Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 31.05.2023, відповідач, керуючи автомобілем «Volkswagen Polo» державний номерний знак [NUMBER] , по вулиці Театральній, 8 в м. Кропивницький, при виїзді на нерегульоване перехрестя на вул. Архангельську не надала переваги в русі автомобілю «Suzuki Grand Vitara» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.07.2023 [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Polo» державний номерний знак [NUMBER] була застрахована у ПрАТ Європейський страховий альянс» на підставі договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних х експлуатацією транспортного засобу № 01087181 від 17.10.2022. Відповідно до звіту № SOS 775-23 «Про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» вартість відновлювального ремонту становить 161 665,35 грн, а з урахуванням зносу 74782, 02 грн. Страхова компанія виплатила позивачу 72282,02 грн. Оскільки загальна вартість ремонту становить 110 988,50 грн, позивачем доплачено ще 38 706,50 грн власних коштів. Просить, стягнути з відповідача на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 38 706,50 грн, моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, судовий збір в розмірі 1073,60 грн, 5000 грн на професійну правничу допомогу. Відповідач подав відзив, в якому позов не визнала, з тих підстав, що страхова компанія повинна відшкодувати зазначену шкоду, оскільки це суперечить меті інституту страхування. Просила у задоволенні позову відмовити. Позивач подав відповідь на відзив. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позов, із наступних підстав. Судом встановлено, що 31.05.2023, відповідач, керуючи автомобілем «Volkswagen Polo» державний номерний знак [NUMBER] , по вулиці Театральній, 8 в м. Кропивницький, при виїзді на нерегульоване перехрестя на вул. Архангельську не надала переваги в русі автомобілю «Suzuki Grand Vitara» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.07.2023 [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Polo» державний номерний знак [NUMBER] була застрахована у ПрАТ Європейський страховий альянс» на підставі договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних х експлуатацією транспортного засобу № 01087181 від 17.10.2022. Відповідно до звіту № SOS 775-23 «Про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» вартість відновлювального ремонту становить 161 665,35 грн, а з урахуванням зносу 74782, 02 грн. Страхова компанія виплатила позивачу 72282,02 грн. Загальна вартість ремонту становить 110 988,50 грн, позивачем доплачено 38 706,50 грн власних коштів, що підтверджується рахунком на оплату та розрахунковою квитанцією. Згідно з ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1ч.1 ст. 1188 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищенаведені обставини з відповідача підлягає стягненню 38 706,50 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Позивач зазначає, що зазнав моральної шкоди, яку повинен відшкодувати відповідач. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала у випадку якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: 1) характеру правопорушення; 2) глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; 3) ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; 4) інших обставин, які мають істотне значення. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, відповідно до п.3 Постанови, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають: наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В судовому засіданні доведено, що з вини відповідача заподіяна шкода здоров`ю позивача та його майну. Не можна погодитися з думкою відповідача про те, що позивач не заявляв вимоги про відшкодування моральної шкоди у кримінальному провадження, тому вона не підлягає відшкодуванню. Внаслідок дій відповідача позивач зазнав моральних страждань, які полягають у душевних переживаннях та муках, занепокоєності за те що сталося ДТП, внаслідок якої пошкоджено належне йому майно, він отримав тілесні ушкодження перебував на стаціонарному лікуванні. Зазначені події внесли незручності та потребували додаткових зусиль для організації його життя, оскільки звичайний ритм життя був порушений. Такий аргумент відповідача, як недоведеність розміру завданої моральної шкоди не є підставою для відмови у позові, оскільки на час розгляду спору законодавцем не затверджено жодної єдиної методики визначення розміру завданої моральної шкоди, яка б мала загальне обов`язкове значення. Тому розмір відшкодування моральної шкоди має визначатись судом у кожному конкретному випадку з урахуванням особливостей конкретного правопорушення. Узагальнюючи вимоги закону, рекомендації Пленуму ВСУ, можна виділити критерії визначення розміру відшкодування моральної шкоди, зокрема характер правопорушення; глибина фізичних та душевних страждань; ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди; тривалість негативних наслідків (короткочасні, тривалі, довічні); істотність вимушених змін у способі життя потерпілого (неістотні, істотні). Враховуючи вищенаведене, виходячи з засад розумності та справедливості суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача має становити 2 000 грн. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial