Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 16321,04 грн (тіло кредиту) станом на 03.03.2025, а також стягнення судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.10.2021 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Підписавши таку заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники Умов, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 14900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобам якого є платіжна картка [NUMBER] . АТ свої обов`язки за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач належним чином свої обов`язки за договором не виконав. Станом на 27.11.2024 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, і вся заборгованість стала простроченою На залишок простроченої заборгованості банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами. Санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): 1.Від 1 до 30 днів - штраф у розмірі 50 грн, 2.Від 31 до 90 днів - штраф у розмірі 100 грн; 3.Від 91 до 120 днів - штраф розраховується за формулою : 100 грн + 6,2% від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних; 4.Від 121 (210) дня до повного погашення - відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74,4% річних. Станом на 03.03.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 16321,04 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Рух справи та процесуальні рішення 02.06.2025 позовна заява надійшла до Вишгородського районного суду Київської області. Ухвалою судді від 03.06.2025 справа передана за підсудністю до Іванківського районного суду Київської області, куди надійшла 01.07.2025 та була передана на розгляд судді. 04.07.2025 у справі відкрите провадження. Вирішено розгляд проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов. 12.09.2025 до суду надійшла заява [PERSON] , батька відповідача, який, посилаючись на те, що договір його сином укладався у неповнолітньому віці, і він, як батько, згоди на це не давав, а дізнавшись 01.09.2025 про цей факт, просив залучити його до участі у справі у якості третьої особи, оскільки він бажає пред`явити зустрічний позов про визнання договору недійсним. Просив перейти зі спрощеного провадження у загальне. Заява задоволена: ухвалою від 12.09.2025 [PERSON] залучено до участі у справі у якості третьої особи, здійснено перехід зі спрощеного до загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначене на 07.10.2025, відкладене на 28.10.2025. 14.10.2025 [PERSON] пред`явив до АТ «Універсал Банк» зустрічний позов про визнання договору від 25.10.2021 недійсним, оскільки він був укладений ним у неповнолітньому віці без згоди батьків (батька), тобто за межами його дієздатності. Зустрічний позов прийнятий до провадження та об`єднаний з первісним. Підготовче судове засідання відкладене на 28.11.2025. 11.11.2025 надійшов відзив на зустрічний позов, доводи якого зводяться до такого. Укладений з відповідачем по первісному позову договір є змішаним, в т.ч. , але не виключно: договір банківського рахунка, договору про споживчий кредит, договір банківського вкладу (депозиту). Умови договору доступні на сайті Банку і відповідач мав до них безперешкодний доступ в момент укладення договору та в подальшому. Відкриття рахунку для неповнолітніх осіб від 14 до 18 років не потребує звернення чи згоди батьків. Договір з відповідачем укладено коли він досяг 16 років. Картка, яка була відкрита відповідачу, не містила кредитного ліміту. Відповідач неодноразово робив запити щодо встановлення йому кредитного ліміту, але до 18 років він не був йому встановлений. Такий ліміт йому вперше було встановлено лише 15.06.2023, коли йому вже було 18 років. У отриманих документах було узгоджено всі істотні умови договору, у т.ч. умови про процентну ставку, пеню, штрафи, умови і строк повернення кредиту. З огляду на це представник банку просив відмовити у задоволенні зустрічного позову та задовольнити первісний у повному обсязі. 28.11.2025 підготовче судове засідання закрите, розгляд справи призначений на 24.12.2025, відкладене 27.01.2026. Позиції сторін Представник АТ «Універсал Банк» надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі: первісний позов просив задовольнити, у задоволенні зустрічного - відмовити. Відповідач по первісному позову у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений належними чином. Відзиву на позов не подав. Третя особа, [PERSON] , свої позовні вимоги по зустрічному позову підтримав. Просив справу розглядати без його участі. Встановлені судом обставини та застосовані норми права Відповідно до статті 628 ЦК України, договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунку, депозитного договору, договору про надання кредиту. До відносин між сторонами (в тому числі з питань внесення змін до договору) застосовуються у відповідних частинах положення законодавства щодо договорів, елементи яких містяться у договорі. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Згідно з частинами 1, 2 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку проте, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі,є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16грудня 2020 року у справі №561/77/19. Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Закон України від 03.09.2015 №675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір-це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У жовтні 2017 року в ПАТ «Універсал Банк» стала доступною послуга «monobank», в рамках якої відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень. Умовами кредитного договору відповідач засвідчив генерацію ключової пари свого удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватись ним для вчинення правочинів та платіжних операцій, визнавши, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Як встановлено судом та підтверджується письмовим доказами, 25.10.2021 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» у формі заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого банком наданий позичальникові кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у відповідно до умов договору. (а.с. 22) Суд звертає увагу, що у зазначеній заяві [PERSON] просив відкрити йому в АТ «Універсал Банк» поточний рахунок (п.1), та встановити йому кредитний ліміт на суму, визначену у мобільному додатку. (п.2). у цьому ж пункті зазначено, що «у разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом». На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка (зазначений факт ні ним, ні третьою особою не спростовано). Разом з тим, особливістю договору приєднання є саме те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Натомість, відповідно до частини другої статті 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Повну цивільну дієздатність фізична особа досягає у 18 років, що передбачено частиною першою статті 34 ЦК України. Відповідно до статті 32 ЦК України, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, неповнолітня особа, має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я грошовими коштами на рахунку. Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування. Неповнолітня особа може розпоряджатися грошовими коштами, що внесені повністю або частково іншими особами у фінансову установу на її ім`я, за згодою органу опіки та піклування та батьків (усиновлювачів) або піклувальника. Згода на вчинення неповнолітньою особою правочину має бути одержана від батьків, усиновлювачів, або піклувальника та органу опіки та піклування відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник. Неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно достатті 1179 ЦК України. Характер кредитних правовідносин, які є досить складними і передбачають обов`язок позичальника регулярно в обов`язковому порядку вносити кошти на погашення кредиту, сплати відсотків та комісії, матеріальну відповідальність за порушення строків грошових платежів, незважаючи на порівняно незначний розмір кредиту, не дає підстав віднести кредитний договір до дрібних побутових правочинів, а тому відповідно до вимог закону у разі, коли позичальником є неповнолітня фізична особа, кредитний договір з нею може бути укладений лише за згодою її батьків, усиновлювачів, або піклувальників. Отже, нормами статті 32ЦК України визначено неповну цивільну дієздатність осіб від 14 до 18 років, обсяг якої дає право цим особам розпоряджатися своїм заробітком, відкривати вкладні рахунки, накопичувати кошти, тобто вчиняти дії, які позитивно впливатимуть на розвиток фізичної особи та її самостійності, а не право на укладання кредитних договорів. У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2018 року, справа №289/1996/16-ц, викладена правова позиція щодо застосування норм права до правовідносин, які виникли між сторонами у даній цивільній справі, де зазначено, що для укладання кредитного договору, фізична особа повинна мати повну цивільну дієздатність, усвідомлювати наслідки вчинення такого правочину, а у разі її відсутності на час укладання договору, такий договір за вимогами статті 215ЦК України може бути визнано недійсним. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2019 року у справі № 607/4359/15-ц (провадження № 61-29442св18) зазначено, що: «відповідно до статті 222 ЦК України правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього кодексу. Вказаний правочин може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи. Частиною першою статті 221 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника вважається схваленим, якщо ці особи, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні. Батьки позивача, дізнавшись про вчинення угоди № 106 від 01 вересня 2007 року, протягом одного місяця не заявили претензії позивачу. Тобто, в силу приписів частини першої статті 221 ЦК України, вказаний правочин вважається ними схваленим». Тлумачення статті 222 ЦК України свідчить, що: правочин, який вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів) чи піклувальника, конструюється як оспорюваний; правочин, який вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів) чи піклувальника, може бути схвалений; схвалення правочину, вчиненого неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності, має місце, якщо батьки (усиновлювачі) чи піклувальник, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні правочину. Тобто схвалення правочину припускається, якщо батьки (усиновлювачі) чи піклувальник, довідавшись про правочин, не заявили претензію іншій стороні; по своїй суті схвалення правочину виключає можливість задоволення позову про визнання правочину, вчиненого неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів) чи піклувальника, недійсним. Указане кореспондується із правовим висновком, зробленим Верховним Судом у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 303/5942/17. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 25.10.2021 відповідач, [PERSON] , підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, із встановленим кредитним лімітом, однак на момент укладення даного правочину відповідачу виповнилось повних 16 років, тобто кредитний договір було укладено з неповнолітньою фізичною особою в стані неповної цивільної дієздатності, докази щодо надання згоди батьками на укладення цього кредитного договору в справі відсутні. Будь-яких доказів протилежного АТ «Універсал Банк» не надало. Навпаки, подаючи зустрічний позов про визнання договору недійсним, батько відповідача, [PERSON] стверджує, що дізнався про укладений договір та заборгованість за ним лише 01.09.2025 (після пред`явлення банком позову до його сина). Своєї згоди на його укладення він не давав. При цьому, нормами статті 32ЦК України визначено неповну цивільну дієздатність осіб від 14 до 18 років, обсяг якої дає право цим особам розпоряджатися своїм заробітком, відкривати вкладні рахунки, накопичувати кошти, тобто вчиняти дії, які позитивно впливатимуть на розвиток фізичної особи та її самостійності, а не право на укладання кредитних договорів. Також не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог встановлення кредитного ліміту відповідачу після досягнення ним повноліття, при тому, що відповідач періодично здійснював погашення заборгованості, оскільки той факт, що кредитний ліміт на платіжну картку позичальника був встановлений після повноліття відповідача і той факт, що кредитним лімітом користувався після досягнення ним повноліття, не має правового значення, бо кредитний договір, складовими якого є анкета-Заява, був укладений коли відповідачу було 16 років, тобто відповідач на момент підписання анкети-Заяви не мав повної цивільної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Ураховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог за первісним позовом, оскільки договір було укладено з відповідачем, який на момент укладення договору не мав повної цивільної дієздатності, що є підставою для відмови в задоволенні первісного позову. Щодо зустрічного позову [PERSON] [PERSON] , як батько відповідача за первісним позовом, звернувся із зустрічним позовом до АТ «Універсал Банк» про визнання недійсним договору про надання банківських послуг «Monobank» від 25.10.2021, посилаючись на те, що правочин укладено неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків, а відтак підлягає визнанню недійсним. Відповідно до частини другої статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення вимог, встановлених, зокрема, статтею 203 цього Кодексу. Статтею 32 ЦК України визначено, що неповнолітня особа (14-18 років) вправі самостійно вчиняти лише правочини, прямо передбачені цією нормою, тоді як інші правочини вчиняються за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальника. З огляду на характер і зміст кредитних правовідносин, спірний договір не може бути віднесений до дрібних побутових правочинів. Судом установлено, що 25.10.2021 [PERSON] , [INFO] , підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank», якою, зокрема, просив встановити йому кредитний ліміт на суму, визначену у мобільному додатку, та підтвердив ознайомлення з умовами обслуговування (а.с. 22). Доказів надання згоди батьків на укладення кредитного договору матеріали справи не містять. Доводи АТ «Універсал Банк» про те, що кредитний ліміт фактично встановлювався після досягнення відповідачем повноліття, а також про подальше користування кредитними коштами суд відхиляє, оскільки правове значення має момент укладення правочину, а не подальші дії сторін, та сам факт користування карткою/рахунком не усуває порушення вимог закону щодо цивільної дієздатності неповнолітньої особи на час укладення договору. Відповідно до статей 221-222 ЦК України правочин, учинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків, може бути схвалений ними у встановленому законом порядку, а у разі відсутності такого схвалення - може бути визнаний судом недійсним. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] дізнався про укладення договору та заявлену банком заборгованість лише 01.09.2025 і, звернувшись до суду із відповідною заявою та зустрічним позовом у межах цієї справи, висловив заперечення проти правочину, що свідчить про відсутність його схвалення. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що спірний договір від 25.10.2021 укладений неповнолітньою особою за відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності та без згоди батьків, у зв`язку з чим зустрічний позов підлягає задоволенню. Судові витрати Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як встановлено судом, при зверненні до суду з первісним позовом АТ «Універсал Банк» сплатило судовий збір у розмірі 3028 грн, однак у задоволенні первісного позову судом відмовлено, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають та залишаються за ним. Разом з тим, при поданні зустрічного позову [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с.92) Оскільки зустрічний позов підлягає задоволенню, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України зазначена сума підлягає стягненню з АТ «Універсал Банк» на користь [PERSON] .

Outcome: approved