Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Адвокат Дербін Д.О. від імені та в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд встановити факт постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення місця відкриття спадщини. В обґрунтування позову представник зазначив, що [INFO] помер син позивача - [PERSON] . Після смерті сина відкрилась спадщина на грошовий вклад в АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі приблизно 80 000,00 грн, інші спадкоємці відсутні та заповіт складено не було за час життя спадкодавця. 03.07.2025 позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Є.М., для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , внаслідок чого їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки неможливо встановити місце відкриття спадщини та спадкоємцем був пропущений строк у шість місяців, встановлений для подачі заяви та прийняття спадщини. Позивач посилається на той факт, що на час відкриття спадщини вона проживала разом зі своїм сином за однією адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевказаного позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 07.08.2025 року було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, витребувано докази. Ухвалою суду від 27.08.2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 03.11.2025 року замінено первісного відповідача - Територіальну громаду в особі виконавчого комітету Саксаганської районної в місті Кривому Розі ради на належного відповідача - [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] ) по цивільній справі № 214/7749/25. Ухвалою суду від 19.01.2026 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Раніше у судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Раніше у судовому засіданні представник позивача адвокат Дербін Д.О. заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Допитна в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що знає позивача, проживають в одному будинку як сусіди. Померлого знала, бачилися кожного дня. Служив в ЗСУ, останній період вони проживали разом. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що останні роки життя померлий проживав разом з матір`ю, після повернення з військової служби, продовжував жити разом з нею. Відповідач [PERSON] скерувала до суду заяву, відповідно до змісту якої проти позовних вимог не заперечує, просить суду розглядати справу без її участі та за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов такого висновку. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Встановлення факту проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю на час відкриття спадщини має для позивача юридичне значення та дозволило би їй реалізувати їй спадкові права. Згідно положень п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач [PERSON] скористалася своїм правом і звернулася до суду з вимогами про встановлення факту постійного проживання з померлим на час відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, актовий запис № 4002 (а.с.19). Факт того, що [PERSON] доводиться позивачу [PERSON] рідним сином підтверджується наступними документами: - свідоцтвом про народження на ім`я [PERSON] від 08.08.1968 року, виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу, актовий запис № 1937, де відповідно в графі мати зазначено [PERSON] (а.с.18); - Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 03.08.2010 року, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, відповідно до якого наявна реєстрація актового запису про шлюб з [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] », дівоче « [PERSON] » (а.с.17, 17 зворот); - свідоцтвом про розірвання шлюбу від 06.08.1981 року, виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу, актовий запис № 136, де відповідно я, [PERSON] розірвала шлюб з батьком мого сина [PERSON] (а.с.16); - свідоцтвом про укладення шлюбу від 03.09.1982 року, виданого Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу, актовий запис № 809, відповідно до якого я, [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на грошовий вклад в АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі приблизно 80 000,00 грн. Заповіт складено не було за час життя спадкодавця. 03.07.2025 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Є.М., для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою від 03.07.2025 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М., було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки неможливо встановити місце відкриття спадщини та спадкоємцем був пропущений строк у шість місяців, встановлений для подачі заяви та прийняття спадщини (а.с.23). Крім того, з відповіді приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Є.М., що надійшла на виконання ухвали суду про витребування доказів, вбачається, що спадкова справа після [PERSON] , який помер [INFO] не була заведена, тому надіслати копію спадкової справи не має можливості. Про те, ним на звернення [PERSON] від 03.07.2025 була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.35). За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом норм статей 1268 і 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач [PERSON] , як на підставу задоволення своїх позовних вимог, посилалася на те, що на час відкриття спадщини [INFO] , вона проживала разом зі своїм сином [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] , що не заперечувалось відповідачем. Та як доказ заявлених тверджень, надала суду наступний доказ - копію акту з місця мешкання від 01.08.2025 року (а.с.24). У судовому засіданні свідки під присягою також підтвердили даний факт. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ураховуючи викладене, суд вважає, що стороною позивача доведено у судовому засіданні та надано належні та допустимі докази, які беззаперечно підтверджують факт постійного проживання [PERSON] (спадкоємця) разом із померлим [PERSON] (спадкодавця) на час відкриття спадщини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд-

Outcome: approved