Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-капітал» звернулося до суду з позовом, сформованим в системі «Електронний суд», який обґрунтовує тим, що 09.02.2021 між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 97364091000, відповідно до умов якого відповідачу відкрито картку та встановлено ліміт кредитування у розмірі 49000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом. 23.12.2021 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «Кредит -капітал» укладено договір факторингу № 227, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників АТ «УКРСИББАНК», в тому числі до відповідача. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 97364091000 від 09.02.2021 у загальному розмірі 65713,37 грн., судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. Ухвалою суду від 26.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, по справі відкрито спрощене позовне провадження, призначений судовий розгляд без повідомлення (виклику) сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 26.12.2025 за зареєстрованим місцем проживання. Поштове відправлення повернуте до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19). З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Так, 09.02.2021 між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] підписано Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 97364091000. За умовами договору [PERSON] відкрито поточний рахунок у національній валюті України та встановлено ліміт кредитування 49000 грн. (п. 1.1, 2.1.1). Згідно п. 2.1.4 процентна ставка на суму кредитної заборгованості становить 55 % річних. Строк кредитування становить 24 місяці. Згідно виписок про рух коштів по рахунку вбачається, що [PERSON] на його рахунок було встановлено кредитний ліміт 49000 грн. із кінцевим терміном 20.02.2023. З 09.02.2021 вбачається рух коштів по рахунку. 23.12.2021 між АТ «УКРСИББАНК»та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 227, за яким АТ «УКРСИББАНК»передає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні АТ «УКРСИББАНК»права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до такого Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 65713,37 грн., з яких: 46824,81 грн. - сума боргу за основною сумою заборгованості; 18813,56 грн. - сума боргу за відсотками; 75 грн. комісія. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі наведених норм права, оскільки відповідач в порушення умов договору позики не виконав зобов`язання по поверненню грошових коштів та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 65713,37 грн, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит -капітал». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. Що стосується витрат на правничу допомогу адвоката, то судом враховується положення ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові від 22.05.2024 № 754/8750/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved