Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

20.11.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №002/13425959-CK_SB від 28.12.2021 в сумі 72535,49 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.12.2021 між АТ "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, яку слід розуміти як Кредитний договір №002/13425959-CK_SB від 28.12.2021. На підставі Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування №002/13425959-CK_SB від 28.12.2021 на ім`я [PERSON] відкрито поточний рахунок у гривні № [NUMBER] та видано платіжну картку Master Card World, на яку було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 48000 грн, з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 37 %, строком користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Тобто позивач свої зобов`язання за договором виконав, встановивши ліміт кредитування рахунку, тоді як відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 01.09.2025 виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 72535,49 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 47884,21 грн, заборгованість по процентам (в т.ч. прострочена) 24651,28 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 28.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви зазначено, що розгляд справи проводити за відсутності представника АТ «ТАСКОМБАНК». Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», однак у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані позивачем докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27.12.2021 між АТ "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір №002/13425959-CK_SB, шляхом підписання відповідачем Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування в межах проєкту "izibank". Вказана заява разом з Публічною пропозицією (офертою) АТ "ТАСКОМБАНК" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в межах проєкту "izibank" (далі ДКБО) та Тарифами Банку, що розміщені на сайті АТ "ТАСКОМБАНК" складають Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в мобільному застосунку "izibank". Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування в межах проєкту "izibank" було підписано відповідачем електронним цифровим підписом 27.12.2021 о 17:58:02 год. Позивачем долучено копію публічної пропозиції (оферти) АТ "ТАСКОМБАНК" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в межах проєкту "izibank" в редакції від 14.07.2021. За даними довідки АТ "ТАСКОМБАНК" [PERSON] з 28.12.2021 є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] та платіжної картки за вказаним рахунком № [NUMBER] . Відповідно до підписаної відповідачем Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування в межах проєкту "izibank" на його ім`я було відкрито поточний рахунок у гривні № [NUMBER] , емітовано платіжну картку Master Card World, та надано кредит на споживчі цілі у вигляді встановлення на поточний рахунок кредитного ліміту в загальному розмірі 48000гривень. Підписанням цієї заяви відповідач погодився, що кредитний ліміт встановлено на максимально доступну суму 200000 гривень, зі строком користування кредитним лімітом 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації на той самий строк з нарахуванням процентів за процентною ставкою 43,96% річних. Банк свої зобов`язання за договором виконав, відкрив відповідачу поточний рахунок із кредитним лімітом. Доказів неотримання грошових коштів відповідачем не надано. З виписки по особовому рахунку [PERSON] за період 28.12.2021-01.09.2025 убачається, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював покупки, грошові перекази, часткове погашення заборгованості. При цьому встановлено, що відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 01.09.2025 становить 72535,49 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 47884,21 грн, заборгованість по процентам (в т.ч. прострочена) 24651,28 грн. Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору №002/13425959-CK_SB від 27.12.2021. Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредитного ліміту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитними коштами. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 72535,49 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 47884,21 грн, заборгованість по процентам (в т.ч. прострочена) 24651,28 грн заборгованість за простроченими відсотками. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання та порушив умови договору, укладеного 27.12.2021 між ним і банком, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором, яка виникла станом на 01.09.2025, у сумі 72535,49 грн. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2422,40 грн судового збору. У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved