Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (далі позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 04 листопада 2006 року між батьками позивача [PERSON] (відповідач) та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого народився позивач. 21 вересня 2010 року рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області вказаний шлюб було розірвано та позивач залишився проживати разом із матір`ю. Відповідач життям сина не цікавився, матеріальної допомоги на утримання не надавав. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2010 року із [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 393,50 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15 вересня 2010 року. Відповідач, з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, весь час ухилявся від їх сплати та станом на 13 липня 2025 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 77614,05 грн. Після закінчення школи позивач вступив до Національного медичного університету імені О.О. Богомольця на денну форму навчання. У зв`язку із навчанням позивач не має можливості самостійно матеріально себе забезпечувати, а тому перебуває на утриманні матері, яка сама забезпечує позивача всім необхідним, зокрема і сплачує кошти за навчання. Відповідач [PERSON] являється особою працездатного віку, не є особою з інвалідністю та має можливість сплачувати аліменти на період навчання позивача або до досягнення ним 23 років. Враховуючи вищевикладене, посилаючись на норми сімейного законодавства, позивач [PERSON] просить суд стягнути із відповідача [PERSON] аліменти на його користь у розмірі частини всіх видів заробітку, доходу щомісячно до закінчення ним навчання або до досягнення двадцятитрьохрічного віку, в залежності, яка з цих обставин настане першою. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18 листопада 2025 року до Чорнобаївського районного суду Черкаської області від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про поновлення строку для подання відзиву та відзив на позовну заяву. Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та просив суд стягнути із нього аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку, доходу щомісячно. Так, сторона відповідача зазначає про те, що відповідач [PERSON] являється діючим військовослужбовцем та виконує обов`язки по захисту Батьківщини від російської агресії. За час проходження військової служби відповідач отримав неодноразові поранення, проходив лікування, потребує постійного медичного обстеження, що тягне за собою відповідні витрати. Також, на утриманні у відповідача [PERSON] перебуває його неповнолітній син [PERSON] , на утримання якого відповідач у добровільному порядку сплачує 5000,00 грн. щомісячно. Крім цього, рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2025 року з відповідача на користь матері позивача стягнуто неустойку за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 77614,00 грн., що накладає додатковий фінансовий тягар на відповідача. З поміж іншого, відповідач із 16 квітня 2022 року перебуває у шлюбі та на його утриманні перебувають неповнолітні діти дружини [PERSON] та [PERSON] . Відповідач у власності житла не має, перебуває на квартирному обліку за місцем проживання, винаймає квартиру у м. Черкаси, орендна плата за яку становить 7500,00 грн. на місяць та сплачує комунальні послуги у розмірі від 2000,00 грн. до 5000,00 грн. на місяць в залежності від сезону. Сторона відповідача звертає увагу суду, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох із батьків. При цьому, обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, прямо залежить від можливості батьків надавати таку матеріальну допомогу. Частково заперечуючи щодо позовних вимог, сторона відповідача звертає увагу суду, що у підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано суду тільки докази вартості його навчання у розмірі 58000,00 грн., інших доказів у потребі надання матеріальної допомоги суду не надано. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2025 року клопотання представника відповідача [PERSON] про поновлення строку для подання відзиву задоволено; поновлено відповідачу [PERSON] пропущений процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву; прийнято поданий представником відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву. 25 листопада 2025 року до Чорнобаївського районного суду Черкаської області від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якої позивач [PERSON] заперечував щодо стягнення із відповідача аліментів на його утримання у розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку, доходу щомісячно, а свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Крім цього, позивач [PERSON] звертав увагу суду, що надані стороною відповідача медичні документи, які стосуються незадовільного стану здоров`я відповідача датовані 2022 роком. Щодо тверджень сторони відповідача в частині виконання рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2025 року про стягнення із відповідача неустойки за несплату аліментів, позивач [PERSON] вказує на те, що відповідач фактично ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків по його утриманні. Позивач [PERSON] звертає увагу суду на ту обставину, що він являється студентом денної форми навчання та не має змоги працевлаштуватися. Крім цього, він навчається за рахунок коштів фізичних осіб, оплату за навчання у розмірі 58000,00 грн. здійснює його мати, яка являється особою з інвалідністю ІІ групи та має єдиний дохід у виді пенсії у розмірі 3323,00 грн. Крім цього, позивач [PERSON] має генетичне захворювання, яке потребує постійного лікування, що є життєвонеобхідним та потребує значних коштів на придбання медичних препаратів. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Суду пояснив, що являється студентом денної форми навчання на платній основі, сума навчання в розмірі 65000,00 грн. У зв`язку із навчанням він позбавлений можливості працювати. Крім цього, відповідач являється працездатною особою та має можливість сплачувати аліменти. Також, позивач суду пояснив, що раніше у його утриманні, окрім матері, брали участь дід та баба, проте, в даний час, вони не мають такої змоги та він перебуває на повному утриманні матері, яка має єдиний дохід у виді пенсії. Відповідач, у свою чергу, не виконував батьківських обов`язків по його утриманню та має заборгованість зі сплати аліментів. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме вважав за необхідне зменшити заявлену суму до 1/12 частини всіх видів заробітку доходу відповідача, оскільки останній являється військовослужбовцем та мав численні поранення і потребує лікування. Окрім цього, на утриманні відповідача перебуває його дитина від іншого шлюбу та двоє дітей його теперішньої дружини. Також, відповідач орендує житло та змушений витрачати значні кошти на таку оренду. Крім цього, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів та за рішенням суду зобов`язаний сплачувати неустойку. Також, представник відповідача [PERSON] звертав увагу суду, що позивачем не доведено того, що його мати не має інших джерел доходу окрім пенсії, обов`язок по утриманню дитини, яка продовжує навчання покладається на обох батьків, при цьому враховується можливість батьків надавати матеріальну допомогу. У свою чергу, позивач, як дитина військовослужбовця може користуватися певними пільгами. Також, представник позивача повідомив суд, що в даний час заробітна плата відповідача становить 120000,00 130000,00 грн., а тому вважає за можливе стягувати аліменти у розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку доходу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 20 серпня 2019 року батьками позивача [PERSON] являються [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] навчається на 2 курсі стоматологічного факультету Національного медичного університету імені О.О. Богомольця на денній формі навчання за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб, термін навчання до 30 червня 2029 року, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 290000,00 грн., а за календарний рік 58000,00 грн., що підтверджується довідкою Національного медичного університету імені О.О. Богомольця № 446 від 04 серпня 2025 року та договорами № 13531744-СК1-2024 про надання платної освітньої послуги від 27 серпня 2024 року, № 13531744-СК1-2024 про навчання у закладі вищої освіти від 27 серпня 2024 року (а.с. 9 13). Позивачем надано копії квитанцій про сплату за навчання за 2024 2025 навчальний рік та першу половину 2025 2026 навчального року, де платником вказано [PERSON] (а.с. 115 116). Як зазначає позивач [PERSON] , у зв`язку із навчанням він позбавлений можливості працювати та не має будь-яких доходів, що підтверджується довідкою Чорнобаївського відділу соціальної підтримки громадян управління соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації № 366-Ч від 08 серпня 2025, відповідно до якої останній не отримує ніяких видів соціальних допомог (а.с. 117), відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідно до яких [PERSON] за період із січня 2024 року по вересень 2025 року не мав стабільного доходу (а.с. 118) та довідкою про відсутність індивідуальних відомостей про особу у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с. 119). Крім цього, позивач [PERSON] має захворювання та потребує лікування, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 124) та результатами молекулярно-генетичного аналізу (а.с. 125). Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Так, позивач [PERSON] вказує на те, що тривалий час перебував на утриманні своєї матері [PERSON] , проте в даний час вона не має змоги повністю його утримувати. У підтвердження цього, позивачем [PERSON] було надано наступні докази: - копію довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 467040 від 17 жовтня 2019 року, відповідно до якої [PERSON] являється особою із інвалідністю ІІ групи, строк встановлення групи інвалідності безтерміновий (а.с. 120); - виписку із медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 121) та виписку Філії № 5 Черкаської консультативно-діагностичної поліклініки» (а.с. 122) відповідно до яких [PERSON] має захворювання та потребує лікування; - довідку про доходи ПФУ № 7104 3710 5313 2166, відповідно до якої [PERSON] у листопаді 2025 року отримала пенсію у розмірі 3323,00 грн. (а.с. 123); - копію рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 вересня 2010 року, яке набрало законної сили 01 жовтня 2010 року, відповідно до якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 7); - копію виконавчого листа про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 393,50 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] (а.с. 8); - розрахунки державного виконавця про заборгованості відповідача [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , відповідно до яких відповідач має заборгованість по сплаті аліментів (а.с. 14 15, 107 113). У свою чергу, сторона відповідача позовні вимоги визнає частково, з огляду на стан здоров`я відповідача та потребу у постійному лікуванні, наявність на утриманні інших дітей, витрати на оренду житла. Так, відповідно до посвідчення серії [NUMBER] відповідач [PERSON] являється учасником бойових дій (а.с. 56). Крім цього, відповідач [PERSON] проходячи військову службу, під час виконання бойового завдання, 22 травня 2022 року отримав поранення та, вподальшому проходив лікування, за рекомендаціями лікарів потребує постійного обстеження та лікування, що підтверджується довідкою про обставини травми в/ч [NUMBER] № 1373 від 22 квітня 2023 року (а.с. 78), довідкою військово-лікарської комісії № 67/1 від 08 серпня 2022 року (а.с. 79 80), довідкою військово-лікарської комісії № 584 від 10 червня 2022 року (а.с. 81), виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 82 90). Відповідач [PERSON] має іншого сина [PERSON] , [INFO] , та сплачує його матері [PERSON] грошові кошти на його утримання у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, що підтверджується актовим записом про народження (а.с. 57 - 58), заявою [PERSON] (а.с. 59) та квитанціями про перерахування грошових коштів за лютий, березень, травень, серпень жовтень 2025 року (а.с. 60 65). Також, відповідач [PERSON] 16 квітня 2022 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 квітня 2022 року (а.с. 66). Як стверджує представник відповідача [PERSON] , на утриманні відповідача [PERSON] перебувають діти [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради № 03-02/22811 від 10 липня 2025 року [PERSON] перебуває на квартирному обліку за місцем проживання та має такий склад сім`ї дружина та двоє дітей дружини (а.с. 75). Згідно з рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2025 року, яке відповідно до відомостям Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 21 листопада 2025 року, із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період часу з травня 2020 року по 13 липня 2025 року в сумі 77614,05 грн. (а.с. 76 77). У свою чергу, у підтвердження спроможності відповідача сплачувати аліменти, позивачем надано копії рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року, проте суд такий доказ оцінює критично оскільки таке рішення є знеособленим та неможливо встановити сторін у справі. Крім цього, наданий суду стороною відповідача договір оренди квартири у приватної особи від 02 липня 2023 року теж оцінюється критично, оскільки строк дії такого договору закінчився 02 липня 2024 року. Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20 зазначено, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зазначається, що зміна сімейного стану, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Адже сторона повинна належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20. Також, суд звертає увагу сторони відповідача, що обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей покладаєть на батьків таких дітей, а тому твердження про перебування на утриманні дітей дружини [PERSON] та [PERSON] оцінюються судом критично. У свою чергу, суд погоджується із твердженнями представника відповідача [PERSON] про те, що суду не надано доказів відсутності будь-яких доходів, окрім пенсії, у матері позивача [PERSON] . Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів скрутного матеріального становища відповідача, що унеможливлює утримання ним свого повнолітнього сина, який навчається та потребує матеріальної допомоги, суду надано не було. Доказів того, що повнолітній [PERSON] здатний самостійно себе утримувати, має самостійний дохід (стипендія, заробітна плата), яка є значною і у зв`язку з цим не потребує надання матеріальної допомоги з боку батька, матеріали справи також не містять. Так, особа, яка продовжує навчання, крім основних витрат на навчання, має також потребу в підручниках, витрат на проїзд до навчального закладу, проживання, одягу та ліків у разі захворювання тощо. Враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, а також матеріальне становище сторін, зокрема ту обставину, що відповідач має іншу дитину [PERSON] , якого зобов`язаний утримувати, потребує лікування у зв`язку із отриманими травмами при захисті Батьківщини, зобов`язаний сплачувати неустойку за прострочення сплати аліментів, розмір заробітної плати відповідача (120000,00 130000,00 грн.), суд приходить до висновку, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, сплачуючи 1/6 частину від всіх доходів до закінчення навчання, що повністю узгоджується з положеннями чинного законодавства та обставинами справи. На переконання суду такий розмір аліментів є справедливим, виваженим і розумним, він відповідатиме інтересам та потребам повнолітнього сина відповідача, який здобуває вищу освіту, що унеможливлює працевлаштування для отримання доходів та підтверджує необхідність матеріальної допомоги від батьків. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду згідно з ч.1 ст. 192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 25 серпня 2025 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях. Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) гривень. З огляду на викладене,

Outcome: partial