Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальній сумі 13 580 гривень 00 копійок та судового збору в сумі 2 422 гривні 40 копійок. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 08.04.2024 року ТОВ «Споживчий центр» (надалі кредитодавець) та [PERSON] (надалі позичальник) уклали кредитний договір (оферти) № 08.04.2023-100000159. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику наданий кредит в розмірі 7 000 гривень строком на 42 дні з 08.04.2023 року по 19.05.2023 року; процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, окрім первинного періоду та періоду «Економ» (2% за 1 день). На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 7 000 гривень 00 копійок на поточний рахунок № [NUMBER] . Відтак, позивач умови договору виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв`язку з чим, станом на 31.07.2025 року за ним виникла заборгованість у вищезазначеній сумі, яка до теперішнього часу не погашена Ухвалою судді від 22.09.2025 року справу призначено к розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.29). Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні відповідач повідомлений належним чином. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у відсутність представника позивача; проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач причини неявки не повідомив. Ухвалою суду від 03.02.2026 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом положень ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що 08.04.2023 року ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали кредитний договір (оферти) № 08.04.2023-100000159. Договір складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) № 08.04.2023-100000159 від 08.04.2024 року та Заявки до кредитного договору № 08.04.2023-100000159 від 08.04.2024 року. Згідно з п. 3.1 Договору Кредитодавець зобов`язався надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплатити Проценти. Пунктом 3.2. встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1 Договору Кредитодавець надав Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-57XX-XXXX-8526. Відповідно до п. 6.1 Договору Позичальник зобов`язався Використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного договору № 08.04.2023-100000159 від 08.04.2024 року пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Пропозицію про укладення договору (оферта) та заявку [PERSON] підписано одноразовим ідентифікатором «Е123» та електронним підписом за допомогою фінансового номеру «068-435-29-27». Згідно з п. 1 ст. 17 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання електронних даних за участю третіх осіб, може здійснюватися з використанням електронних довірчих послуг або без їх використання. Пунктом 3 статті 207 ЦК України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між кредитором та відповідачем кредитного договору, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, умовами якого було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів та строк дії кредитних договорів. При цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідною квитанцією від сервісу універсальних платежів «Liqpay» (номер транзакції 2273473673 від 08.04.2023 року). За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Частина 1 ст.625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором 08.04.2023-100000159 від 08.04.2024 року, сума заборгованості становить 13 580 гривень, з яких: 7 000 гривень заборгованість за тілом кредиту; 6 580 гривень заборгованість за відсотками. Відповідно до вимог ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] не надав суду жодного належного та допустимого доказу у відповідності до ст.ст.77, 78 ЦПК України, що підтверджують обставини на яких можуть ґрунтуватися заперечення проти позову. З огляду на викладене, позов ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню. Також, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2 422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved