Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

В вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 18.08.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 3451140. Згідно п.1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 1500.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 15.12.2021 року між TOB «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за Договором № 3451140. 10.01.2023 року було укладено Договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», в тому числі за Договором № 3451140. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до Відповідача за Договором № 3451140. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 3451140 від 18.08.2021р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23828,20 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3652,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 19736,20 грн.; заборгованість з комісії - 440,00 грн. З врахуванням наведеного, позивач просить: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит № 3451140 від 18.08.2021 у розмірі 23828,20 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 3451140 відповідно до якого кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим Договором, на строк визначений у п.1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 4000грн. у валюті: українські гривні. (п.п.1.1, 1.2 Договору). Пунктами 1.3, 1.4, 1.5.1, 1.5.2, 1.6 Договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів з 18.08.2021 року (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за його користування кредитом: 17.09.2021р.. Комісія за надання кредиту становить 440,00 грн., яка нараховується за ставкою 11,00 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1500, 00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відстоків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом п. 2.3.1.2 Кредитного договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п. 1.6 Кредитного договору. [PERSON] підписала кредитний договір № 3451140 від 18.08.2021 року шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (S47991), що підтверджено наданою позивачем довідкою про ідентифікацію. Згідно квитанції 1738097517 від 18.08.2021р. ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] кошти у сумі 4000,00 гривень згідно договору №3451140. 15.12.2021 року між TOB «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників в тому числі за Договором про споживчий кредит № 3451140 від 18.08.2021 р., що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 3451140 від 18.08.2021 р. в загальній сумі 10863,60 грн., з яких: 3652,0 грн. заборгованість за кредитом; 6771,6 грн. заборгованість по процентах; 440грн. заборгованість по комісії. 10.01.2023р. ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит №3451140 від 18.08.2021 р., що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Згідно Реєстру боржників до Договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року заборгованість [PERSON] за договором кредиту № 3451140 від 18.08.2021 року становить 23828,2 гривень з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 3652,0 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 19736,20 грн.; заборгованість з комісії - 440,00 грн. Вказані обставини підтверджуються: договором про споживчий кредит №3451140 від 18.08.2021 р.; графіком платежів за договором про споживчий кредит №3451140 від 18.08.2021 р.; анкетою-заявою на кредит №3451140; довідкою про ідентифікацію; квитанцією №1738097517 від 18.08.2021 р.; розрахунками заборгованості TOB «Мілоан», ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Коллект Центр»; договором факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021 р.; реєстром боржників до Договір факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021р.; договором відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року; реєстром боржників до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитами, суд враховує наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 висловила таку правову позицію: «надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.» На підставі наведеного, при визначенні розміру процентів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує, що нарахування процентів може здійснюватися в межах строку кредитування. За кредитним договором укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 18.08.2021р. № 3451140, суд приходить до висновку, що стягненню підлягає заборгованість за процентами в межах строків кредитування (30 днів та 60 днів з врахуванням строків пролонгації). А саме, згідно розрахунків заборгованості за вказаним Договором наданим первісним кредитором ТОВ «Мілоан», яка становить в сумі 10863,60 грн. заборгованості, з яких: 3657 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 6771,60 грн. сума заборгованості за відсотками та заборгованість за комісіями 440 грн. Нарахування відсотків поза строками кредитування визначеними умовами вказаного договору, суд вважає безпідставним. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колект Центр» заборгованість за договором №3451140 від 18.08.2021 року в сумі 10863,60 грн., з яких: 3657 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 6771,60 грн. сума заборгованості за відсотками та заборгованість за комісіями 440 грн. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, а саме судовий збір в сумі 1104,37 грн. (23828,20/100 =238,28; 10863,60/238,28= 45,59; 2422,40/100 х 45,59) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5926,70 грн. (23828,20/100 =238,28; 10863,60/238,28= 45,59; 13000/100 х45,59), які підтвердженні належними доказами, а саме: Договором №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024р., Заявкою на надання юридичної допомоги №1574 від 01.08.2025р., Витягом з Акту №13 про надання правової допомоги від 31.08.2025р.

Outcome: partial