Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 04 березня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №2423242 на суму 8 000 гривень 00 копійок на строк 30 днів, з процентною ставкою 2,5% на день. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та позивачем було укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 28 від 25 липня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21, укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та позивачем, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики №2423242 в розмірі 31 841 гривня 25 копійок. Згідно Договору факторингу Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Позивачем з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 25 липня 2024 року не здійснювалось жодних штрафних санкцій. 04 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №05092-03/2024 на суму 8 000 гривень 00 копійок на строк 120 днів, з процентною ставкою 2,5% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього Договору. 20 серпня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем було укладено Договір факторингу №20082024, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 20 серпня 2024 року до Договору факторингу №20082024, укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №05092-03/2024 в розмірі 32 000 гривень 00 копійок. Згідно Договору факторингу Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Позивачем з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20 серпня 2024 року не здійснювалось жодних додаткових нарахувань. Оскільки відповідач зобов`язання за Договором позики та Кредитним договором не виконав та ним не було здійснено погашення кредитної заборгованості, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами в примусовому порядку. Представник позивача в позовній заяві просив проводити судовий розгляд без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.93 зворот). Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, звідки повістки про виклик до суду повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.103-105, 107-108, 110-112). Відзив на позов не надав. Ухвалою від 28 січня 2026 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного провадження. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Судом встановлено, що 04 березня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №2423242 на суму 8 000 гривень 00 копійок на строк 30 днів, з денною процентною ставкою 2,5 % на день, процентною ставкою за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70 % на день (а.с.6-8). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та позивачем було укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.11-13). Згідно п. 1.1. Договору факторингу Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою ( плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Судом встановлено, що 04 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №05092-03/2024 на суму 8 000 гривень 00 копійок на строк 120 днів, з процентною ставкою 2,5% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього Договору (а.с. 28-30). 20 серпня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем було укладено Договір факторингу №20082024, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.38-40). Згідно п. 1.1. Договору факторингу Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управлінням кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 28 від 25 липня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21, укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та позивачем, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики №2423242 в розмірі 31 841 гривня 25 копійок (а.с.19). Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором позики №2423242 від 04 березня 2024 року (а.с.20-21) заборгованість за спірним договором складає 31 841 гривня 25 копійок, з яких 7 950 гривень 00 копійок - заборгованість за основною сумою боргу, 23 891 гривня 25 копійок - заборгованість за відсотками, яка не погашена. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 20 серпня 2024 року до Договору факторингу №20082024, укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №05092-03/2024 в розмірі 32 000 гривень 00 копійок (а.с.44). Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №05092-03/2024 від 04 березня 2024 року (а.с.35-36) заборгованість за спірним договором складає 32 000 гривень 00 копійок, з яких 8 000 гривень 00 копійок - заборгованість за кредитом, 24 000 гривень 00 копійок - заборгованість за відсотками, яка не погашена. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором позики №2423242 від 04 березня 2024 року в загальній сумі 31 841 гривня 25 копійок; за кредитним договором №05092-03/2024 від 04 березня 2024 року в загальній сумі 32 000 гривень 00 копійок є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028 гривень 00 копійок, сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 9).

Outcome: approved