Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом і просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , із частини до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином [PERSON] повноліття. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач вдруге одружився і у нього народився другий син [PERSON] . Його дружина має ще трьох неповнолітніх дітей, на утримання яких їх біологічний батько сплачує аліменти у загальному розмірі 3196,0 грн, тому тягар утримання лежить на позивачі, який є єдиним годувальником їх родини. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав і позов просив задовольнити. Розповів, що у м. Городня роботи нема, тому він влаштувався на роботу у м. Чернігів, де вимушений орендувати житло і нести додаткові витрати на проїзд, щоб повертатися до родини. Відповідач вказала, що позивач байдуже ставиться до дитини, мав заборгованість по аліментам, зараз розмір таких аліментів є мінімальним, а він ще прагне скоротити такий розмір удвічі. Відповідач, як і позивач уклала новий шлюб та народила другу дитину. Заслухавши позивача і відповідача, з`ясувавши їх вимоги і заперечення, вивчивши докази подані на підтвердження таких вимог і заперечень, визначившись із нормою права, яка підлягає застосуванню до правовідносин сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розв`язуючи вимоги позивача, діючи в їх межах та з урахуванням норми ст. 192 СК України, суд наголошує, що сам факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Разом з тим, у розглянутій справі доведеним є те, що матеріальне становище платника аліментів змінилося внаслідок розширення кола його утриманців ( другий син, спільний син сторін та малолітня [PERSON] , факт утримання якої позивачем встановлено згідно рішення суду № 732/1362/24 від 06.09.2024), Доведено, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 22 листопада 2016 року задоволено позовні вимоги про стягнення аліментів: стягнуто із [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Андріївка Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, індивідуальний ідентифікаційний номер платника податків - [NUMBER] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2016 року і до [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 грудня 2023 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.21). У них народився [INFO] син [PERSON] , що узгоджується із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.19). Відповідач також зареєструвала новий шлюб 24 листопада 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.37). Таким чином, у обох (платника аліментів та одержувача аліментів) змінився сімейний стан. Однак, згідно рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2024 року було встановлено, що на утриманні позивача також перебуває малолітня [PERSON] (а.с.22-24) Одночасно суд відхиляє аргументи позивача про те, що на його утриманні також перебувають ще двоє дітей його дружини: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки достовірно встановлено, що на цих дітей стягуються аліменти в установленому законом порядку із їх біологічного батька. Згідно довідки про доходи дружини позивача (а.с.17) вона є одержувачем аліментів. Із досліджених у суді матеріалів виконавчого провадження № 605/4 відповідач у період 2016-2018 років мав незначну заборгованість по аліментам (від 305,30 грн до 1406,46 грн). У 2023 році (квітень) такий розмір виріс до 2832,00 грн, у вересні 2025 року - до 6020,25 грн, у жовтні 2025 - до 8330,48 грн. У січні 2026 року розмір заборгованості по аліментам був 1399,79 грн. Заборгованість по аліментам, яка виникла у 2025 році, позивач пояснив тим, що вчасно не повідомив за новим мсцем роботи про присуджені аліменти. Згідно довідок із місця роботи, наданих сторонами з`ясовано, що [PERSON] працює у ТОВ «ТЕХКОМ АВ» на посаді верстатник деревообробних верстатів 3 розряду, його дохід за період із 25.07.2025 по 30.09.2025 склав 44352,26 грн, а за період жовтень 2025 року - грудень 2025 року склав 60006,00 грн, тобто дохід виріс, а не став меншим. Однак, внаслідок зміни сімейного стану (в бік розширення), матеріальний стан позивача змінився у бік звуження видатків для кожного утриманця та самого платника аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до пп.4 п.2 ст.41 Бюджетного кодексу до вступу в силу Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період прожитковий мінімум застосовується в розмірах і на умовах, що діяли в грудні попереднього бюджетного періоду: щодо дітей віком від 6 до 18 років - 3512 грн. Саме до цієї суми, суд, зменшуючи розмір аліментів, прагне наблизитися, вирішуючи позов у якнайкращих інтересах спільної дитини сторін, виходячи із доходу позивача, його матеріального стану та встановлених йому обов`язків по утриманню. Згідно довідки про доходи відповідача [PERSON] працює продавцем продовольчих товарів у ФОП « [PERSON] », її дохід за травень-грудень 2025 року склав 32640 грн, тобто був меншим ніж у позивача. Договорів оренди на найм житла, підтверджених витрат за такий найм, доказів, що він є платником аліментів у будь-якому іншому провадженні, позивачем не надано. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Суд враховує обставини сімейного і матеріального становища обох сторін, а тому розмір аліментів для платника за його позовом можливо зменшити до 1/5, а не до 1/8 частини доходу. Розмір аліментів у частці 1/5 доходу відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку буде одночасно і законним і співмірним та забезпечить справедливий баланс між інтересами платника, одержувача аліментів та дитини, на утримання якої вони стягуються.

Outcome: partial