Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] . Заява мотивована тим, що вказана особа страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого вона не спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та становить небезпеку для себе та оточуючих. Її лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано органічний розлад особистості внаслідок перенесеної нейроінфекції з вираженими інтелектуально-мнестичними порушеннями, корчовий синдромом по даним анамнезу. [PERSON] визнана недієздатною та є особою з інвалідністю І групи. У такому стані вона не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. Опікун хворої [PERSON] , який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу та розглянути справу без його участі. [PERSON] , в судове засідання не доставлена у зв`язку із важким станом здоров`я. Інші учасники судового провадження не заперечують проти задоволення заяви щодо госпіталізації хворої. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2018 р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що 28.01.2026 р. [PERSON] була доставлена в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. [PERSON] визнана недієздатною та є особою з інвалідністю І групи. Комісія лікарів-психіатрів 28.01.2026 р. встановила наявність у неї органічного розладу особистості внаслідок перенесеної нейроінфекції з вираженими інтелектуально-мнестичними порушеннями, корчовий синдромом по даним анамнезу, та прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання вона не спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та становить небезпеку для себе та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 28.01.2026 р., медичною картою стаціонарного хворого №748 від 28.01.2026 р., заключенням ЛКК, рішенням Ярмолинецького районного суду від 18.10.2001 р., рішенням виконавчого комітету Виноградівської сільської ради від 26.02.2009 р. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved