Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач, Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підприємство забезпечує тепловою енергією квартиру [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником частки вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22.12.2014 року. При цьому, власником іншої частки квартири є [PERSON] на підставі договору дарування № 2355 від 14.08.2015 року. Крім того, на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04.10.2021 у справі № 295/10776/21 та за відповідною заявою [PERSON] , позивачем було здійснено розподіл особового рахунку між співвласниками. Внаслідок цього, за відповідачем, [PERSON] , було відкрито окремий особовий рахунок № [NUMBER] на опалювальну площу 23,25 м?, за яким облік наданих послуг проводиться окремо від іншого співвласника. Посилаючись на вимоги статей 525, 526 ЦК України, що визначають загальні умови виконання зобов`язання, недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, а також вказуючи на порядок нарахувань за послуги з постачання теплової енергії, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, що утворилася за період з 01.11.2020 по 01.10.2025 у загальній сумі 23 840,85 грн. Ухвалою суду від 11.12.2025 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Судом встановлено, що відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] , користується послугами з постачання теплової енергії за відповідної адресою. В КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирсьої міської ради на частки квартири, належні відповідачу відкрито окремий особовий рахунок споживача послуг № [NUMBER] на опалювальну площу 23,25 м?. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань щодо оплати даних послуг відповідач допустив заборгованість, яка станом на 01.10.2025 складає 23 840,85 грн. Від отримання послуг не відмовлявся У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Положеннями ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приймаючи до уваги, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, відповідним учасником не спростовано наданий стороною позивача розрахунок заборгованості, виконаний в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», а також згідно Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved