Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий зміст позовної заяви Позивач, АТ «Універсал Банк» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.01.2022 року у розмірі 24 765,18 гривень, та судових витрат у розмірі 3 028 грн. 00 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 26.01.2022 [PERSON] звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 26.01.2022. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER] у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Відповідно до положення 5.16 п. 5 розділу ІІ Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). Станом на 03.01.2025 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відповідно до п.5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 03.01.2025 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідачка на контакт не виходила, не вчинила жодної дії на погашення заборгованості. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору. Станом на 03.03.2025 заборгованість відповідачки перед АТ «Універсал Банк» за договором становить загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 24 765 грн. 18 коп. 1.Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді Ухвалою суду від 20 червня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подала. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. ІІ. Мотивувальна частина 1.Фактичні обставини, встановлені судом Як вбачається із анкети-заяви від 26.01.2022 до договору про надання банківських послуг, відповідач просить позивача відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» № [NUMBER] на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, визначену у мобільному додатку. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universal Bank, Таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates складають договір про надання банківських послуг. Підписуючи цю анкету-заяву власноручним або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку Monobank [PERSON] просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт. Проте, зазначена анкета-заява, яку надав позивач, не містить строки здійснення періодичних платежів, які встановлені сторонами, процентну ставка, яка обумовлена сторонами та буде застосовуватись за кредитом. Підписана відповідачем анкета-заява до договору про надання банківських послуг, містить її анкетні дані, контактну інформацію, та, на думку суду, не містить даних про істотні умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги. Також в анкеті-заяві зазначено: «засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем 020b47c165cebc1fdaf912ee045c1144276d4321fcbbbeff57547bb4ebc0aca49c, що буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій. Також зазначено, що [PERSON] визнає, що унікальний електронний підпис є аналогом власноручного підпису. Також зазначено, що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення Клієнта до договору про надання банківських послуг Monobank, з підписанням якого в Мобільному додатку договір набуває чинність. До матеріалів справи позивачем долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, чинна редакція яких затверджена протоколом правління №46 від 24.11.2021 та набула чинності з 27.11.2021. Також позивачем у якості доказу на підтвердження свої вимог, долучено інформація «Чорна картка monobank», згідно якої передбачено тарифи обслуговування кредитних карт Чорна картка monobank, умови та порядок користування карткою, порядок нарахування процентів та штрафних санкцій, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank. Однак, доказів про те, що вони підписані [PERSON] матеріали справи не містять. Як вбачається із руху коштів по картці від 03.03.2025 [PERSON] за період з 26.01.2022-03.03.2025, із неї вбачається, що кредитний ліміт станом на 03.03.2025 складає 10 000 грн. Також зазначені дані підтверджують, що відповідач користувалась кредитними коштами по картці № [NUMBER] , які їй було надано банком, періодично здійснюючи зняття коштів із неї та її поповнення. Крім цього, як вбачається з інформації АТ «Універсал Банк», підтверджено, що [PERSON] видано кредитну картку № [NUMBER] , яка активна до 07.29 та відкрито рахунок № [NUMBER] . Доказів, які б спростовували наведене, відповідачем не надано. Як вбачається із розрахунку заборгованості, який складено позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 26.01.2022, станом на 03.03.2025 становить 24765,18 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Крім цього, як зазначено позивачем, на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним засобом якого є платіжна карта [NUMBER] . 2.Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права За змістом частин 1, 2 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). В силу вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківським кредитом визнається будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, сплати процентів за її користування та інших зборів з такої суми. Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першої статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з положеннями частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Водночас, як уже зазначав вище суд, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору, у ній відсутні дані стосовно оформлення кредиту, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом та інших істотних умов. Крім того, у цій заяві, підписаній відповідачем відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, паспорт споживчого кредиту «Чорна картка monobank» та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, підписів [PERSON] як особистого так і електронного цифрового не містять. Адже, зазначення в анкеті-заяві про ознайомлення відповідача з умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами банку, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, яку банк долучає до позовної заяви. Аналогічну позицію в частині письмової форми договору та підстав врахування додаткових умов, не підписаних боржником, неодноразово висловлено Верховним Судом, зокрема при розгляді справи № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Відтак, оцінюючи зазначені докази, суд дійшов висновку, що відповідача не було ознайомлено саме із наданим позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначеними Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту, а відтак, твердження позивача про те, що вони є складовими спірного кредитного договору, суд відкидає. Як вбачається із наданим позивачем розрахунку, заборгованість за тілом кредиту частково сформована за рахунок нарахування відповідачу процентів та списання їх банком з кредитного ліміту, а саме списано процентів на загальну суму 10405,50 грн. за період з 26.01.2022 по 03.03.2025, а саме (717,10+597,10+574,10+376,9+507+591,7+712,8+694,5+709,7 +681,5+701,2+695+668,4+711,7+710,4+756,4). При цьому, суд вважає, що даними про рух коштів по картковому рахунку, який було відкрито відповідачу свідчить, що [PERSON] користувався наданими їй банком кредитними коштами, використовуючи свою картку, здійснювала погашення кредитної заборгованості, відтак зобов`язана повернути тіло кредиту. Проте, як уже було встановлено судом, оскільки надана анкета-заява не містить визначення домовленості сторін про сплату процентів, суд вважає, що відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, відтак, списані банком відповідачу проценти у розмірі 10405,5 грн. не можуть братись судом до уваги у вказаному розрахунку заборгованості позивача. Відтак, на думку суду, їх не слід брати до уваги та виключити із нарахованої банком заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, враховуючи наведені обставини, на думку суду, розмір неповернутого відповідачем тіла кредиту буде складати 14359,68 грн. (24765,18 10405,5). Аналогічну позицію щодо зарахування на погашення тіла кредиту коштів, сплачених боржником на погашення неправомірно нарахованих відсотків, котрі не передбачено в анкеті-заяві, наведено у постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20, в якій АТ «Універсал Банк» було пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank». При цьому, суд вважає, що доводи позивача про те, що відповідач підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та погодився з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, які набрали чинності 27.11.2021, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився із ними та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані йому для ознайомлення не заслуговують на увагу, оскільки, як уже було зазначено судом, належних та допустимих доказів про те, що зазначені документи були підписані [PERSON] , в тому числі й електронним цифровим підписом, матеріали справи не містять. Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи, докази надані сторонами, а також у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із [PERSON] заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.01.2022 в розмірі 14359,68 грн. Оскільки, суд дійшов до переконання, що даний позов слід задовольнити частково (на 57,98% від заявленої позивачем суми позову), а тому, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути 1755,63 грн. судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial