Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ЄВРОКРЕДИТ» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № TDВ.2020.0991.15074 від 28.08.2020 в розмірі 39906 грн. 56 коп., судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11200 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28.08.2020 між акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] було укладено Договір № TDВ.2020.0991.15074 від 28.08.2020 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на картковий рахунок-1 клієнта і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконав. Згідно виписок по рахунку позичальника станом на 03.09.2024 у позичальника сформувалась заборгованість перед банком у розмірі 39906 грн. 56 коп., що складається з: 13999 грн. 97 коп. заборгованість за кредитом; 25906 грн. 59 коп. заборгованість по сплаті відсотків. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між акціонерним товариством «Мегабанк» (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу, від 14.03.2024. Крім того, 27.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» було укладено договір про відступлення прав вимоги №1/12, відповідно до умов договору ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» відступило свої права вимоги, а ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги за кредитними договорами. Права вимоги, що відступаються за цим договором належать первісному кредитору на підставі договору від 03.09.2024 №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, що укладений ним з попереднім кредитором боржників АТ «Мегабанк», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, переможцем яких став первісний кредитор. Пункт 2 Договору № 1/12 визначає, що за цим договором новий кредитор набуває усі права кредитора за основними договорами. Відповідно до Додатку №1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до відповідача боржника за кредитним договором № TDВ.2020.0991.15074 від 28.08.2020. Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобов`язань та на вимоги ст.ст.525, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 39906 грн. 56 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 12.09.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідачка відзив на позовну заяву не надала. Частиною 8 ст. 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 28.08.2020 АТ «Мегабанк» та [PERSON] уклали Кредитний договір № TDВ.2020.0991.15074 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування карток МПС з відкриттям кредитної лінії. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором (а.с. 56). Також, між АТ «Мегабанк» та [PERSON] підписано заяву-анкету на відкриття рахунку та видачу платіжної картки, довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту, Додаток № 1 до Договору № TDВ.2020.0991.15074 від 28.08.2020 (а.с. 48,57-58). Відповідно до п. 1.1 Договору, цей Договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у АТ «МЕГАБАНК» (далі - Правила). Підписання Сторонами цього договору вважається одночасно підписанням Правил, у зв`язку з чим Правила не підлягають додатковому та/або подальшому підписанню. Договір разом з Правилами, Тарифами на послуги Банку (Додаток № 1 до Договору), далі - Тарифи, вступають в силу для Сторін одночасно з підписанням цього договору і складають єдиний договір, надалі - Договір. Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Банк на підставі отриманої від Клієнта Заяви-анкети встановленого зразка відкрив Клієнту поточний рахунок (Картковий рахунок-1) у гривні, Картковий рахунок-2, в доларах США, Картковий рахунок-3 в Євро та видає платіжну картку міжнародної платіжної системи. Картковий рахунок-1 обслуговується за дебетово-кредитною схемою, Картковий рахунок-2 та Картковий рахунок-3 - за дебетовою схемою. Згідно з п. 1.4 Договору Банк має право надавати Клієнту на Картковий рахунок -1 кредит (встановити допустимий ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії) в сумі та на умовах визначених Договором. Кредит використовується Клієнтом на споживчі цілі. Операція на картковий рахунок -1 проводиться з урахуванням встановленого Доступного ліміту кредитної лінії. Максимальний ліміт кредитної лінії 200000,00 грн.; пільговий період для нарахування процентів по заборгованості, що виникає внаслідок здійснення операцій в торгово-сервісних мережах, становить 62 дні; процентна ставка за користування Доступним лімітом кредитної лінії по операціям, які здійсненні в торгово-сервісних мережах у пільговий період з дати першого зняття коштів (фіксована) 0,0001%, процентна ставка за користування Доступним лімітом кредитної лінії по операціям становить 56,00%. Реальна річна процентна ставка 87,30 %. Кінцевий строк, до якого має бути сплачена заборгованість да Доступним лімітом кредитної лінії у повному обсязі (до 16:00 год.) 27.08.2021 (п. 2 Договору). Відповідно до п. 2.5 Договору, розмір Доступного ліміту кредитної лінії може бути змінений (збільшений та/або зменшений) в межах Максимального ліміту кредитної лінії, у порядку передбаченому Правилами. Сплата процентів, передбачених умовами Договору за користування Доступним лімітом кредитної лінії, здійснюється Клієнтом у разі його використання (повністю та/або частково) (п. 2.4 Договору). Нарахування процентів на залишок коштів на Карткових рахунках, за користування Доступним лімітом кредитної лінії та у разі виникнення заборгованості на суму несанкціонованого овердрафту здійснюється згідно Правил та Тарифів (п. 2.6 Договору). Розмір процентів за користування кредитом визначений у п.2.2. Договору та Тарифах (додаток №1 до договору). Пунктом 4.8 Договору, сторони погодили і Клієнт своїм підписом підтвердив, що істотні умови, які є обов`язковими для договору даного виду відповідно до чинного законодавства України, можуть міститися як у цьому тексті чи додатках, додаткових угодах до нього, так і у Правилах, Тарифах, тощо, що у сукупності складає Договір. Також Клієнт своїм підписом підтвердив, що з умовами Договору (з урахуванням Правил, які розміщені на офіційному сайті Банку www.todobank.com та/або www.megabank.ua, та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлений і згодний. Як вбачається з виписок з особового рахунку за період з 28.08.2020 по 02.12.2022 та з 03.12.2022 по 03.09.2024, позивач відкрив відповідачу в АТ «Мегабанк» поточні рахунки, видав платіжну картку та здійснив перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача в межах ліміту кредитної лінії (а.с. 40-45, 97-108). Таким чином, АТ «Мегабанк» виконав свої зобов`язання за Договором, відкривши відповідачу поточні рахунки, видавши платіжну картку. Отже, на виконання умов кредитного договору Банк надав відповідачу кредитні кошти, а відповідачка в повному обсязі не повернула кредитні кошти, проценти та інші платежі за Кредитним договором. Відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, проведених, проведених ТОВ «Українська універсальна біржа», ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» стала переможцем аукціону по продажу активів АТ «Мегабанк», а саме: права вимоги за кредитними договорами. Переможець зобов`язався здійснити повну оплату коштів за лот, які повинні надійти на рахунок банку не пізніше кінця 18 робочого дня, з дати оформлення ЦБД протоколу електронного аукціону, підписати договір купівлі-продажу/відступлення активу(майна) протягом 20 робочих днів, з дня наступного за днем оформлення електронного протоколу аукціону (а.с.27). В подальшому обумовлена сума була сплачена, що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів від 31.07.2024 (а.с.26). 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» укладено Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, згідно п. 1 Договору в порядку та на умовах, визначених Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває право вимоги Банку до дебіторів та/або позичальників, зазначених у Додатку №1 до цього Договору (а.с. 21-23). 27.12.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» уклало з товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників (а.с.19-20). Пункт 2 Договору № 1/12 визначає, що за цим Договором Новий кредитор набуває усі права кредитора за Основними договорами. Права вимоги переходять від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання сторонами цього Договору та Додатку №1 (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до Боржників/Дебіторів за такими договорами). 23.05.2025 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, згідно якої між сторонами було узгоджено ціну договору, яка в подальшому була сплачена, що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № 1074 від 27.12.2024 (а.с.24-25). Відповідно до Витягу до Додатку № 1 до Договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27.12.2024 серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги, в тому числі і за Кредитним договором № TDВ.2020.0991.15074 від 28.08.2020 і набуло право вимоги до відповідача в розмірі 39906 грн. 56 коп. (а.с. 39). Таким чином до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшли всі права щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № TDВ.2020.0991.15074 від 28.08.2020. Згідно з довідкою-розрахунком, складеною АТ «Мегабанк», заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 03.09.2024 становить 39906 грн. 56 коп., з яких: 13999 грн. 97 коп. заборгованість за кредитом; 25906 грн. 59 коп. заборгованість по сплаті відсотків (а.с. 47). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно із ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор (Банк) за договором надав грошові кошти боржнику, тобто виконав свої зобов`язання з надання коштів. Судом на підставі досліджених договорів відступлення права вимоги встановлено, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № TDВ.2020.0991.15074 від 28.08.2020, а тому з дати відступлення права вимоги ТОВ «ФК Єврокредит» стало кредитором за вказаним договором. Оскільки первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання боржнику кредитних коштів у користування (право вимоги за якими згодом перейшло до позивача), однак відповідач, в порушення ст.509,1048,1049,1054 ЦК України та умов договору, зобов`язань щодо їх повернення не виконав, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в повному обсязі. Що стосується заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача відсотків в сумі 25906 грн. 59 коп., суд зазначає наступне. Відповідно до п.2.2.7 кредитного договору № TDВ.2020.0991.15074 від 28.08.2020 кінцевий строк до якого має бути сплачена заборгованість за доступним лімітом кредитної лінії у повному обсязі (до 16-00 год.) 27.08.2021. Згідно з п. 5.1. Кредитного договору № TDВ.2020.0991.15074 від 28.08.2020 у випадку невиконання та/або неналежного виконання Клієнтом зобов`язання щодо сплати заборгованості за Кредитною лінією, Клієнт на письмову вимогу Банку, у строк зазначений у вимозі, сплачує на користь Банку суму боргу, з урахуванням індексу інфляції (тільки якщо індекс інфляції більше одиниці), а також відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України 80% річних від простроченої суми за весь період прострочення. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору № TDВ.2020.0991.15074 від 28.08.2020 у випадку невиконання та/або неналежного виконання Клієнтом зобов`язання щодо сплати процентів за користування кредитною лінією, Клієнт на письмову вимогу Банку, у строк зазначений у вимозі, сплачує на користь Банку суму боргу, з урахуванням індексу інфляції (тільки якщо індекс інфляції більше одиниці), а також відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України 80% річних від простроченої суми за весь період прострочення. У відповідності до п. 7.1 кредитного договору, Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 99 років, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним. У випадку якщо за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії Договору, Сторони не повідомили одна одну про його припинення, Договір продовжує свою дію на кожний наступний календарний рік. Закінчення строку Договору не звільняє клієнта від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Отже, сторони чітко та недвозначно визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які при цьому не є процентами за «користування кредитом», а є відповідальністю за порушення зобов`язання, та погодили їх розмір. Таким чином, виходячи з умов укладеного між Банком та відповідачем Кредитного договору № TDВ.2020.0991.15074 від 28.08.2020, за правомірне користування чужими коштами в межах строку кредитування відповідач сплачує проценти у розмірі 56% річних згідно з п. п. 2.2.5., 2.2.6., а після закінчення строку кредитування відповідач сплачує проценти за неправомірне користування чужими коштами відповідно до п.п. 5.1., 5.2. Договору та ст. 625 ЦК України, частиною 2 якої передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. Разом з тим, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24 лютого 2022 року до теперішнього часу, включаючи дату постановлення судового рішення. Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, нарахування відповідачу процентів згідно з п.п. 5.1., 5.2. Кредитного договору № TDВ.2020.0991.15074 від 28.08.2020 починаючи з 24.02.2022 є неправомірним. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача процентів підлягають частковому задоволенню в сумі 12031 грн. 54 коп., з яких проценти за користування кредитом 6508 грн. 26 коп. із розрахунку 13999 грн. 97 коп. х (56%/365) х (365-62) днів, та проценти за неправомірне користування кредитом за період з 28.08.2021 по 23.02.2022 в сумі 5523 грн. 28 коп. із розрахунку 13999 грн. 97 коп. х 80% х 180 днів /365. Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, право грошової вимоги на яку перейшло до позивача в сумі 26031 грн. 51 коп., з яких: 13999 грн. 97 коп. заборгованість за кредитом; 12031 грн. 54 коп. заборгованість по сплаті відсотків. Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 11200 грн, суд зазначає таке. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Відповідно до договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025, адвокатське об`єднання «АЛЬЯНС ДЛС» надавало правничу допомогу ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (а.с. 33-36); відповідно до акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12111817 від 14.08.2025 вартість наданих послуг становить 11200 грн. 00 коп. (а.с. 69). Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правничої допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 11200 грн. 00 коп. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи. Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правничої допомоги у цій справі є меншим, ніж зазначено у акті прийому-передачі наданих послуг, виконаних адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» щодо стягнення кредитної заборгованості, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, понесених у цій справі у сумі 5000 грн. 00 коп. Оскільки позов задоволено частково, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог у сумі 3261 грн. 50 коп. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (65,23%) та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1580 грн. 13 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial