Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

представник позивача звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , ПАТ «Зернопродукт МХП», третя особа: Головне управляння Держгеокадастру у Хмельницькій області про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, мотивуючи її тим, що рішенням Теофіпольського районного суду від 14.01.2026 року задоволено у позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , ПАТ «Зернопродукт МХП», та витребувано з чужого незаконного володіння [PERSON] та Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» на користь [PERSON] земельну ділянку площею 2,6537 га, з кадастровим номером 6824785000:04:004:0138, яка розташована на території Новоставецької сільської ради (в даний час Теофіпольська ТГ), Хмельницького району Хмельницької області, а також стягнуто з [PERSON] та ПАТ «Зернопродукт МХП» на користь [PERSON] по 694,3 грн судових витрат з кожного. У позовній заяві зазначено, що якщо представляти інтереси [PERSON] у цій справі буде адвокат, додатково для суду буде надано орієнтовний розрахунок суми витрат, які він понесе на оплату витрат на правову допомогу у даній справі. [PERSON] поніс витрати на оплату правничої допомоги у даній справі у загальній сумі 25 000 грн, що складається: із суми гонорару 5 000 грн, обумовленої договором про надання правничої допомоги від 10 лютого 2025 року та суми гонорару 20 000 грн, передбаченого договором про надання правничої допомоги від 22 липня 2025 року. Крім того, зазначила, що вказану вище заяву було зроблено нею до закінчення судових дебатів, тобто безпосередньо у судовому засіданні 14 січня 2026 року. Між [PERSON] та адвокатом Сапугою Ю.В. 10 лютого 2025 року та 22 липня 2025 були укладені договори про надання правничої допомоги (юридичних послуг), відповідно до умов яких, адвокат надавала послуги на платній основі, сума гонорару по першому договору становить 5000 грн, факт надання правничої допомоги підтверджується актом виконаних робіт; по другому договору - 20 000 гривень. Договорами передбачено, що клієнт зобов`язаний сплатити гонорар протягом 20 календарних днів після підписання сторонами акту виконаних робіт. На підставі викладеного, просить ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, просить прийняти додаткове рішення та стягнути з відповідача [PERSON] 25000 грн витрат на правову допомогу Від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки у позовній заяві зазначено, що на дату звернення до суду судові витрати складаються виключно з судового збору, хоча між позивачем та адвокатом Сапугою Ю.В. 10.02.2025 був укладений договір про надання правничої допомоги, який діяв до подання позовної заяви до суду. Таким чином, позивач без поважних причин до закінчення судових дебатів не надав суду доказів витрат на правову допомогу відповідно до договору від 10.02.2025 року. Також зазначила, що у справі є два відповідачі, а позивач заявив вимоги про стягнення витрат на правову допомогу лише з одного відповідача. Крім того, вважає, що витрати у розмірі 20000 грн відповідно до договору від 22.07.2025 є неспівмірними. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.8.ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, окрім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Судом встановлено, що рішенням Теофіпольського районного суду від 14.01.2026 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , ПАТ «Зернопродукт МХП», та витребувано з чужого незаконного володіння [PERSON] та Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» на користь [PERSON] земельну ділянку площею 2,6537 га, з кадастровим номером 6824785000:04:004:0138, яка розташована на території Новоставецької сільської ради (в даний час Теофіпольська ТГ), Хмельницького району Хмельницької області, а також стягнуто з [PERSON] та ПАТ «Зернопродукт МХП» на користь [PERSON] по 694,3 грн судових витрат з кожного. В порядку ч.8 ст. 141 ЦК України представник позивача подав заяву про намір стягнення витрат на правничу допомогу (про що зазначено у рішенні суду). 19.01.2026 представник позивача через систему «Електронний суд» подала заяву про стягнення з [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн. 10 лютого 2025 року та 22 липня 2025 року між [PERSON] та адвокатом Сапугою Ю.В. були укладені договори про надання правничої допомоги (юридичних послуг), відповідно до умов яких, адвокат надавала послуги на платній основі, сума гонорару по першому договору становить 5000 грн, по другому договору - 20 000 гривень, факт надання правничої допомоги підтверджується актами виконаних робіт. Верховний Суд у постанові від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21 зазначив, що у разі подання доказів судових витрат після ухвалення рішення сторона зобов`язана обґрунтувати поважність причин їх неподання до закінчення судових дебатів; у разі відсутності такого обґрунтування суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення витрат. Враховуючи, що договір про надання правничої допомоги від 10.02.2025 року набрав чинності з дня його підписання та діє до подання позовної заяви до суду ( п.4.1. Договору), в позовній заяві позивач не зазначив доказів витрат на правову допомогу, понесених відповідно вказаного договору, а вказав, що судові витрати складаються з судового збору, суд дійшов переконання, що суду не надано доказів наявності поважних причин складання акту виконаних робіт по вказаному договору лише в січні 2026 року, а не до подання позовної заяви до суду чи до судових дебатів у справі, тому суд вважає, що позивач не надав доказів наявності поважних причин неподання доказів витрат на правничу допомогу, понесених до подання позовної заяви до суду згідно договору про надання правничої допомоги від 10.02.2025, тому витрати на правничу допомогу відповідно договору від 10.02.2025 стягненню не підлягають. З приводу заперечення представника відповідача Букреєвої Л.І. щодо не співмірності витрат у розмірі 20000 грн відповідно договору від 22.07.2025, суд зазначає, що справа розглядалася за правилами загального позовного провадження, потребувала значного часу для адвоката , оскільки перебувала в провадженні суду пів року, тому суд вважає, що витрати є співмірними та розумними. Оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи що позов у справі задоволено у повному обсязі, у справі є два відповідачі, та витрати на правову допомогу, відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, розподіляються пропорційно між відповідачами, а позивач не пред`являє вимог про стягнення витрат на правову допомогу до відповідача ПрАТ «Зернопродукт МХП» суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн ( 20000 грн витрат / 2 відповідачів ).

Outcome: partial