Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

20.06.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ», в особі представника позивача Кудіної А. В., звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20 355, 16 грн та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.08.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» (надалі - ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1943920. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/ або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «ФК «НЕАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.1.1. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» грошових коштів у сумі, визначеній у п. 1.2. кредитного договору, за реквізитами, визначеними в п. 2.1. кредитного договору. 27.11.2024 між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27112024/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 27.11.2024 до договору факторингу № 27112024/1 від 27.11.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 355, 16 грн, з яких: 7 000, 00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 9 155, 16 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 4 200, 00 - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій за вище зазначеним договором позики. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в сумі 20 355, 16 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 23.06.2025. 08.07.2025 судом була одержана Інформаційна довідка з Реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи від 26.06.2025 вих. №20917 про реєстрацію місця проживання [PERSON] (а. с. 43). Ухвалою суду від 10.07.2025 вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомлення (викликом) сторін (а. с. 45). Копія ухвали суду з позовною заявою та додатками до неї, судові повістки декілька раз направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, але кореспонденція була повернута суду відділенням АТ «Укрпошта» у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою 11.08.2025, 30.09.2025, 12.11.2025, 22.01.2026 (а .с. 51-52, 57-58, 60-61, 64-65). 29.09.2025 на електронну адресу суду від [PERSON] (без КЕП) надійшла довідка від 14.08.2025 вих. №1375, видана військовою частиною [NUMBER] , солдату [PERSON] про те, що він дійсно проходить військову службу по мобілізації у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] з 07.08.2025 по теперішній час (а. с. 56 зворот). Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства. Суд враховує, що в прохальній частині позовної заяви представник позивача просить розгляд справи провести у його відсутність та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався; інші заяви та клопотання від відповідача суду не надходили. Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи судом. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що позивач в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору та договору факторингу, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування». Судом установлено, що 05.08.2024 між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та [PERSON] , було укладено договір про споживчий кредит № 1943920 (індивідуальна частина) (а. с. 5-10). Договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 457101. Відповідно до пункту 1.1. договору, кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2. договору у кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати зобов`язання у повному обсязі на умовах та у сторки/ терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не повязаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обовязків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. У п. 1.2., 1.3. договору передбачено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 7 000, 00 грн, кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів з 05.08.2024 (дата надання кредиту). Строк, на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору загальні витрати позичальника за кредитним договором складають 25 559, 10 грн. Денна процентна ставка 1, 06%. Відповідно до п. 1.5.2., 1.5.3. кредитного договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 3, 65 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511, 00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. П. 4.1. кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов`язання з повернення кредиту (частини кредиту згідно з Графіком платежів) та/ або сплати процентів за його користуванням та/ або комісії та/ або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700, 00 грн за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати триває більш ніж 6 днів. Відповідно до Додатку №1 до договору про споживчий кредит №1943920 від 05.08.2024 сторонами було підписано Графік платежів, яким передбачено суми платежу з 05.08.2024 по 16.07.2025 кожні 15 днів та умови аналогічні вище зазначеним. Крім того, сторонами визначено, що проценти за користування кредитом становлять 25 559, 10 грн, реальна річна процентна ставка 4 977, 82%, загальна вартість кредиту 32 559, 10 грн (а. с. 11- 11 зворот). Додатком №2 є заява позичальника на отримання кредиту (а. с. 12). Також відповідачем була підписана 05.08.2024 анкета-заява на кредит №1943920 (а. с. 13). Надання кредиту відповідачу підтверджується платіжним дорученням 37510262, з якого вбачається, що відповідачу на картку № [NUMBER] за призначенням платежу: кошти згідно з договором 1943920 ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» перераховано 7 000, 00 грн (а. с. 14). З Відомості про щоденні нарахування та погашення, наданої ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» за кредитним договором №1943920, укладеним з [PERSON] вбачається, що кредит надано в сумі 7 000, 00 грн 05.08.2024. В період з 06.08.2024 по 25.08.2024 нараховані проценти в сумі 0, 70 грн (0, 01%) в день, в період з 21.08.2024 по 04.09.2024 - в сумі 98, 00 грн (1, 4%) в день, в період з 05.09.2024 по 19.09.2024 - в сумі 96, 04 грн (1, 372%) в день, в період з 20.09.2024 по 04.10.2024 - в сумі 94, 08 грн (1, 344%) в день, в період з 05.10.2024 по 19.10.2024 в сумі 92, 12 грн (1, 316%) в день, в період з 20.10.2024 по 03.11.2024 в сумі 90, 16 грн (1, 288%) в день, з 04.11.2024 по 18.11.2024 в сумі 88, 20 грн (1, 26%) в день, з 19.11.2024 по 27.11.2024 в сумі 86, 24 грн (1, 232%) в день. 11.09.2024, 26.09.2024, 11.10.2024, 26.10.2024, 10.11.2024, 25.11.2024 нарахований штраф по 700, 00 грн кожного разу. У відомості зазначена оплата процентів в сумі 10, 50 грн 26.08.2024 (а. с. 16). 27.11.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» укладено договір факторингу №27112024/1, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/ або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності) згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 і є невід`ємною частиною договору (а. с. 19-21). Передача права вимоги до відповідача позивачу підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №27112024/1 від 27.11.2024, Витягом з Реєстру боржників, додаток №1 до Договору факторингу №27112024/1 від 27.11.2024, підписаним сторонами договору факторингу. Позивачу передано право вимоги до відповідача за основною сумою боргу 7 000, 00 грн, сума заборгованості по процентам за користування кредитом - 9 155, 16 грн, сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) - 4 200, 00 грн (а. с. 22, 23). Позивачем надані суду документи, які підтверджують статус ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» як фінансової установи та позивача як фінансової установи, яка має право надавати послуги факторингу (а. с. 24-34). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, з встановлених судом фактичних обставин вбачається, що відповідач уклав вище зазначений кредитний договір в електронній формі з первісними кредиторами ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ», підписавши його з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Форма договору, порядок його укладання відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію». Сторонами визначені всі істотні умови кредитного договору. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ КРЕДИТИ» було укладено вище зазначений договір факторингу, за якими до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеними клієнтом (первісними кредитором) з відповідачем. У суда відсутня інформація та письмові докази про виконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором, окрім суми врахованої первісним кредитором у відомості по кредиту. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» ч. 5, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Також Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, який передбачає, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Цей закон набрав чинності 24.12.2023. Отже, встановлена в укладеному сторонами 05.08.2024 кредитному договорі процентна ставка до 21.08.2024 відповідає вимогам закону, з 22.08.2024 проценти за користування кредитом не повинні перевищувати 1, 00% в день, що не дотримано первісним кредитором. Відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, але за наданою ним довідкою, суд доходить висновку, що спір між сторонами стосується відсотків, нарахованих первісним кредитором за користування кредитом, а також застосування положень п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Як вбачається з досліджених судом письмових доказів первісний кредитор нарахував проценти за користування кредитом в межах строку, передбаченого кредитним договором в період з 06.08.2024 по 27.11.2024, а відповідач був призваний на військову службу по мобілізації 07.08.2025, тобто після строку, в якій нараховані проценти за користування кредитом, тому пільга, передбачена п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», застосована у даному випадку бути не може. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, на підставі вище зазначеного та враховуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами та порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором та прав позивача. Визначаючи суму боргу суд, враховує вище зазначений розрахунок первісного кредитора, враховує нікчемність умов кредитного договору в частині встановленої денної процентної ставки за період з 22.08.2024 по 27.11.2024 включно. За розрахунком суду, за користування кредитом відповідач має сплатити: в період з 06.08.2024 по 20.08.2024 проценти в сумі 10, 50 грн (7 000,00 грн * 0, 01% (0, 70 грн)* 15 днів=10, 50 грн), за 21.08.2024 проценти - в сумі 98, 00 грн (1, 4%); з 22.08.2024 по 27.11.2024 проценти в сумі 6 860, 00 грн (7 000, 00 грн *1, 00% (70, 00 грн) * 98 днів= 6 860, 00 грн). Загальна сума заборгованості за процентами становить 6 968, 50 грн (10, 50 грн+98, 00 грн+6 860, 00 грн=6 968, 50 грн). Враховуючи сплачені відповідачем 10, 50 грн, як вбачається з розрахунку первісного кредитора, сума заборгованості за процентами становить 6 958, 00 грн (6 968, 50 грн 10, 50 грн = 6 958, 00 грн). Відповідач не надав суду свій розрахунок заборгованості за вище зазначеним договором, письмові докази, що підтверджують виконання ним взятих на себе зобов`язань. Наведений судом розрахунок відповідає умовам кредитного договору та вимогам законодавства про споживче кредитування. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за штрафом, суд зазначає таке. Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1, 2 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 п. 6.-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачалось що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем - виключено. Цим законом п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» викладено в новій редакції: «у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем». Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 набрав чинності, як вже зазначалось, 24.12.2023. Суд враховує, що Закон України «Про споживче кредитування» (у вище зазначеній редакції) є спеціальним законом, який регулює спірні відносини, а отже його норми, які були прийняті пізніше набрання чинності п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, мають перевагу у застосуванні. Враховуючи, що кредитний договір був укладений 05.08.2024 вимога про стягнення неустойки у формі штрафу пред`явлена позивачем на законних підставах. Щодо суми неустойки суд зазначає таке. Відповідно до частини 1, 2, 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» мінімальна заробітна плата з 01.04.2024 становила 8 000, 00 грн, тобто відповідачем одержаний кредит на суму, яка не перевищує мінімальну заробітну плату. Кредитним договором передбачений штраф у розмірі 700, 00 грн за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати триває більш ніж 6 днів. Позивач надав суду розрахунок неустойки (штрафу) в сумі 4 200, 00 грн, розмір якої не перевищує граничний розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, а отже позов в цій частині підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. З відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 18 158, 00 грн, з яких: 7 000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 958, 00 грн сума заборгованості за відсотками, 4 200, 00 грн сума заборгованості за штрафом. В іншій частині в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 701, 28 грн (89, 21%). Оплата судового збору позивачем в сумі 3 028, 00 грн підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №116077 від 20.05.2025 (а. с. 48). На підставі наведеного та

Outcome: partial