Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» у грудні 2024 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2813-1926-1 від 25.11.2023 року в розмірі 68875,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.11.2023 року [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Процент» кредитний договір № 2813-1926-1 від 25.11.2023 року. На умовах, встановлених договором, ТОВ «ФК «Процент» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до умов зазначеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 365 днів (до 24.11.2024 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування (1277,50%). Відповідач в порушення умов кредитного договору не повернув суму кредиту, не сплатив нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором. У зв`язку зазначеним порушенням зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 09.12.2024 року становить 68875,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за кредитом; 63875,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами в період з 25.11.2023 року по 24.11.2024 року, що нараховані відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом (1277,50% річних) та Графіку платежів. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2813-1926-1 від 25.11.2023 року станом на 09.12.2024 року у розмірі 68875,00 грн. ТОВ «ФК «Процент» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 5000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Оскільки, станом на день пред`явлення позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань за договором № 2813-1926-1 від 25.11.2023 року, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у загальному розмірі 68875,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 17.12.2024 року надійшло клопотання представника позивача про витребування з ПАТ «Банк Восток» інформації щодо емітованих на ім`я відповідача рахунків, інформації про рух коштів по рахунку, інформації про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення банківських операцій та щодо контактних номерів [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.04.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 25.04.2025 року від ПАТ «Банк Восток» надійшла запитувана інформація, а також зазначено: платіжна картка № [NUMBER] емітована як спосіб доступу до рахунку [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) № [NUMBER] у національній валюті. Додатково надано випуску про рух коштів по рахунку за період з 25.11.2023 по 30.11.2023 року, з якої вбачається, що 25.11.2023 року на рахунок [PERSON] , відкритий в ПАТ «Банк Восток» зараховано грошові кошти в сумі 5000,00 грн. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом неодноразового направлення судових повісток про виклик до суду за адресою реєстрації місця проживання відповідача. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору відповідач не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Статтями 13,81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Судом встановлено, що 25.11.2023 року між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 6240664 від 25.11.2023 року. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису, що був надісланий на вказану відповідачем електрону адресу) у порядку визначеномуст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Так, Кредитний договір № 6240664 від 25.11.2023 року та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача було підписано за допомогою одноразового ідентифікатора 917804. Відповідно до п.п. 1.1-1.3 Договору, товариство на умовах, встановлених цим договором, товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 3,5% від суми кредиту за кожен день (річна процентна ставка становить 1277,50%) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Строк надання кредиту та строк дії договору становить 365 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку № 1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів. Згідно п. 1.7 Договору, товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється товариством через платіжний сервіс Fondy (ТОВ «ФК «Елаєнс», здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків, веб-сайт https://fondy.ua) або іншим способом. ТОВ «ФК «Процент» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Зазначене підтверджується квитанцією № 691532404 про перерахування коштів через платіжний сервіс Fondy в сумі 5000,00 грн. До того ж, згідно відповіді ПАТ «Банк Восток» від 25.04.2025 року платіжна картка № [NUMBER] емітована як спосіб доступу до рахунку [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) № [NUMBER] у національній валюті та що 25.11.2023 року на рахунок [PERSON] , відкритий в ПАТ «Банк Восток» зараховано грошові кошти в сумі 5000,00 грн. Відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами, проте, всупереч умовам договору, свої зобов`язання з повернення кредиту не виконував належним чином і станом на дату звернення до суду з позовною заявою у нього утворилася заборгованість за підрахунками позивача у розмірі 68875,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 63875,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вказано у ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК). Враховуючи встановлені обставини, вимоги чинного законодавства, умови кредитного договору та договору відступлення права вимоги, які дають право ТОВ «Фінансова компанія «Процент», як кредитодавцю, звернутися до суду із позовом про повернення грошових коштів та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, суд вважає, що із відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 2813-1926-1 від 25.11.2023 року у загальному розмірі 68875,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за кредитом; 63875,00 грн. відсотки за користування кредитом. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № 1403 від 06.12.2024 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь у повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved