновку про їх шаблонність, що, своєю чергою, ставить під сумнів витрачання адвокатом значного часу на складання позову. Враховуючи характер виконаної адвокатським об?єднанням роботи, обумовленої договором про надання правової допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставии справи, її складності та виконаної адвокатським об?єднанням роботи та значимості таких дій у справі, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат на професійшу правничу допомогу, відшкодування позивачу понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді в загальному розмірі 4500.00 грн відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони. Крім того, у відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 2422,00 грн сплаченого судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати за сплачений судовий збір в розмірі 1159,50 грн. (2422,40 грн * 23550,00 грн / 49200,00 грн).

Outcome: approved