Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила суд стягнути з ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА" на її користь 239 600,00 грн. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника. Свій позов позивач мотивувала тим, що 10.09.2023 року, близько 09 год. 26 хв., водій [PERSON] , керуючи вантажним автомобілем марки MAN TGX 18.440, д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом марки STAS SA33-9K, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись на 23 км, автодороги «Одеса-Рені» (на території с. Розселенець, Одеського району, Одеської області) в напрямку м. Рені допустив наїзд на велосипедиста гр-на [PERSON] , 1961 року народження, який рухався в попутному напрямку біля правого краю проїзної частини та почав виконувати маневр ліворуч відносно руху вантажного автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист [PERSON] загинув на місці події. За фактом ДТП слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Одеській області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023162250000647. Згідно висновку судово-медичної експертизи №453-248/2023 від 14.10.2023 року, проведеної в рамках кримінального провадження №12023162250000647: При судово- медичній експертизі трупа [PERSON] виявлені наступні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: забита рана тім`яно-потиличної ділянки голови справа, синець та садно ділянки лівої щоки, крововилив під тверду мозкову оболонку, крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочку, лінійний перелом луски потиличної кістки та правої тім`яної кістки. закрита травма грудей: крововилив в праву та ліву плевральні порожнин близько по 200 мл), крововилив в навколоаортальну клітковину, розриви та забій легень, переломи правих 1-9-го ребер, переломи лівих 1-10-го ребер, розрив міжхребцевого диску поміж 7 та 8 грудними хребцями. Смерть [PERSON] , перебуває у причинному зв`язку з виявленою у нього поєднаною травмою голови, грудей у вигляді: забитої рани тім`яно-потиличної ділянки голови справа, крововиливів під тверду та м`які мозкові оболонок головного мозку та мозочку, лінійного перелому луски потиличної кістки та правої тім`яної кістки, крововиливів в праву та ліву плевральні порожнини (близько по 200 мл), крововиливу в навколоаортальну клітковину, розривів та забою легень, переломів правих 1-9-го ребер, переломів лівих 1-10-го ребер, розриву міжхребцевого диску поміж 7 та 8 грудними хребцями. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа [PERSON] в крові етиловий сприт не виявлений. 29.11.2023 року Слідчим СУ ГУНП в Одеській області, майором поліції Дарієнко О.О., виніс постанову про закриття кримінального провадження, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023162250000647 від 10.09.2023 року - закрив, у зв`язку з встановленням відсутності в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В результаті вищевказаного зіткнення та наслідків від нього у вигляді загибелі [PERSON] , її близьким родичам, а саме дружині [PERSON] було завдано матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача. Станом на дату ДТП (10.09.2023), цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом марки STAS SA33-9K, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у Відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AT3775271, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. 28.02.2025 року представник Позивача повідомив Відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом №1961-IV, із заявою на виплату страхового відшкодування. Серед заявлених Позивачем до відшкодування вимог, містились: 16 080,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п. 27.3. ст.27 Закону №1961-IV, належної дружині потерпілого; 241 200,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди пов`язаної із втратою годувальника належної дружині Потерпілого. 17.05.2025 року Відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі 16080,00 грн. для позивача, а в частині страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника не виплачено з посиланням на відсутність додаткових документів. Вважаючи рішення Страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, незаконним, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав на страхове відшкодування. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, в якій зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи, у разі наявність всіх умов визначених ст. 280 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, а тому суд, приймаючи до уваги згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 10.09.2023 року, близько 09 год. 26 хв., водій [PERSON] , керуючи вантажним автомобілем марки MAN TGX 18.440, д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом марки STAS SA33-9K, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись на 23 км, автодороги «Одеса-Рені» (на території с. Розселенець, Одеського району, Одеської області) в напрямку м. Рені допустив наїзд на велосипедиста гр-на [PERSON] , 1961 року народження, який рухався в попутному напрямку біля правого краю проїзної частини та почав виконувати маневр ліворуч відносно руху вантажного автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист [PERSON] загинув на місці події. За фактом ДТП слідчим управлінням ГУНП в Одеській області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023162250000647. 29.11.2023 року Слідчим СУ ГУНП в Одеській області, майором поліції Дарієнко О.О., виніс постанову про закриття кримінального провадження, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023162250000647 від 10.09.2023 року - закрив, у зв`язку з встановленням відсутності в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.09.2023 року виданого Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що складено актовий запис № 683. Відповідно до копії свідоцтва про одруження 24.07.1979 року [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований В. Дальницький с/РАГС Біляївського району Одеської області, актовий запис №55. Станом на дату ДТП (10.09.2023), цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом марки STAS SA33-9K, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у Відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AT3775271, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. Відповідно до акту обстеження фактичного місця проживання/не проживання від 25.02.2025 року, складеного депутатом Великодальницької сільської ради встановлено, що [PERSON] , 1957 року народження, зареєстрована та проживає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] .. За вказаною адресою, до загибелі в ДТП проживав [PERSON] до 10.09.2023 року. 28.02.2025 року представник позивача повідомив ПАТ "НАСК "ОРАНТА" про ДТП та подав заяву про виплату страхового відшкодування. Як вбачається з довідки від 25.02.2025 року, [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на обліку в Управління ПФУ Головного управління ПФУ в Одеській області і отримує пенсію за віком. Вказаний факт також підтверджується корпією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] виданого 12.10.2013 року Пенсійним фондом України. Також відповідно до відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації від 10.07.2025 року встановлено, що виявлено актові записи про державну реєстрацію народження: [PERSON] , [INFO] , актовий запис №158 від 05.12.1983 року складений виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області; [PERSON] , [INFO] , актовий запис №95 від 26.08.1985 року складений виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області; [PERSON] , [INFO] , актовий запис №39 від 22.12.1976 року складений виконавчим комітетом Тур`ївської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, де батьком дитини зазначен [PERSON] , [INFO] . Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини, суд дійшов переконання, що позивач перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] .. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.ч. 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засіб». Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 ІV в редакції чинній на дату ДТП (07.05.2024 року) для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявник (за наявності). Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В судовому засіданні встановлено, що позивач зверталась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, із долученням до неї усіх необхідних документів. Однак, страхове відшкодування було виплачене не в повному розмірі. За змістом ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до п. 27.1. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно з ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягай пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік, розмір мінімальної заробітної плати у 2023 році: у місячному розмірі - з 1 січня становить 6700 гривень. Отже, мінімально гарантований розмір страхового відшкодування пов`язаного із втратою Позивачем годувальника становить 241 200,00 грн. (6700,00*36=241'200,00 грн.). Особами, які мають право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є дружина потерпілого [PERSON] . Відповідно до п. 27.5 ст. 27 Закону України №1961 -IV, відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 30 травня 2022 року №109 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з 01 липня 2022 року та на дату ДТП розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, було встановлено у сумі 320 000.00 гривень на одного потерпілого. У такому разі, страхове відшкодування, яке належить для виплати позивачу, станом на дату ДТП становить 320 000,00 грн. Відповідач виплатив позивачу 16 080,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди належної дружині потерпілого, відповідно до п 27.3. ст.27 Закону №1961-IV 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку.(6700*12= 80 400/5 =16080 грн.) По даному страховому випадку, заявлена загальна сума страхового відшкодування становить 321 600,00 грн., що перевищує 320 000,00 грн. страхової суми. В такому разі, страхове відшкодування, яке належить для виплати Позивачу становить 320 000,00 грн., яке складається з: 16 080,00 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п. 27.3. ст.27 Закону №1961-IV, належної Позивачу (відповідно до п 27.3. ст.27 Закону №1961-IV - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку (6700,00*12=80 400,00/5=16 080,00 грн.)); 239 600,00 грн. - в рахунок відшкодування решти шкоди пов`язаної із втратою годувальника належної Позивачу, в межах ліміту страхової суми (відповідно до п 27.2. ст.27 Закону №1961-IV - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку (6'700,00*36=241 200,00; 320 000,00-80 400,00=239 600,00 грн.)). Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини, враховуючи вимоги закону, суд дійшов переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вимогами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору щодо заявленої вимоги, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір за вимогу майнового характеру необхідно стягнути з відповідача в дохід держави у розмірі 2 422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved