Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" Усенко М.І. звернувся до суду із позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором №17923-06/2024 від 16.06.2024 року в розмірі 15460,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 16.06.2024 року між ТзОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №17923-06/2024, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит у розмірі 4000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач підписав кредитний договір шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію». 24.09.2024 року ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №24092024, на підставі якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №17923-06/2024 від 16.06.2024 року. На дату звернення до суду сума заборгованості [PERSON] становить 15460,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4000,00 гривень; заборгованість за відсотками - 6060,00 гривень; заборгованість за штрафом 5400,00 гривень. На підставі наведеного ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить стягнути з відповідача заборгованість за договором та судові витрати. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 06.11.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.92). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 02.12.2025 витребувано повторно письмові докази в АТ «Райффайзен Банк». Відповідач повідомлялась про розгляд справи шляхом направлення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомлення про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, який було повернуто на адресу суду із зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Враховуючи, що розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, вжиття судом заходів повідомлення відповідача про розгляд справи, передбачених процесуальним законом, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.06.2024 [PERSON] подав Заявку-анкету на отримання фінансового кредиту в ТОВ «Стар файненс груп». Заявка підписана одноразовим ідентифікатором "W519" (а.с.16-18). 16.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №17923-06/2024, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 4000,00 грн строком на 120 днів. Дата погашення кредиту - 13.10.2024. Денна процентна ставка становить 1,50 % (а.с. 24-35). Згідно з п. 1.6 кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнту включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-50хх-хххх-8416 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки-Анкети на отримання кредиту на сайті Товариства в особистому кабінеті (п. 2.4-2.6). Відповідно до п. 2.16 договору підписання договору відбувається шляхом введення одноразового ідентифікатора. Вказаний договір був підписаний відповідачем з допомогою одноразового ідентифікатора W519. У Додатку № 1 до договору сторони погодили графік платежів за договором, згідно із яким: відповідач повинен був здійснити 4 платежі за період: 15.07.2024 по 13.10.2024 на загальну суму 11200,00 грн. Графік платежів підписаний відповідачем з допомогою одноразового ідентифікатора W519 (а.с. 36-38). Також 16.06.2024 відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту, у якому вказані: інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування. Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем з допомогою одноразового ідентифікатора W519 (а.с. 19-23). Згідно довідки про ідентифікацію, [PERSON] акцептував договір шляхом накладення електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора W519 16.06.2024 19:59:00 (а.с. 41). Відповідно до повідомлення ТОВ "Універсальні платіжні рішення" №3426_250416092224 від 16.04.2025, 16.06.2024 20:05:00 зараховано на карту [NUMBER] кошти в сумі 4000,00 грн (а.с.43). Згідно інформації, наданої АТ "Райффайзен банк", на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . 16.06.2024 на банківську карту було зараховано 4000,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №17923-06/2024 від 16.06.2024 року заборгованість [PERSON] становить 15460,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4000,00 гривень; заборгованість за відсотками - 6060,00 гривень; заборгованість за штрафом 5400,00 гривень. (а.с. 44-46). 24.09.2024 року ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №24092024, відповідно до якого ТОВ «Стар файненс груп» передало (відступило) ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 47-57). Згідно Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24092024 від 24.09.2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №17923-06/2024 від 16.06.2024 становить: 15460,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4000,00 гривень; заборгованість за відсотками - 6060,00 гривень; заборгованість за штрафом 5400,00 гривень (а.с.98). Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за договором про надання фінансового кредиту №17926-06/2024 від 16.06.2024 року, укладеним між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на підставі договору факторингу №24092024 від 24.09.2024. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів у розмірі та строки встановлені договором, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, позивач за договором про надання фінансового кредиту №17926-06/2024 від 16.06.2024 просить стягнути з відповідача 5400 грн заборгованості за штрафом. Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що заборгованість за штрафом в сумі 5400,00 грн нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) штрафу за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача за договором про надання фінансового кредиту №17503-08/2024 від 14.08.2024 року заборгованості за штрафом в розмірі 5400,00 грн задоволенню не підлягає. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №17503-08/2024 від 14.08.2024 року у розмірі 10060,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4000,00 гривень; заборгованість за відсотками - 6060,00 гривень. Згідно із частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч.ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування, позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, Акт наданих послуг №302 від 08.10.2025 на суму 8000 грн, детальний опис наданих послуг за договором від 08.10.2025 (а.с. 65-67). Таким чином, суд вважає можливим задовольнити вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням часткового задоволення позову у розмірі 5000,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 15460 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 10060,00 грн, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1576,30 грн.- пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial