Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

В листопаді 2025 року АТ «Таскомбанк» через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2234353165 від 02.12.2019, яка станом на 01.05.2025 складає 84 402,51 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 02/12/2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2234353165, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредитні кошти в сумі 66 448,73 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 0,01 % - річні відсотки, 3,00 % - щомісячні відсотки, строком користування - 30 місяців. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, станом на 01.05.2025 утворилась заборгованість в розмірі 84 402,51 грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту 66 448,73 грн., заборгованість по річним процентам 10,41 грн., заборгованість по щомісячним процентам 17 943,37 грн. 02.12.2019 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено договір про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого до позивача перейшли права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за вказаним кредитним договором. Посилаючись на наведені обставини позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача та судові витрати по справі. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 25.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача АТ «Таскомбанк» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, судової повістки та додатково направленням смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в позовній заяві, яке не було доставлено, а також розміщенням оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про розгляд справи. Правом на подання відзиву відповідач не скористався, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 02.12.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2234353165, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 66 448,73 грн. строком на 30 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01 % - річні проценти, 3,00 % - щомісячні проценти (а.с. 4). ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» виконало свої обов`язки за договором, надавши відповідачу грошові кошти в кредит, що підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] за період з 02.12.2019 по 01.05.2025 (а.с. 25-77). Відповідно до положень ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписка по рахунку є первинним документом, який підтверджує здійснені банківські операції по рахунку. Разом з тим, відповідач взяті грошові зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, складеним станом на 01.05.2025 та відповідно до якого загальний розмір заборгованості на вказану дату становить 84 402,51 грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту 66 448,73 грн., заборгованість по річним процентам 10,41 грн., заборгованість по щомісячним процентам 17 943,37 грн. (а.с. 22-24). Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, підтверджену розрахунком позивача. За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Верховний Суд у постанові від 07.04.2021 у справі № 478/300/19 зауважив, що під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі, приймання майна для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину. У Постанові від 12.04.2023 у справі № 569/15311/21 (провадження № 61-11750св22) Верховний Суд зазначив, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Відповідно до частин першої третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідач уклав кредитний договір з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», отримав та користувався кредитними коштами, що стверджується матеріалами справи, тобто використовував їх на власний розсуд, а отже відповідач був обізнаний, що кошти взяті в борг і підлягають поверненню на умовах, визначених в договорі. Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного банком розміру заборгованості та контррозрахунку відповідачем не надано. 07.10.2016 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено договір про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них, та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти. Розмір заборгованостей позичальників, права вимоги о яких відступаються згідно реєстру прав вимоги, вказуються у кожному окремому реєстрі до цього договору (а.с. 13-19). Згідно реєстру прав вимоги від 03.12.2019 позивач набув права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 2234353165. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, отримані кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не спростована, згідно статей 526, 1054 ЦК України з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 84402,51 грн., яка підтверджена розрахунками позивача та відповідачем не спростована. Оскільки позов задоволено, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved