Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

У грудні 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначивши, що 27.01.2020 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено кредитний договір №22035000282351, за яким останній отримав кредит в розмірі 74 400,00 грн., строком на 60 місяців, тобто до 27.01.2025. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,00 % річних. 12.09.2022 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1/12092022 до Кредитного договору № 22035000282351, за умовами якої сторони підтверджують, що на дату підписання цієї Додаткової угоди сума загальної заборгованості клієнта за кредитним договором становить 78 970,68 та складається із наступних сум: 61 858,46 грн - строкова заборгованість за кредитом; 0,03 грн - строкова заборгованість за процентами; 0,19 грн прострочена заборгованість за процентами; 17 112,00 грн - прострочена заборгованість за комісією. Сторони також домовились подовжити строк кредитування на 60 місяців від останньої визначеної графіком платежів дати платежу за кредитним договором, що передує даті укладення цієї Додаткової угоди, та встановити нову кінцеву дату повернення кредиту 27.08.2027. 28.05.2025 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено Договір факторингу №28/05/25/1, за умовами якого право вимоги за кредитним договором № 22035000282351 від 27.01.2020, укладеним між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач, станом на 12.11.2025, має заборгованість в розмірі 122 406,07 грн., з яких: 78 970,68 грн. - залишок простроченого кредиту; 1,45 грн. залишок прострочених відсотків; 43 433,94 грн. - залишок прострочених комісій. З огляду на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №22035000282351 від 27.01.2020 в розмірі 122 406,07 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 05.12.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Відповідач не надав заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та не скористався правом надання відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів по даній справі. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 , постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, тому суд на підставі ч. 8 ст.178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 27.01.2020 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено кредитний договір №22035000282351, за яким останній отримав кредит в розмірі 74 400,00 грн., строком на 60 місяців, тобто до 27.01.2025. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,00 % річних. 12.09.2022 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1/12092022 до Кредитного договору № 22035000282351, за умовами якої сторони підтверджують, що на дату підписання цієї Додаткової угоди сума загальної заборгованості клієнта за кредитним договором становить 78 970,68 та складається із наступних сум: 61 858,46 грн - строкова заборгованість за кредитом; 0,03 грн - строкова заборгованість за процентами; 0,19 грн прострочена заборгованість за процентами; 17 112,00 грн - прострочена заборгованість за комісією. Сторони також домовились подовжити строк кредитування на 60 місяців від останньої визначеної графіком платежів дати платежу за кредитним договором, що передує даті укладення цієї Додаткової угоди, та встановити нову кінцеву дату повернення кредиту 27.08.2027. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 28.05.2025 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено Договір факторингу №28/05/25/1, за умовами якого право вимоги за кредитним договором № 22035000282351 від 27.01.2020, укладеним між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ТОВ «Глобал Спліт» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 22035000282351 від 27.01.2020. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 22035000282351 від 27.01.2020, заборгованість [PERSON] , станом на 28.05.2025, складає 122 406,07 грн., з яких: 78 970,68 грн. - залишок простроченого кредиту; 1,45 грн. залишок прострочених відсотків; 43 433,94 грн. - залишок прострочених комісій. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з урахуванням результату розгляду справи з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved