Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

І. Суть справи. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 630978 від 23.02.2023 р. в розмірі 20 724,99 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» посилалось на те, що 23.02.2023 р. між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір №630978. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу грошові кошти, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у встановлений термін. Товариство свої зобов`язання виконало та надало грошові кошти, тоді як відповідач не виконав умови кредитного договору. У подальшому, за договором факторингу №01022024, укладеним 01.02.2024 р. між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», до останніх перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 630978. За вищенаведених обставин, позивач просив стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №630978 в сумі 20 724,99 грн, а також 2422,40 грн судового збору та 8000 грн витрат на правничу допомогу. Відповідач відзиву на позов не подав. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, який повернутий до суду із зазначенням причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.01.2026 р. відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, який належним чином був повідомленим про дату, час та місце судового засідання, ненадходження від неї відзиву на позовну заяву, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 23.02.2023 р. між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено в електронній формі договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №630978 та пройшов ідентифікацію та верифікацію споживача, за наслідками перевірки йому було погоджено видачу кредиту /а.с.6 звор.-16/. Вищезазначений договір було укладено в електронній формі шляхом його підписання електронними підписами сторін, за умовами якого останньому надано кредит на суму 2 600 грн строком на 350 днів, з стандартною ставкою 2,2 % в день, яка застосовується в межах строку кредиту. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора T087, який відправлений на вказаний в анкеті номер мобільного телефону, що підтверджується довідкою про ідентифікацію /а.с.14/. До вказаного договору додано графік платежів за договором та паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту /а.с.20 -зворот/. У цей же день ТОВ «Селфі Кредит» успішно перерахувало на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 2600 грн, що підтверджується копією листа №20251020-115 від 20.10.2025 р. ТОВ «Пейтек», з яким ТОВ «Селфі Кредит» уклало договір про організацію переказу грошових коштів № 03052022-1 від 2022-05-03, 23.02.2023 13:08:15 номер транзакції 2499357е-414b-4709-ac2b-dbf3ffdb9239 та інформацією № БТ/Е-1568 від 16.01.2026 р. наданою АТ «Універсал Банк» про успішну транзакцію коштів у сумі 2 600 грн. 23.02.2023 р. на платіжну картку № [NUMBER] /а.с.21, а.с. 65/. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №630978 від 23.02.2023 р. заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором становить 20724,99 грн, з яких 2 598,99 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 18 126 грн прострочена заборгованість за відсотками /а.с.18/. 01.02.2024 р. між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №01022024, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а останнє набуло право грошової вимог до боржників за кредитними договорами, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором №630978 на суму 20 724,99 грн. /а.с.28 звор.-33/. Перехід права вимоги до [PERSON] ,також, засвідчено у витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01022024 від 01.02.2024 р. /а.с. 33-звор./ Позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою щодо погашення заборгованості за кредитним договором та повідомляв про відступлення права вимоги /а.с. 35/. ІV. Оцінка Суду. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Судом встановлено, що кредитний договір №630978 від 23.02.2023 р. був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Одноразовий персональний ідентифікатор Т087, було направлено позичальнику на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів [NUMBER] , який в подальшому було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 23.02.2023 р. о 13 год. 06 хв., що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Тобто, 23.02.2023 р. відповідачем було укладено в електронній формі кредитний договір №630978 з ТОВ «Селфі Кредит» на суму кредиту у розмірі 2 600 грн строком на 350 днів, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору, а відповідач зобов`язався повернути отримані ним грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним договором. Судом також встановлено, що 01.02.2024 р. між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги (факторингу), за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є належним позивачем у даній справі. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам кредитного договору, є арифметично правильним, узгоджується з письмовими доказами у справі та відповідачем не спростований. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позичальник [PERSON] належним чином виконав кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на загальну суму 20 724,99 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 2 598,99 грн, простроченої заборгованості за сумою відсотків 18 126 грн. V. Розподіл судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У позовній заяві зазначено про понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн, які представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, на підтвердження чого надав копію договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 р., Акт №93 наданих послуг про надання правничої допомоги від 10.11.2025 р., детальний опис наданих послуг. Аналіз норм статей 137,141 ЦПК України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. Ураховуючи предмет і підстави заявленого позову, який розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справи, відсутність необхідності в витребуванні доказів, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у складенні позовної заяви, на підставі поданих позивачем документів, співмірність наданих послуг із складністю справи, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним. Враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 гривень.

Outcome: approved