Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

17.10.2025 року до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (АТ «СГ «ТАС») до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якій позивач просить стягнути з відповідача в порядку суброгації матеріальну шкоду в розмірі 33126,14 грн., а також понесені судові витрати в сумі 3028 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що АТ «СГ «ТАС» (приватне) укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №FА-00034006. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Peugeot 2008, д.н. [NUMBER] . 02.11.2022 року о 10 год. 55 хв. в м. Хмельницький по вул. Чорновола, 155/1, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Застрахованного Peugeot 2008, д.н. [NUMBER] та ТЗ Mercedes-Benz A140, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.12.2022 року (справа № 686/23945/22) відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. У результаті ДТП було пошкоджено Peugeot 2008, д.н. [NUMBER] , що підтверджується вказаною постановою. Враховуючи наявність Договору страхування, власник пошкодженого автомобіля ТЗ Peugeot 2008, д.н. [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про настання події та виплатою страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Peugeot 2008, д.н. [NUMBER] проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та отримано рахунок №CEK-W4748 від 25.11.2022 року з платіжним дорученням №40283 від 29.11.2022, відповідно до яких вартість ремонту Peugeot 2008, д.н. [NUMBER] склала 36 783,00 грн. У зв`язку із зазначеним, позивачем на підставі розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № 22993/01/922 від 23.12.2022 року на суму 33126,14 грн., яку було виплачено, що підтверджується платіжним дорученням № 308048 від 26.12.2022 року. Загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну Відповідачем, складає 33126,14 грн. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, відповідач повинен відшкодувати позивачу шкоду у розмірі 33126,14 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в порядку суброгації разом із судовими витратами. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 04.11.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомила. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.11.2022 року о 10 год. 55 хв. в м. Хмельницький по вул. Чорновола, 155/1, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz A140, д.н. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом не вжила всіх заходів, не забезпечила безпечність і здійснила зіткнення з автомобілем Peugeot 2008, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок ДТП дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху. Відповідача [PERSON] було визнано винною у скоєнні вищезазначеної ДТП та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., що підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.12.2022 р. у справі №686/23945/22. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Між позивачем ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №FА-00034006 від 12.11.2018 р., за яким було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Peugeot 2008», д.н. [NUMBER] . З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Peugeot 2008, д.н. [NUMBER] проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та отримано рахунок №CEK-W4748 від 25.11.2022 року з платіжним дорученням №40283 від 29.11.2022, відповідно до яких вартість ремонту Peugeot 2008, д.н. [NUMBER] склала 36 783,00 грн. На підставі розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № 22993/01/922 від 23.12.2022 року позивачем було виплачено потерпілій особі суму страхового відшкодування у розмірі 33126,14 грн., що підтверджується даними платіжної інструкції №308048 від 26.12.2022 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність не була застрахована. На підставі заяви позивача про виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «Перша» здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС» в розмірі 33126,14 грн. (з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу та вирахуванням франшизи), що підтверджено платіжним дорученням №308048 від 26.12.2022 року. Тобто, ПрАТ «СК «Перша» виконало свої зобов`язання, виплативши позивачу страхове відшкодування у розмірі ліміту, визначеному у полісі обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № FА-00034006. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст.261, ст.262 ЦК України). Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Отже, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до ПрАТ «СГ «ТАС» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені наявними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 33126,14 грн. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved