Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

позивачка звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення даної заяви по 30.06.2026 року (закінчення навчання). Свої позовні вимоги мотивує тим, що від спільного життя із відповідачем у них є син [PERSON] , [INFO] , який [INFO] досяг повноліття. З 01.09.2023 року син навчається у вищому професійному училищі, термін навчання по 30.06.2026 року. Зазначає, що відповідач працездатний, працевлаштований, матеріально забезпечений, інших утриманців не має, а відтак вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина, який продовжує навчання. Просить позов задоволити. Ухвалою суду від 17.12.2025 року позовну заяву залишено без руху та в подальшому недоліки усунено. Ухвалою суду від 30.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач [PERSON] , отримавши копію позовної заяви з додатками, у встановлений строк відзиву до суду не подав. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.12.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] , та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Виходячи із копій судових рішень, долучених до матеріалів справи, рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 20.08.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , рішенням Апеляційного суду Львівської області від 11.11.2014 року змінено рішення Залізничного районного суду м.Львова від 11.04.2014 року в частині визначення розміру аліментів, постановлено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.4,5). Згідно витягу з реєстру Львівської міської територіальної громади № 013094-Ш від 11.04. 2023 року, відповіді №2061541 від 28.11.2025, позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.8,18). Позивачка у позовній заяві стверджує, що син сторін [PERSON] постійно проживає разом із нею, та 24.12.2025 року подала до суду Акт, відповідно до якого мешканці кв. [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] підтверджують, що [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] (а.с.19, 25). Відповідач таких доводів позивачки не спростував. Згідно копії довідки Вищого професійного училища №29 м.Львова № 1190 від 16.10.2025 року, [PERSON] дійсно навчається у цьому навчальному закладі з 01.09.2023 року по 30.06.2026 року за професією «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, Електрозварник ручного зварювання» (денна форма навчання) (а.с. 6). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленумом Верховного Суду України судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства (постанова КЦС ВС від 08.05.2023 року у справі №756/9882/19). У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, те, що повнолітній син проживає із матір`ю, беручи до уваги позицію відповідача, який отримавши копію позову, будь яких заперечень до суду не подав,

Outcome: approved