Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. В обґрунтування позову вказує, що КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР здійснює постачання теплової енергії на будинок за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Інформація щодо встановлених тарифів є загальновідомою, розміщена на офіційних веб-порталах КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідач, фактично споживши вищезазначені послуги, не надсилав позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. На думку позивача це свідчить про те, що він надав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме якісно, своєчасно та у повному обсязі. Також, зазначає, що такі дії відповідача наносять шкоду підприємству, яке втрачає можливість своєчасно проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом і впливають на якість наданих послуг. Борг відповідача перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР за спожиту теплову енергію складає 22 228 грн 16 коп. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 22 228 грн 16 коп. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.11.2025 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надходило. Представник позивача Соколовський М.Ю. в судове засідання не з`явився, подавши до суду 18.12.2025 заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, натомість судова повістка-повідомлення повернулась до суду із зазначенням підстав її повернення оператором поштового зв`язку АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою», що в контексті положень п. 1, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК України суд вважає належним повідомленням. Крім того судом вживались заходи із повідомлення відповідача шляхом опублікування оголошення на офіційному веб- сайті суду. Отже, на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.02.2026 справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомленої у встановленому законом порядку про день, час та місце судового засідання, яка не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подала відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. В судовому засіданні встановлено, що на КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР покладене виконання державної соціальної програми забезпечення підприємств та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання і воно здійснює постачання теплової енергії в будинку [ADDRESS] , в тому числі і квартири [ADDRESS] . Згідно із відповіддю № 1979214 від 06.11.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , протягом усього спірного періоду. Таким чином, відповідач являється споживачем послуг з постачання теплової енергії, які йому надає КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР за вказаною вище адресою. З листа-розрахунку по о/р [NUMBER] відкритого на ім`я відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] вбачається, що станом на 30.09.2025 відповідач має заборгованість перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР за надані йому послуги з постачання теплової енергії в загальній сумі 22 228 грн 16 коп., оскільки оплати послуг нею проводилась періодично та не у повному обсязі. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які вносяться щомісячно в строки встановлені КМ України. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачем надані послуги з постачання теплової енергії оплачувались періодично та не у повному обсязі, в результаті чого у неї утворилась заборгованість станом на 30.09.2025 в загальній сумі 22 228 грн 16 коп., що підтверджується листом-розрахунком по о/р [NUMBER] , тому суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в сумі 22 228 грн 16 коп. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає і судовий збір в розмірі 3 028 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved