Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

20 серпня 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача вартість необлікованої електричної енергії за актом про порушення № Дн 005767 від 12.12.2024 у розмірі 59958,31 грн, 3028,00 грн витрат зі сплати судового збору, 12000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що за адресою [ADDRESS] відкрито особовий рахунок N? [NUMBER] на ім?я [PERSON] . Згідно договору дарування від 26.11.2008 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар 1/6 частину домоволодіня [ADDRESS] . Під час виявлення порушення був присутній [PERSON] (далі Відповідач), для підтвердження особи надав паспорт [NUMBER] від 02.11.2006 р. виданий Кіровським РВ у м.Дніпропетровську. [PERSON] (Відповідач) фактично проживають за адресою: [ADDRESS] - та є споживачами електричної енергії - так саме за вказаною адресою виявлено самовільне підключення з порушенням схеми обліку, що є крадіжкою. 11.07.2023 за адресою: [ADDRESS] проведено технічну перевірку та замінено прилад обліку та пломби на ньому. Під час проведення рейдової перевірки, що проводилась 12.12.2024, позивачем було виявлено порушення п.2.3.3. ПРРЕЕ, що відповідає п. 8.4.2 ПРРЕЕ: Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електромережі АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконане дротом 2* (2*2,5) «Мідь» від ввідних дротів до навантаження струмоприймачів та електропроводки будинку відкрито, виявите яке при контрольному огляді можливість існувала. При включенні навантаження імпульси відсутні, лічильник електричну енергію не враховує. Порушення ПРРЕЕ за результатами перевірки 12.12.2024 зафіксовано актом про порушення № Дн005767. 28.01.2025 Відповідачем отримано під підпис досудову претензію за актом про порушення на суму 59958,31 грн. У зв`язку з цим, позивач Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулось до суду для стягнення суми спричинених збитків. Ухвалою суду від 02 жовтня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Біла Т.А. в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі представника позивача, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини не явки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 30.01.2026 було вирішено питання про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»індивідуальний споживачце фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» та є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 21906134. Відповідно до п. 8.2.5 глави 8.2 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. 12.12.2024 під час проведення рейдової перевірки, що проводилась 12.12.2024, позивачем було виявлено порушення п.2.3.3. ПРРЕЕ, що відповідає п. 8.4.2 ПРРЕЕ: Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електромережі АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконане дротом «Мідь» 2* (2*2,5) від ввідних дротів до навантаження струмоприймачів та електропроводки будинку відкрито, виявите яке при контрольному огляді можливість існувала. При включенні навантаження імпульси відсутні, лічильник електричну енергію не враховує. Порушення продемонстровано споживачу. Такі дії відповідача є правопорушенням в електроенергетиці та внаслідок таких противоправних діянь позивачу спричинено матеріальний збиток. У зв`язку з чим було складено Акт про порушення № Дн 005767 від 12.12.2024. Відповідно до п.4 ч. 2 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії, серед іншого, є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно з ч. 1ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії»учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У пункті 8.2.6 глави 8.2 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків. З протоколу № 09/25 від 28.01.2025 засідання комісії з розгляду акта про порушення від 12.12.2024 № Дн 005767 вбачається, що комісією з розгляду актів про порушення Дніпровського району електричних мереж (ДРЕМ) АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» було розглянуто Акт про порушення № Дн 005767 від 12.12.2024 та здійснено розрахунок обсягів та вартості не облікованої електричної енергії, а також розрахунок збитків, яких зазнав позивач по вищезазначеному Акту, розмір яких склав 59958,31 грн. Також представником позивача додано до матеріалів справи розрахунок заборгованості за період з 12.06.2024 по 12.12.2024 тобто за 183 дні, згідно якого заборгованість становить 59958,31 грн. 28.01.2025 відповідачем отримано під підпис досудову претензію за актом про порушення на суму 59958,31 грн. Однак, відповідач спричинені позивачу збитки у повному розмірі не відшкодував. Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини відповідача в заподіянні позивачу збитків у розмірі 59958,31 грн, а тому вказана сума повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» підлягають задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнуто судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 12000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, правничу допомогу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» у зазначеній цивільній справі на підставі договору на надання правової допомоги від 08 січня 2021 року надавало Адвокатське об`єднання «Перший радник», в особі адвоката Білої Т.А., яка також діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ДП №4150, яке видане Радою адвокатів Дніпропетровської області 20 лютого 2019 року, та довіреності № 132/2023 року від 06 березня 2023 року. Частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Так, на підтвердження витрат на правову допомогу було надано акт № 54/205/12637/25-ДнЕМ від 06 жовтня 2025 року наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 5896-ДнЕМ від 04 жовтня 2024 року, відповідно до якого виконавцем надані наступні послуги: 1. вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів; 2. розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовка та систематизація доказової бази, запит документів, роздруківка письмових документів, складання копій, розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта; 3. складання та подання позовної заяви, письмових пояснень, фото доказів; 4. участь у судових засіданнях; 5. прибуття до суду для подачі процесуальних документів; відправка доказів відповідачу з додатками поштою; 6. підготовка заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Вартість наданих послуг складає 12000,00 грн. Судом також враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» послуг адвоката щодо надання правової допомоги в цій справі АО «Перший радник». Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18. Також слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих адвокатом доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18. Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Таким чином, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Так, розглядаючи надані представником позивача докази понесених витрат на правову допомогу, суд враховує правову позицію Верховного Суду та практику Європейського суду з прав людини, та дійшов висновку, що розмір заявлених до стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 12000,00 грн не відповідає повною мірою критерію реальності адвокатських витрат і критерію розумності їх розміру, оскільки такі витрати не співставні з обсягом і змістом наданих послуг. При цьому, суд дослідив питання обґрунтованості витрат та врахував, що справа не обтяжена кількістю доказів, які б потребували вивчення, відтак, не є складною і підготовка до її розгляду, оскільки явно не потребувала значних затрат часу та зусиль професійного адвоката. Окрім того, Суд враховує, що 12 травня 2020 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі №904/4507/18, в якій підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц), і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд вважає, що заявлені представником позивача витрати на правову допомогу є неспівмірними зі складністю справи, та обсягом фактично наданих адвокатом юридичних послуг, враховуючи необхідний час, який може бути витрачений адвокатом на опрацювання спірних правовідносин та розумну необхідність витрат для вказаної справи. При цьому, зважаючи на те, що фактично правова допомога у цій справі все ж була надана, є документально підтвердженою, а її обсяг встановлено з матеріалів справи, та враховуючи співмірність витрат на правову допомогу з обсягом і змістом наданої адвокатом правової допомоги, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на правову допомогу у сумі 6000 грн, які є співставними з обсягом і змістом наданих послуг. На підставі ст.ст.15,16,1166 ЦК України,Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, та

Outcome: approved