Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

У листопаді 2025 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» через підсистему «Електронний суд» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 37107 грн. 06 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ «ОТП БАНК» та Відповідачем було укладено кредитний договір № 3000040751. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши на вказаний Відповідачем картковий рахунок кредитні кошти, тоді як Відповідач від виконання своїх зобов`язань ухиляється, внаслідок чого його заборгованість по кредиту склала 37107 грн. 06 коп. Позивач просить стягнути на його користь із Відповідача заборгованість за договором та судові витрати. Розгляд справи просив провести без участі представника Позивача, у разі неявки Відповідача у визначені судом час і дату, просив ухвалити заочне рішення. Ухвалою суду від 14.11.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 22.12.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 30.01.2026 та здійснено повторний його виклик. У судовому засіданні Відповідач не заперечувала факт отримання кредитних коштів та користування ними. Водночас зазначила, що згідно з інформацією, відображеною в мобільному додатку банку, заборгованість за кредитом відсутня. Разом з тим пояснила, що на даний час здійснює повернення коштів частинами у зв`язку з відсутністю можливості погасити всю суму зобов`язання одноразово. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 02 березня 2025 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3000040751, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в загальній сумі 35150 грн 00 коп. на загальні споживчі цілі (а.с.23-26). Відповідно до п.1.2 Договору, протягом дії цього договору для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватися : фіксована процентна ставка у розмірі 30,00 % річних до повного виконання Боргових зобов`язань за кредитним договором. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником Ануїтетних Платежів (п. 1.3). Згідно п.1.4 Банк надає позичальнику кредит безготівково, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний/картковий рахунок Позичальника або шляхом Рефінансування, або шляхом видачі готівкою суми Кредиту Позичальнику через касу Банку, зменшений на утриману Банком Комісію за падания Кредиту (якщо суму Комісії за надання Кредиту включено до суми Кредиту). Також, 02 березня 2025 року [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 29-30). Додатком № 1 до паспорту споживчого кредиту від 02 березня 2025 року є орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, підписаний [PERSON] (а.с. 31-32). Додатком № 1 до кредитного договору № 3000040751 від 02 березня 2025 року затверджений графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, підписаний [PERSON] (27-28). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором загальна заборгованість становить 37107,06 грн., з яких: 34424,40 заборгованість за тілом кредиту та 2 682,66 грн. заборгованість на відсотками (а.с. 22). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Факт отримання Відповідачем коштів та користування ними також знайшов своє підтвердження, зокрема меморіальним ордером № 1741457 від 02.03.2025 підтверджується перерахування на банківську карту відповідача коштів у сумі 35150,00 грн (а.с.33). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3000040751 від 02.03.2025, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань відповідач має заборгованість в сумі 37107,06, що складається з: 34424,40 грн заборгованість за тілом кредиту та 2 682,66 грн заборгованість на відсотками. Суд доходить висновку, що факти виникнення між Позивачем та Відповідачем кредитних правовідносин, отримання Відповідачем та використання кредитних коштів, утворення заборгованості по оплаті тіла кредиту та процентів підтверджений належними допустимими та достатніми доказами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, які слід стягнути на користь Позивача.

Outcome: approved