Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

У вересні 2025 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.02.2019 між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитний договір №2001251818201, на підставі якого йому було видану кредитну картку з кредитним лімітом, який в подальшому було збільшено до 21123 грн. Банк виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, надав відповідачу обумовлену кредитним договором суму кредитних коштів. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо повернення коштів та сплати обумовлених договором платежів, у зв`язку з чим станом на 07.05.2025 утворилась заборгованість у розмірі 37315,72 грн., яка складається з наступного: 21122,11 грн. заборгованість за кредитом; 16193,61 грн. заборгованість по процентам. Тому, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Ухвалою суду від 19.09.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідачка не скористалася, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 20.02.2019 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] підписано заяву №2001251818201 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої, банк надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. строком на 12 місяців на умовах, передбачених у цьому договорі, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 47,88 % річних (а.с. 11 зворот). Крім того, 20.02.2019 відповідачка підписала Паспорт споживчого кредиту, у якому сторони кредитного договору погодили основні умови кредитування, розмір процентної ставки вартості кредиту, порядок повернення кредиту (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах передбачених договорами. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивач надав суду довідку про збільшення кредитного ліміту, з якої вбачається, що кредитний ліміт з 20.02.2019 поступово збільшувався, 15.06.2023 Банком встановлено кредитний ліміт у розмірі 21123 грн. (а.с.22 зворот), а також виписку по особовому рахунку відповідача за період з 20.02.2019 по 07.05.2025, яка містить відомості та свідчить про використання відповідачем кредитних коштів, погашення заборгованості за користування лімітом, за відсоткам; поповнення рахунку готівкою через термінал; зняття готівки, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором (а.с.27-37). Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідачем за кредитним договором №2001251818201 від 20.02.2019 не в повному обсязі сплачувалася сума кредиту, у зв`язку з чим станом на 07.05.2025 за ним утворилась заборгованість у розмірі 37315,72 грн., яка складається з наступного: 21122,11 грн. заборгованість за кредитом; 16193,61 грн. заборгованість по процентам. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. Отже, відповідачкою були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. До правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню такі норми права. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України). Також згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «Перший Український Міжнародний Банк» укладено кредитний договір, що позивач надав відповідачу кредитні кошти, якими відповідач користувався, а також, що відповідач був обізнаний з умовами кредитного договору, що відображені у заяві №2001251818201 від 20.02.2019. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved