Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] в електронній формі був укладений кредитний договір №100808128, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та строки, передбачені договором. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 17.12.2021 було укладено договір №17/12-2021-62, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором №100808128. 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорам до позичальників, в тому числі за договором №100808128. Відповідач не здійснює платежів, суму кредиту та проценти за користування кредитом не погашає, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість за кредитним договором. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №100808128 від 25.08.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 27650 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 22650 грн. На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №100808128 від 25.08.2021 у розмірі 27650,00 грн., а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. Ухвалою від 23.09.2025 відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив. Ухвалою від 24.11.2025 за клопотанням позивача витребувано від АТ КБ «Приват Банк» документи, які становлять банківську таємницю. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надходив. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 25.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №100808128 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн., строк надання кредиту 30 днів - з 25.08.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 24.09.2021 (а.с.8-12). Проценти за користування кредитом 15 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту на кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту на кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом перерахування на картковий рахунок (а.с.10-11). Пунктом 2.3. вказаного договору передбачені умови пролонгації строку кредитування, у т.ч. пролонгація на стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1.2). Згідно п. 4.2. у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості, кредитодавець, починаючи з наступного дня після закінчення строку кредитування з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою в п. 1.6. договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ч. 2 ст.625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченою п. 1.6. договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Згідно п. 6.1 кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект кредитних договорів або інформація з посиланням на них є пропозицією Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Товариству (п. 6.2 кредитного договору). За змістом п. 6.3 кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію Товариства про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства, та є невід`ємною частиною цього договору; він не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору, про які він не повідомив Товариство (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана Товариству, в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; він відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Укладення Товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Додатком № 1 до договору про споживчий кредит №100808128 від 25.08.2021, визначено графік платежів за вказаним договором, відповідно до термін повернення кредиту 24.09.2021 в розмірі 5015 грн., з яких: 5000 грн. - сума кредиту, 15,00 грн. - проценти за користування кредитом (а.с.13). Вказані умови договору також зафіксовані у паспорті споживчого кредиту №100808128 (а.с.14), та в анкеті-заяві на кредит № 100808128 від 25.08.2025 (а.с.15). Кредитний договір підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) J58398, який був направлений ТОВ «МІЛОАН» 25.08.2021 на номер телефону відповідача, зазначеного ним у Анкеті-заяві, що також підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.16). ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 5000 грн на картковий рахунок [NUMBER] , що підтверджується квитанцією від 25.08.2021, ІD операції: 1744485496 про перерахування коштів за допомогою платіжної системи LiqPay, та випискою АТ КБ «Приват Банк» по картковому рахунку відповідача, з якого вбачається, що 25.08.2021 на картковий рахунок відповідача зараховані грошові кошти у розмірі 5000 грн. (LiqPay, ID платежу 1744485496). Натомість, відповідач в установлений кредитним договором строк не повернув грошові кошти в повному обсязі, не сплатив проценти за користування ними. Як вбачається з відомості ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №100808128, станом на 23.11.2021 заборгованість складала 10 400 грн., у тому числі: 5000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 5400 грн. - заборгованість по процентам (а.с.23-24). 17.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №17/12-2021-62, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрі боржників (а.с.46-50). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №100808128 в загальному розмірі 10400,00 грн, з яких 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5400,00 грн - заборгованість за процентами (а.с.58-61). Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №100808128, станом на 10.01.2023 заборгованість становить 27 650,00 грн., у тому числі: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22650,00 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.25). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» належні йому права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1, №3 до договору, про що складений акт прийому передачі реєстру боржників (а.с.27-41). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №100808128 в загальному розмірі 27650,00 грн., з яких 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22650,00 грн заборгованість за процентами (а.с.42-45). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Коллект Центр», станом на 18.08.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №100808128 складає 27650,00 грн., у тому числі: 3500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22650,00 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.26). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Судом встановлено, що 25.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №100808128, який підписано одноразовим ідентифікатором. У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений, колегія суддів вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Підписавши вказаний договір, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчого кредиту від ТОВ «Мілоан». Зазначений договір є чинним та підлягає виконанню сторонами. Первісний кредитор ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконав, перерахувавши на картковий рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 5000 грн., однак відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитору кредитні кошти та проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість. 17.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №17/12-2021-62, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №100808128 від 25.08.2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає ТОВ «Коллект Центр» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Коллект Центр» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором №1100808128 від 25.08.2021. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Тобто, відповідач [PERSON] відповідає за виконання зобов`язань за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Коллект Центр» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №100808128 в загальному розмірі 10400,00 грн, з яких 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5400,00 грн - заборгованість за процентами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №100808128 в загальному розмірі 27650,00 грн., з яких 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22650,00 грн заборгованість за процентами. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 18.08.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №100808128 складає 27650,00 грн., у тому числі: 3500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22650,00 грн. - заборгованість за відсотками. З вимог позивача вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» не нараховувало ніяких сум заборгованості за кредитними договорами відносно позичальника, а вказаний розмір заборгованості є незмінним з моменту отримання ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за договором кредиту. Встановлено, що, станом на дату звернення позивача до суду з цією заявою, відповідач [PERSON] не погашав заборгованість за кредитним договором, остання є незмінною з моменту відступлення прав вимоги до ТОВ «Коллект Центр». Враховуючи те, що за умовами кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав, суд приходить висновку про те, що відповідач не виконав зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту, а тому з нього на користь позивача, як правонаступника кредитора у зобов`язанні слід стягнути заборгованість за основним зобов`язанням в розмірі 5000 грн Щодо позовних вимог в частині стягнення відсотків за кредитним договором, суд виходить з наступного. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку частини 2 статті 625 ЦК України, що узгоджується з позицією Верховного суду викладеною у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Пунктом 1.4 Договору про споживчий кредит №100808128 від 25.08.2021 визначено строк його дії - до 24.09.2021. Проте, Договором передбачена можливість продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових або стандартних умовах. Для пролонгації на пільгових умовах, відповідно до п. 2.3.1.1, позичальнику потрібно звернутися до кредитодавця, сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту у визначеному в залежності від строку пролонгації розмірі, а також певну частку заборгованості по кредиту. В разі пролонгації на пільгових умовах, яка може проводитися неодноразово, проценти нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 Договору. Окрім цього, Договором передбачено, також, пролонгацію на стандартних умовах, яка згідно п. 2.3.1.2. полягає у збільшенні строку кредиту на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування з урахуванням усіх пролонгацій, загальний строк якої не може перевищувати 60 днів. При пролонгації на стандартних умовах проценти нараховуються уже за ставкою у 5 %/день від суми боргу. Оскільки, станом на 24.09.2021 відповідачем не було повернуто кредитні кошти, укладений між сторонами, договір автоматично пролонгувався на 1 день щодня, протягом 60 днів - з 25.09.2021 до 23.11.2021. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан», за період з 25.08.2021 по 23.11.2021, були нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 5400,00 грн. (а.с.23-24). Крім того, відсотки за користування кредитом були нараховані ТОВ «Вердикт Капітал», після набуття права вимоги до відповідача, які складають 17250 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.25). Водночас, вимоги щодо стягнення відсотків, нарахованих ТОВ «Вердикт Капітал» є необґрунтованими, оскільки вони були нараховані після закінчення строку дії Договору та не підтверджені будь-якими належними розрахунками. Таким чином, з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню відсотки за користування кредитом, у межах строку дії договору про споживчий кредит, у розмірі 5400,00 грн., які підтверджені наданим суду розрахунком. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчій кредит №100808128 від 25.08.2021 у загальному розмірі 10 400,00 грн., у тому числі: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5400,00 грн - заборгованість за відсотками. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 27.08.2025 (а.с.1). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (37,60%), підлягає стягненню судовий збір у розмірі 910,82 грн. Також, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року (справа № 554/2586/16-ц) констатує, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Наданими позивачем документами, зокрема, копіями договору №01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, укладеному між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассистанс»; прайс-листом АО «Лігал Ассістанс»; заявкою на надання юридичної допомоги №1141 від 01.07.2025; витягом з акту № 12 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025 підтверджуються понесені позивачем витрати на надання правової допомоги у розмірі 13000 грн. (а.с. 69-75). Отже, відповідно до вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4889,30 грн. Датою ухвалення рішення, у відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial