Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

АТ "ПУМБ" звернулось до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 200756318601 від 24.12.2016 року у розмірі 33374,90 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 200756318601 від 24.12.2016 року, у відповідності до умов якого [PERSON] отримала кредитну карту з кредитним літіом в сумі 1000,00 грн., який пізніше було збільшено до 22200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені кредитним договором. У порушення умов кредитного договору [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 03.06.2025 року має заборгованість у розмірі 33374,90 грн., яка складається з: 22110,73 грн. заборгованості за кредитом, 11264,17 грн. заборгованості за процентами. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 05.12.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 200756318601 від 24.12.2016 року, у відповідності до умов якого [PERSON] отримала кредитну карту з кредитним літіом в сумі 1000,00 грн., який пізніше було збільшено до 22200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені кредитним договором. У порушення умов кредитного договору [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 03.06.2025 року має заборгованість у розмірі 33374,90 грн., яка складається з: 22110,73 грн. заборгованості за кредитом, 11264,17 грн. заборгованості за процентами. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до суду за захистом своїх прав. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання заяв на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 200756318601 від 24.12.2016 року, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 1000 грн, який в подальшому було збільшено до 22200 грн. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договорами строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 03.06.2025 року склалась заборгованість у розмірі 33374,90 грн., яка є обґрунтованою та підлягає стягненню. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved