Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі-ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що 09 травня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1392-9043 продукту «НА ВСЕ» (далі-Кредитний договір). Згідно умов даного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 9 000,00 грн зі строком кредитування на 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 10.11.2025 року загальний розмір заборгованості за вказаним вище договором становить 50 472 грн, з яких: 9 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 40 122 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 1 350 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до останнього програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме: часткове списання заборгованості за нарахованими процентами у загальній сумі 5 472 грн за умови погашення решти заборгованості за Кредитним договором 45 000 грн. Враховуючи викладене вище позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором в сумі 45 000 грн, з яких: 9 000 грн прострочена заборгованість за кредитом, 36 000 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 31 грудня 2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а.с. 59). Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, який письмово у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, який згідно поштового повідомлення відсутній за вказаною адресою, а тому вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, який заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, тобто про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що 09 травня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1392-9043 продукту «НА ВСЕ» (а.с. 9-18,21-27,28-30,31-33). Даний договір було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором С9997. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 9 000,00 грн зі строком кредитування на 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день. 09 травня 2024 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 28-30). Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов Кредитного договору, згідно яких позичальника було повідомлено, зокрема, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати відсотки та комісію, розмір та порядок нарахування яких визначено в договорі, з яким [PERSON] ознайомився та без будь-яких заперечень підписав в електронному вигляді. Таким чином, відповідач був повідомлений про загальні витрати, які будуть понесені ним у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема, повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір відсотків, які повинні бути повернуті разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою в кредит. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало відповідачу кредит шляхом перерахування коштів кредиту за договором № 1392-9043 від 09 травня 2024 року в сумі 9 000 грн за реквізитами платіжної картки № 537541*44, що підтверджується квитанцією № 2459850874 від 09 травня 2024 року (а.с. 19). Позивач на підтвердження обов`язку щодо надання грошових коштів надав довідку про перерахування суми кредиту від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» [PERSON] через систему платежів LiqPay на підставі договору № 1392-9043 від 09 травня 2024 року, згідно з якою сума наданого кредиту за даним договором становить 9 000 грн (а.с. 20). Відповідач порушив визначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному кредит позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованості перед позивачем у розмірі 50 472 грн, з яких: 9 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 40 122 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 1 350 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту (а.с. 34-40). Разом з тим, як убачається з позовної заяви, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме: часткове списання заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 5 472 грн за умови погашення решти заборгованості за Кредитним договором 45 000 грн. Враховуючи викладене вище позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 45 000 грн, з яких 9 000 грн прострочена заборгованість за кредитом, 36 000 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного «повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею». Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а ст. 1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Доказів належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним вище Кредитним договором матеріали справи не містять, сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та відповідачем не спростований. З урахуванням викладеного, оскільки відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за умовами Кредитного договору, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1392-9043 продукту «НА ВСЕ» від 09 травня 2024 року в розмірі 45 000 грн, з яких 9 000 грн прострочена заборгованість за кредитом, 36 000 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 422,40 грн (а.с. 8).

Outcome: approved