Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі свого представника [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 05 липня 2018 року Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1015. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 05.07.2018 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1015. В подальшому відносини позивача з відповідачем погіршились і з січня 2019 року сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, спільний сімейний бюджет у них відсутній, сторони з того часу стали мешкати окремо. В теперішній час позивач взагалі не підтримує ніяких зв`язків з відповідачем, будь-якої інформації про нього не має. Примирення позивача з відповідачем в теперішній час є неможливим. Неповнолітніх дітей сторони не мають, але домовленості щодо розірвання шлюбу через органи РАЦС України досягнути не дається можливим. Тому подальше збереження шлюбу є недоцільним, суперечить інтересам відповідача. Враховуючи всі викладені обставини, просить шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у поданій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача та в порядкувимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а саме через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що підтверджується роздруківкою документу оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування) місце знаходження чи місце роботи якого невідоме від 05.01.2026, справа 638/16438/25. Заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до правил статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 липня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1015, що знаходить своє підтвердження свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19 серпня 2025 року. Під час державної реєстрації позивач залишила дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Неповнолітніх дітей сторони не мають. За час спільного проживання між сторонами втрачено взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, бажання їх поновити в подружжя відсутнє, спільне господарство вони не ведуть. За змістом ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд доходить висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд не вирішує, оскільки у позовній заяві позивач просить суд залишити судові витрати за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved