Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

представник позивача ТОВ «Коллект центр» 25 вересня 2025 року звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] 15.09.2021 року уклали кредитний договір № 3692275 відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит в сумі 15000,00 грн., а відповідач зобов`язалась повернути використану через 15 днів та сплатити проценти за користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 13.01.2022 року уклали договір факторингу №13-01/2022-79 відповідно умов якого право вимоги за кредитним договором від 15.09.2021 року № 3692275 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю « ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 10.01.2023 року уклали договір відступлення права вимоги № 10-01/2023 відповідно умов якого право вимоги за кредитним договором від 15.09.2021 року №3692275 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Відповідач не виконав умови кредитного договору не повернув кредит позивачу, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором. Станом на 25.09.2025 року сума заборгованості складає 61292,21 грн., з яких: - 13526,00 грн. сума заборгованості за кредитом; - 46266,21 грн. сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги; -1500 гривень заборгованість за комісією. Зазначена сума заборгованості відповідачем на цей час не погашена, у зв`язку із чим просять стягнути заборгованість та судові витрати. На підставі ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 30.09.2025 року ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У відповідності до гл. 10ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5ст.279ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності дост. 279 ЦПК України«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. У судове засідання представник позивача не з`явився, в ході розгляду справи зверталися із заявою про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач відзив на позов суду не надав, про причину неявки до суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений завчасно належним чином. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору. Суд встановив, що ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 15.09.2021 року уклали кредитний договір № 3692275 відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» надало відповідачу кредит в сумі 15000,00 грн., а відповідач зобов`язалася повернути використану суму через 15 днів та сплатити проценти за користування кредитом. Позичальник [PERSON] підписала графік платежів до договору про надання споживчого кредиту № 369275 від 15.09.2021 року та паспорт споживчого кредиту. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно умов кредитного договору. Заперечень з приводу отримання суми кредиту в іншому в розмірі, а ні ж зазначено в кредитному договорі 15000,00 грн., відповідач не надав. Відповідно до розрахунку заборгованості, який склало ТОВ «Мілоан» станом на 25 вересня 2025 року розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 61292,21 грн. Відповідно до статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до частини першої статті 638 ЦК Україниє умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У частині першій та другій статті 1054 ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 13.01.2022 року уклали договір факторингу №13-01/2023 відповідно умов якого право вимоги за кредитним договором від 15.09.2021 року № 3692275 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт капітал». Відповідно до пункту 2.4. цього договору фактор одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань зо договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» 10.01.2023 року уклали договір відступлення права вимоги № 10-01/2023 відповідно умов якого право вимоги за кредитним договором від 15.09.2021 року № 3692275 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Загальна сума заборгованості складає 61292,21 грн. Відповідно до п. 5.4. договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 ЦК України) за договорами позики (Кредитними договорами) (в тому числі за періоди що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики (кредитних договорів). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В зазначеному випадку новий кредитор набув прав та обов`язків первісного кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). За змістом частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 2 вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє іншу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Поряд з цим право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу строку його дії. Відповідний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12). Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила погашення існуючої заборгованості. Зважаючи на зазначене, оскільки відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що заборгованість за процентами за користування кредитом треба стягнути 61292,21 грн. Відповідач дійсність договорів факторингу не оспорює. За таких обставин суд висновує про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Коллект центр» у повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 2 та ч. 3ст. 137 ЦПК Україниза результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З метою надання професійної правничої допомоги 01 травня 2025 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Колект Центр» було укладено договір №01-07/2024 про надання правової допомоги. На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивач надав Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Колект Центр»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку про надання юридичної допомоги № 536 від 01.05.2025 до договору № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, згідно з якою ціна з надання усної консультації з вивчення документів складає 4000,00 грн. (2 години вартістю по 2000 грн.), ціна складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 9 000 грн. (3 годин по 3000 грн.), Витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 05 липня 2024 року, згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 16 000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні у матеріалах справи: Договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; платіжна інструкція про оплату позивачем надання правової допомоги ; заявка про надання юридичної допомоги та витяг з акту про надання юридичної допомоги, є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно дост. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 2422,40 грн., яка сплачена позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі встановлених судом фактичних обставин та змісту спірних правовідносин,

Outcome: approved