Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» через систему «Електронний суд» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг б/н від 22.12.2021. Відповідач при підписанні анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг приєднався до цих умов та правил (далі умови або договір). Паспорт споживчого кредиту та тарифи банку є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до виявленого бажання відповідача та на підставі договору надання банківських послуг, банком йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а також відповідач отримав в користування кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 32 000 грн. Відповідач користувалась кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов договору та ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за договором не виконала, у зв`язки з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором б/н від 22.12.2021 станом на 15.10.2025 у розмірі 38 992 грн 04 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 30 496 грн 53 коп., та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 8 495 грн 51 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачений ним судовий збір. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.11.2025 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Бережна М.В. в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви зазначила, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання, яка була вручена їй особисто під розписку, що в контексті положень п. 1 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом направлення смс-повідомлення (доставлено 14.11.2025 та 22.12.2025). А тому, на підставі ухвали Соснівського районного суду від 30.01.2026 справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною 2 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 22.12.2021 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Цим договором між сторонами погоджені умови кредитування та паспорт споживчого кредиту, що стверджується підписом відповідача у анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та паспорті споживчого кредиту в АТ КБ «Приватбанк», підписаними відповідачем власноручно 22.12.2021. Зокрема, згідно із паспортом споживчого кредиту строк кредитування складає 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка у пільговий період 0,00001% річних; процентна ставка поза межами пільгового періоду для кредитних карт «Універсальна» - 42% річних; процентна ставка при невиконанні зобов`язань з повернення кредиту, відсотків для кредитних карт «Універсальна» 84% річних; мінімальний обов`язковий платіж: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно, - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу був відкритий картковий рахунок, видано кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до січня 2026 року, згодом відповідач отримала додаткову кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до жовтня 2028, та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому був збільшений до 32 000 грн. Позичальник [PERSON] кредитні кошти отримала, однак, свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 22.12.2021 не виконала, що призвело до утворення заборгованості позичальника перед банком в загальній сумі 38 992 грн 04 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 30 496 грн 53 коп., заборгованості за простроченими відсотками 8 495 грн 51 коп., що стверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 22.12.2021, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , станом на 15.10.2025, а також випискою за вказаним договором за період з 22.12.2021 до 17.10.2025. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] кредитні кошти отримала та користувалась ними, однак, свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 22.12.2021 не виконала, так як не здійснювала платежів, достатніх для погашення кредиту, в зв`язку з чим станом на 15.10.2025 остання має заборгованість в загальній сумі 38 992 грн 04 коп., що стверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 22.12.2021 та випискою за вказаним договором, тому суд приходить до висновку про стягнення вказаного боргу з відповідача на користь позивача. При цьому варто звернути увагу, що, відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлених судом обставин спірних правовідносин. Відтак, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Разом з тим, суд приходить до висновку і про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат, а саме судового збору. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом за вимогу майнового характеру було сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією BOJ67B4E3C від 17.10.2025. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» щодо застосування коефіцієнту 0,8 для пониження ставки відповідного розміру ставки судового збору, так як позивач звернувся до суду із цим позовом через систему «Електронний суд», позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved