Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

У лютому 2025 року представник позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України Рудьківський С. А., який діє на підставі довіреності, звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 100260,63 грн та сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.09.2023 Відповідач, керуючи автомобілем «КІА» д.н.з. [NUMBER] в м. Києві порушив ПДР України та здійснив зіткнення з автомобілем «FORD» д.н.з. [NUMBER] , який зазнав механічних пошкоджень, а його власник - матеріальної шкоди. Вказані обставини підтверджуються Довідкою/Відомостями про ДТП та Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13.10.2023. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на дату скоєння вищезгаданої ДТП (далі - «Закон»), цивільно-правову відповідальність Відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Потерпіла особа звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до ст. 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до Звіту оцінювача розмір збитку, завданий потерпілій стороні, становить 112 352,28 грн. Відповідно до Наказу та вимог Закону, розмір регламентної виплати (з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди) склав 100 260,63 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі: 98 210,63 грн. + 2 050,00 грн. = 100 260,63 грн., де: 98 210,63 грн. - розмір завданої шкоди майну потерпілої особи; 2 050,00 грн. - витрати Позивача на послуги по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 липня 2025 року матеріали цивільної справи направлені за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2025 головуючим по справі визначено суддю Кошель Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 19 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання у справі на 27 січня 2026 року. Позивач в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в прохальній частині позовної заяви представник позивача просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Судом 27.01.2025 р. за вх..№5157 отримано заяву, в якій відповідач просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що постановою Святошинського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2023 року у справі №759/18573/23, яка набрала законної сили 24.10.2023 р., притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн 00 коп. Згідно даної постанови суду, водій [PERSON] 10.09.2023 року о 22:00 год. в м. Києві по просп. Ак.Палладіна, 1/3, керуючи автомобілем марки "КІА К5", реєстраційний номер [NUMBER] не виконала вимоги забороняючого (червоного) сигналу світлофору, не зупинилась у визначеному місці та виїхала на перехрестя де трапилось зіткнення з автомобілем марки "Ford Fiesta", реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транпортних засобів. Вказаними діями водій [PERSON] порушила вимоги п. 8.7.3е ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 13.09.2023 р. власник пошкодженого транспортного засобу "Ford Fiesta", реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 10.09.2023. Згідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу "Ford Fiesta", реєстраційний номер [NUMBER] , виконаного ТОВ «Експертна компанія Фаворит Ассистанс», вартість матеріального збитку, завданого потерпілій особі становить 112352,28 грн Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату ФОП [PERSON] за проведення дослідження дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу Mercedes Benz Sprinter 615 CDI реєстраційний № [NUMBER] в розмірі 1373,00 грн, що підтверджено платіжною інструкцією № 977481 від 06.11.2023 на суму 1373,00 грн. Наказом Моторно (транспортного) страхового бюро України вирішено сплатити на рахунок [PERSON] відшкодування в розмірі 98210,63 грн, та відповідно проведено оплату у вищезазначеному розмірі, що підтверджується платіжною інструкцією № 978898 від 11.12.2023. Згідно платіжної інструкції №977384 від 02.11.2023 р., МТСБУ сплатило ТОВ «Експертна компанія Фаворит Ассистанс» послуги експерта в розмірі 2050,00 грн. Також судом встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України направило [PERSON] вимогу про компенсацію шкоди в розмірі 100260,63 грн.. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до пункту 39.1 статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є гарантом відшкодування шкоди. Відповідно до п.п. 41.1 «а» ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність. За ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як передбачено п. 38.2. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 статті 1191 ЦК України, також, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, виплативши на користь [PERSON] спричинену йому шкоду, позивач - МТСБУ набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП. Враховуючи, що сума виплаченого позивачем страхового відшкодування на даний час відповідачем не відшкодована, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Отже, надавши оцінку доказам в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Звертаючись до суду з позовною заявою, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн. Однак, згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 1514,00 грн. сплаченого при поданні позову у розмірі 3028,00 грн., а іншу частину судового збору в розмірі 1514,00 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved