Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 року у вказаній справі позов задоволено. На даний час рішення не набрало законної сили. До суду надійшла заява, в якій просять ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, які становлять 5000,00 гривень. Учасники розгляду справи в судове засідання призначене на 02.02.2026 року не з`явилися. [PERSON] у своїй письмовій заяві від 12.01.2026 року (а.с. 51) висловив свою позицію щодо відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, вказав, що заявлений розмір є явно завищеним і неспівмірним з обсягом виконаної роботи, оскільки представник позивача участі в судових засіданнях не приймав, позов типовий, він позов визнав. Виходячи із вказаного, суд вважає за можливе винести рішення на підставі наявних у справі доказів та документів. Фіксація судового засідання не здійснювалась. До заяви додано ряд доказів на підтвердження її доводів. Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову - на відповідача. Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необгрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Дослідивши ряд документів та вивчивши доводи заяви, суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає задоволенню частково. Так, 12.01.2026 року суд ухвалив рішення за позовом вказаним вище. Прийнято рішення стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 33950,00 грн. та 1211,20 грн. сплаченого судового збору. Згідно наданих суду документів, вартість наданих позивачу правових послуг становить 5000 грн. Разом з цим, суд враховує і наступне: -ціна позову лише в 6,7 рази перевищує вартість правових послуг. Дане є вочевидь неспіврозмірним по відношенню до відповідача; -справа не є складною представник позивача не приймав участь в жодному судовому засіданні (навіть по ВКЗ), справа є типовою (шаблонною), представник позивача не вчиняв трудоємних дій зі збору доказів (їх пошуку). При цьому просять стягнути з відповідача кошти, які майже дорівнюють вставновленій в країні мінімальній місячній зарплаті (тобто, громадяни України майже місяць працюють щоб отримати такі кошти) - дане є вочевидь неспіврозмірним обсягу виконаної по справі роботи; -кількість складених процесуальних документів є невеликою. За таких обставин, суд вважає достатнім, розумним і справедливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати за правову допомогу в розмірі 3500 грн. При цьому суд виходить ще й з того, що домовленості про вартість правової допомоги, які були досягнуті між позивачем та надавачем юридичних послуг не є обов`язковими для відповідача (як особи, яка в цих домовленостях участі не приймала), а вартість правових послуг чітко не визначено законодавством.

Outcome: partial