Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

[PERSON] , заінтересована особа Шабівська сільська рада об`єднаної громади Білгород-Дністровського району Одеської області звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що батько [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , дійсно народився та проживав на території с.Біленьке (Акембет повіту Четатя-Албе) Білгород-Дністровського району Одеської області з дня народження, тобто з 17 серпня 1938 року по 2000 рік. Короткий зміст та обгрунтування заяви [PERSON] , [INFO] , громадянка України, паспорт серії [NUMBER] , виданий Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області від 31.01.2002 року, РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] є донькою [PERSON] . Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане повторно 19.11.2024 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис під номером 70. 27 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 27.04.1991 року, про що складений відповідний актовий запис під номером 21 та змінила прізвище на « [PERSON] ». Батько заявниці [PERSON] народився [INFO] , у селі Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується наступними документами: метричною книгою про народження Свято-Михайлівської церкви села Шабо повіту Четатя-Албе (село Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області); архівною довідкою №8205/06-21 від 05.12.2024 року. За життя батько заявниці розповідав, що з народження він з батьками проживав у селі Акембет (нині село Біленьке) повіту Четатя-Албе (на той час територія Румунії, згодом СРСР, нині Україна), де в подальшому й навчався, здійснював трудову діяльність та створив сім`ю. Заявник зверталися до різних установ з метою отримання підтвердження факту постійного проживання покійного батька [PERSON] за місцем його народження, а саме на території села Біленьке (Акембет повіту Четатя-Албе) Шабівської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області, з дня народження, тобто з 17 серпня 1938 року по 2000 рік, проте через втрату архівних документів та значні історико-політичні зміни (зміна державної належності території, знищення документів, відсутність електронних реєстрів), підтвердити цей факт офіційними документами через архівні установи неможливо. Листом Шабівської сільської ради №06.2-03/75 від 06.01.2025 року повідомлено про те, що на зберіганні в архіві Шабівської сільської ради погосподарські книги зберігаються з 1944 року (до серпня 1944 року територія Буджаку (Південна Бессарабія) офіційно входила до складу Румунського королівства-Губернаторства Бессарабії, а з серпня 1944 року Бессарабія увійшла до складу колишнього СРСР) тому інформація за період з 1935 року по 1944 рік відсутня. Записи у погосподарських книгах по селу Біленьке починаються з 1950 року. З архівної довідки №06.2-03/75/1 від 06.01.2025 року вбачається, що відповідно до погосподарських книг по селу Біленьке, які знаходяться на зберіганні в архіві Шабівської сільської ради наявна інформація про проживання [PERSON] з 1950 року по 2000 рік. Іншими відомостями щодо витребуваної інформації архів Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області не володіє. Інформаційною довідкою комунальної установи «Ізмаїльський архів» №Б-27/1 від 08.04.2025 року повідомлено про те, що списки мешканців села Акембет повіту Четатя-Албе на зберігання до КУ «Ізмаїльський архів» не надходили. 16.05.2025 року листом архівного відділу Білгород-Дністровської районної державної адміністрації було повідомлено про неможливості надання архівної копії запису та архівної довідки про проживання [PERSON] у с.Акембет, оскільки на зберіганні у архівному відділі будь-які документи за період 1938-1949 роки не виявлені. На даний час у заявниці виникла необхідність вирішити питання отримання громадянства іншої держави. Викладені вище обставини й стали підставою для звернення [PERSON] до суду з відповідною заявою про встановлення факту проживання на певній території в певний проміжок часу. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.07.2025 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви виходячи з наступного. [INFO] помер батько заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.09.2024 року, актовий запис №53 (видано повторно). Факт, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.11.2024 року, актовий запис №70. 27.04.1991 року заявник уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.04.1991 року, актовий запис №21 та змінила прізвище на « [PERSON] ». Заявник зазначає, що за своє життя її батько [PERSON] розповідав, що з народження він з батьками проживав у селі Акембет (нині село Шабо) повіту Четатя-Албе, на той час територія Румунії, згодом СРСР, нині Україна, де в подальшому навчався, здійснював трудову діяльність та створив сім`ю. В якості доказів факту народження та постійного проживання в певний проміжок часу на території с.Біленьке (Акембет повіту Четатя-Албе) Білгород-Дністровського району Одеської області з дня народження, тобто з 17 серпня 1938 року по 2000 рік батька [PERSON] заявником надано метричну книгу про народження Свято-Михайлівської церкви села Шабо повіту Четатя-Албе (село Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області) та архівну довідку Державного архіву Одеської області №8205/06-21 від 05.12.2024 року. Заявник також зазначає, що вона неодноразово зверталися до різних установ з метою отримання підтвердження факту постійного проживання покійного батька [PERSON] за місцем його народження, а саме на території села Біленьке (Акембет повіту Четатя-Албе) Шабівської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області, з дня народження, тобто з 17 серпня 1938 року по 2000 рік, проте через втрату архівних документів та значні історико-політичні зміни (зміна державної належності території, знищення документів, відсутність електронних реєстрів), підтвердити цей факт офіційними документами через архівні установи неможливо. Листом Шабівської сільської ради №06.2-03/75 від 06.01.2025 року повідомлено про те, що на зберіганні в архіві Шабівської сільської ради погосподарські книги зберігаються з 1944 року (до серпня 1944 року територія Буджаку (Південна Бессарабія) офіційно входила до складу Румунського королівства-Губернаторства Бессарабії, а з серпня 1944 року Бессарабія увійшла до складу колишнього СРСР) тому інформація за період з 1935 року по 1944 рік відсутня. Записи у погосподарських книгах по селу Біленьке починаються з 1950 року. З архівної довідки №06.2-03/75/1 від 06.01.2025 року вбачається, що відповідно до погосподарських книг по селу Біленьке, які знаходяться на зберіганні в архіві Шабівської сільської ради наявна інформація про проживання [PERSON] з 1950 року по 2000 рік. Іншими відомостями щодо витребуваної інформації архів Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області не володіє. Інформаційною довідкою комунальної установи «Ізмаїльський архів» №Б-27/1 від 08.04.2025 року повідомлено про те, що списки мешканців села Акембет повіту Четатя-Албе на зберігання до КУ «Ізмаїльський архів» не надходили. 16.05.2025 року листом архівного відділу Білгород-Дністровської районної державної адміністрації було повідомлено про неможливості надання архівної копії запису та архівної довідки про проживання [PERSON] у с.Акембет, оскільки на зберіганні у архівному відділі будь-які документи за період 1938-1949 роки не виявлені. Встановлення юридичного факту заявнику необхідно для отримання румунського громадянства. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до ст.293 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 п.5 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення Згідно до ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику про справи встановлення фактів, що мають юридичне значена» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За Законом Румунії «Про громадянства», етнічні румуни, що приживають на території іншої держави мають право претендувати на отримання громадянства Румунії. Особи, які є нащадками осіб, які втратили громадянство Румунії внаслідок історичних подій, вважаються такими, що мають румунське коріння, а тому можуть претендувати на отримання громадянства Румунії. Відповідно до ст.319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту народження повинно обґрунтовуватись на всебічно перевірених доказах, які підтверджують заявлені вимоги. Відповідно до 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ч.ч.5-7 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Стаття 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Цивільна справа вирішується з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. Суд не приймає в якості належного та допустимого доказу метричну книгу про народження Свято-Михайлівської церкви села Шабо повіту Четатя-Албе, оскільки складена румунською мовою, що унеможливлює встановлення факту який просить заявник. Крім того, в архівній довідці Державного архіву Одеської області №8205/06-21 від 05.12.2024 року зазначено, що у метричній книзі про народження Свято-Михайлівської церкви села Шабо повіту Четатя-Албе за 1938 рік є запис №17, «Alexandru» народився [INFO] , охрещений 04 вересня 1938 року, батьки: « [PERSON] » та законна дружина його «Varvara Dorofei», проте особу яка зазначена у довідці не можливо ідентифікувати з батьком заявника [PERSON] . Отже, з наданих заявником доказів неможливо встановити факт, що батько заявника [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , дійсно народився та проживав на території с.Біленьке (Акембет повіту Четатя-Албе) Білгород-Дністровського району Одеської області з дня народження, тобто з 17 серпня 1938 року по 2000 рік. Також заявник разом із заявою про встановлення факту не подає докази на підтвердження того, що до пред`явлення даної заяви до суду, вона зверталась до відповідних компетентних органів Республіки Молдова за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення та їй в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови). Заявником інших доказів надано не було, додатково клопотань про витребування доказів не заявлялось, а тому суд приходить до висновку, що вимоги заяви є такими, що не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та зібраними доказами, у зв`язку із чим, вимоги заяви задоволенню не підлягають. На підставі вищезазначеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що досліджених судом документів не є достатньо для встановлення факту який просить заявник. Крім того, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження та проживання певній час на території, на той час територія Румунії, заявник в якості заінтересованої особи ставить лише Шабівську сільську раду об`єднаної громади Білгород-Дністровського району Одеської області, що, на думку суду, є недостатнім для вирішення вказаного питання, однак, в чому саме заінтересована вказана особа не пояснила, чим саме майбутнє рішення вплине на права та обов`язки Шабівської сільської ради об`єднаної громади Білгород-Дністровського району Одеської області не зазначено.

Outcome: dismissed