Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

У грудні 2025 року [PERSON] звернулась до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] у якому просить: - розірвати шлюб, що зареєстрований 02.10.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №61; - дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,залишити проживати з матір?ю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 02.10.2009 сторони перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу у них є троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .Спільне життя у сторін не склалось у зв`язку із різними поглядами на життя, втратою взаєморозуміння та довіри один до одного, шлюб існує лише формально. Рішення про розірвання шлюбу є взаємним. Також сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання та утримання дітей, які будуть проживати з матір?ю. Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 31.12.2025 цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у спрощеному порядку з викликом сторін. У судове засідання сторони не з?явились. Позивач подала заяву у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 02.10.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №61. Дошлюбне прізвище позивача - « [PERSON] ». Від даного шлюбу у сторін є троє дітей, а саме, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується доданими до позову копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] відповідно. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку із різними поглядами на життя, втратою взаєморозуміння та довіри один до одного, шлюб існує лише формально, рішення про розірвання шлюбу є взаємним. Також сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання та утримання дітей, які будуть проживати з матір?ю. Відповідач дані обставини не заперечив, бажання зберегти шлюб не виявив. Згідно з положеннями ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв?язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Бажання відновити своє дошлюбне прізвище позивач не виявила. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст.24 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст.104 СК України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Суд приходить до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що укладений між сторонами шлюб підлягає розірванню. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року по справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. З урахуванням наявності заяви відповідача про визнання позову, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved