Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» звернулось з позовом до [PERSON] та просить стягнути з останньої кредитну заборгованість у сумі 80535 гривень 77 копійок, у тому числі: 20898 гривень 99 копійок заборгованість за тілом кредиту, 56689 гривень 88 копійок заборгованість за процентами, 2946 гривень 90 копійок пеня. Свої вимоги мотивує тим, що 25 червня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та відповідачем було укладено договір №1590219 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», який підписано відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач, отримавши у кредит грошові кошти, зобов`язання за вказаним договором щодо їх повернення не виконала, у результаті чого і виникла зазначена вище заборгованість. Окрім цього, на підставі укладеного з позивачем договору факторингу первісний кредитор відступив належне йому право вимоги, а позивач набув всі права кредитора за зазначеним вище договором позики й має право вимоги до відповідача. Ухвалою суду від ухвалою суду від 10 жовтня 2025 року було відкрито провадження у цій цивільній справи та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 22 грудня 2025 року представник відповідача [PERSON] через систему «Електронний суд» подав письмові пояснення у цій цивільній справі, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що позивачем було порушено порядок укладання кредитного договору, а саме: не підтверджено, що позичальнику була надана уся необхідна інформація щодо умов кредитування, підписання відповідачем договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором без направлення на її адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без належної ідентифікації та автентифікації сторін договору не відповідає вимогам законодавства. Також зазначає про те, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів за договором, Стверджує, що нарахування процентів за договором із застосуванням процентної ставки 1,5 % в день є порушенням норм Закону України «Про споживче кредитування», а також про незаконність нарахування неустойки, про недоведеність факту відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача. Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, представник позивача просила справу розглядати за її відсутності, відповідач про причину неявки суд не повідомила. Представник відповідача Москвічов Андрій Сергійович в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових поясненнях, просив справу розглядати у відсутності відповідача, яка обізнана про дату та час проведення судового засідання Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 25 червня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір №1590219 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (далі-Договір), згідно з яким останній було надано позику в сумі 20900 гривень на строк 360 днів (пункти 1.2., 1.3. Договору). Відповідно до пункту 1.1. Договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кошти у кредит у національній валюті України - гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Пунктом 1.4. Договору визначено, що періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до договору. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного у пункті 1.3 договору. Знижена процентна ставка становить 1,35% в день та застосовується у випадку, якщо споживач до 14 липня 2024 року або протягом наступних трьох календарних днів сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів (пункти 1.5., 1.5.1., 1.5.2. Договору). Згідно з пунктом 1.10. Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою складає 133760 гривен, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 133133 гривні. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Суму кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення договору. Дата надання кредиту 25 червня 2024 року. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами згідно з пунктом 2.1. договору (пункт 2.2. Договору). Відповідно до пункту 7.1. Договору він укладається за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході/протягом періоду обслуговування в товаристві. Пунктом 7.4. Договору визначено, що цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства з відтиском печатки, що відтворений шляхом електронного копіювання, в Особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов договору. Зі змісту Договору вбачається, що 25 червня 2024 року він підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р900. У додатку №1 до Договору наведено Графік платежів, у додатку №2 до Договору інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, що також підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором Р900. Також 25 червня 2024 року відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е525 підписала паспорт споживчого кредиту до Договору. 25 червня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Пейтек» від імені товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» перерахувало відповідачу на її картковий рахунок, маска картки [NUMBER] , грошові кошти в сумі 20900 гривень, номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек» 38d1dfbb-4e85-4ac7-aa7e-00ac617ea92e, номер транзакції в системі ТОВ «Селфі кредит» -4d42616d029ba94e7af88b21a654376f. Вказані обставини підтверджуються копіями договір №1590219 від 25 червня 2024 року з додатками №1, №2 до нього, паспорту споживчого кредиту, листом товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» №20250226-1085 від 26 лютого 2025 року. Згідно з розрахунком заборгованості за Договором товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» станом на 24 лютого 2025 року заборгованість відповідача складає 80535 гривень 77 копійок, з яких: 20898 гривень 99 копійок заборгованість за тілом кредиту, 56689 гривень 88 копійок заборгованість за процентами, 2946 гривень 90 копійок пеня. 24 лютого 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» і товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-04/25, за умовами якого перше відступило за плату належні йому права вимоги, а останнє прийняло належні товариству з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників до договору, що підтверджується копіями договору факторингу, актом приймання передачі документації за договором факторингу, Реєстру боржників до зазначеного вище договору факторингу. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов`язки відповідно до договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Проаналізувавши вказані норми законів, дослідивши письмові докази, суд вважає доведеним той факт, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та відповідачем було укладено в електронній формі договір про надання споживчого кредиту, згідно з яким відповідач отримала на належний їй картковий рахунок у кредит грошові кошти в сумі 20900 гривень. Відповідачем та його представником не було надано суду доказів на спростування вказаних обставин справи. Обмірковуючи доводи представника відповідача щодо недоведення позивачем факту набуття позивачем права грошової вимоги до відповідача, суд зважає на таке. Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За правилами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг. Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. У пункті 2.2. договору факторингу №01.02-04/25 зазначається, що загальний розмір заборгованостей за цим договором складає 42822135 гривень 47 копійок, згідно з Реєстром боржників, який складається сторонами в паперовому вигляді та у формі електронного документа. Пунктом 2.3. договору факторингу обумовлено, що Реєстр боржників на паперовому носії (з основною інформацією за кредитними договорами) підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін і є невід`ємною частиною цього договору. Реєстр боржників у формі електронного документа передається клієнтом фактору на електронному носії (з додатковою інформацією за кредитними договорами) і повинен відповідати Реєстру боржників на паперовому носії. Підписаному сторонами. У випадку розбіжностей між інформацією, шо наведена у Реєстрі боржників на паперовому носії та Реєстру боржників на електронному носії, перевагу має інформація Реєстру боржників на паперовому носії. У цій цивільній справі позивачем на підтвердження обставин переходу від первісного кредитора до нього права вимоги до відповідача суду надано копію Реєстру боржників до договору факторингу від 24 лютого 2025 року №01.02-04/25, що підписаний представниками сторін договору факторингу, скріплений печатками сторін та за змістом відповідає бланку зразка Реєстру боржників, форма якого була узгоджена сторонами під час укладання договору факторингу. Зі змісту вказаної копії Реєстру боржників, тобто документу, який має засвідчувати перехід права вимоги до конкретної особи боржника, убачається, що у ньому відсутні відомості щодо боржника [PERSON] . Водночас, також позивачем суду було надано Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу від 24 лютого 2025 року №01.02-04/25, у якому наведено відомості щодо боржника [PERSON] за кредитним договором №1590219. Оцінюючи цей доказ, суд зважає на те, що вказаний Витяг не відповідає за формою жодному з документів, що затверджувались сторонами договору факторингу при його укладанні, він виготовлений не сторонами договору факторингу, а лише позивачем та містить лише його печатку, та приходить до висновку, що він може бути прийнятий судом у якості доказу, що підтверджує перехід до позивача права вимоги до відповідача. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на зазначене й враховуючи те, що позивачем не надано суду доказів набуття на підставі договору факторингу права вимоги до відповідача за договором про надання кредиту №1590219, суд вважає, що вказані вище доводи представника відповідача є обґрунтованими, а тому позивач не має законних підстав вимагати від відповідача сплатити на його користь кредитну заборгованість. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Позивач сплатив судовий збір в сумі 2422 гривні 40 копійок, за правилами статті 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, покладаються на позивача й відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed