Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

У вересні 2025, через підсистему «Електронний суд» року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 301447217 від 29.06.2019 в розмірі 17 886,50 грн. У обґрунтування позову зазначав, що 29.06.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 301447217, відповідно до умов якого відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 6400 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. У порушення вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконала свої зобов`язання не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 886,50 грн., з яких 6399,60 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11 486,90 грн. за відсотками. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, до якого у подальшому були укладені додаткові угоди. За умовами договору ТОВ «Таліон Плюс» набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі й за кредитним договором № 301447217 від 29.06.2019. 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 05/0820-01, до якого у подальшому були укладені додаткові угоди. За умовами цього договору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі й за кредитним договором № 301447217 від 29.06.2019. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі й за кредитним договором № 301447217 від 29.06.2019. Посилаючись на викладене позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та понесені позивачем витрати на сплату судового збору та правову допомогу. Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.09.2025 відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання. Ухвалою суду від 05.09.2025 задоволено клопотання позивача про витребування письмових доказів від АТ КБ «ПриватБанк». У судове засідання 27.01.2026 сторони не з`явилися. Представник позивача подав клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з`явився, про день розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подавав. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав та позивач проти такого вирішення справи не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Судом було встановлено, що 29.06.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір № 301447217, з умовами якого останній був ознайомлений. Відповідно до умов договору [PERSON] був наданий кредит: - у розмірі 6400 грн.; - строком на 30 днів. Відповідно до пунктів 1.4, 1.5 договору сторони погодили, що нарахування процентів здійснюється в розмірі 0,58% за кожен день користування кредитом з розрахунку 211,70% річних. Згідно з п. 3.3 договору, у разі порушення позичальником зобов`язань товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1,3% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення повернення заборгованості. У пунктах 4.2, 4.3 договору сторони погодили, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений п. 1.3 договору або додатковими угодами між сторонами, зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом. При цьому, у випадку, якщо встановлена п. 1.4 цього договору процентна ставка менша ніж 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою, визначеною пунктами 1.4-1.5 договору скасовуються з моменту початку їх застосування, і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 1,70% за кожен день користування, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту. Таким чином, зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1,70% розповсюджуються на весь період фактичного користування кредитом з моменту укладення цього договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого п. 1.3 договору. Сторони погоджуються що проценти, нараховані згідно з п. 4.2 договору після закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3. цього договору, є процентами що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 6400 грн. підтверджено: - договором № 301447217 від 29.06.2019 з графіком розрахунків та додатковою угодою від 29.07.2019, які підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором; - заявкою на отримання грошових коштів від 29.06.2019 з персональними даними відповідача; - платіжним дорученням від 29.06.2019 про переказ 6400 грн. для зарахування на платіжну карту № [NUMBER] хх-хххх-8237; - розрахунками заборгованості; - випискою про рух коштів за карткою № [NUMBER] хх-хххх-8237 за період з 29.06.2019 до 04.07.2019. Картка емітована АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] . Виписка про рух коштів надана банком на виконання ухвали суду про витребування доказів від 05.09.2025. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, до якого у подальшому були укладена додаткові угоди № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023. За умовами договору ТОВ «Таліон Плюс» набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі й за кредитним договором № 301447217 від 29.06.2019, здійснив оплату за відступлення права вимоги (акт звірки від 31.12.2021). Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 51 від 06.11.2019 до вказаного договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» набув право грошової вимоги до відповідача за договором № 301447217 від 29.06.2019 в сумі 19 569,78 грн., з яких 6399,60 грн. заборгованості за тілом кредиту, 13 170,18 грн. за відсотками. 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 05/0820-01, до якого у подальшому були укладені додаткові угоди № 2 від 03.08.2021, № 3 від 30.12.2022. За умовами цього договору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі й за кредитним договором № 301447217 від 29.06.2019. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув право грошової вимоги до відповідача за договором № 301447217 від 29.06.2019 в сумі 17 886,50 грн., з яких 6399,60 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11 486,90 грн. за відсотками. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі й за кредитним договором № 301447217 від 29.06.2019. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «Юніт Капітал» набув право грошової вимоги до відповідача за договором № 301447217 від 29.06.2019 в сумі 23 716,90 грн., з яких 6399,60 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11 486,90 грн. за відсотками, пеня 5830,40 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно з ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. З огляду на матеріали справи договір № 301447217 від 29.06.2019 укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Вказаний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання, відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на матеріали справи, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» повністю виконало взяті на себе зобов`язання, а позичальник порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним. У зв`язку з чим, згідно з розрахунком первісного кредитора, за відповідачем рахувалася заборгованість за договором № 301447217 від 29.06.2019 в сумі 19 569,78 грн., з яких 6399,60 грн. заборгованості за тілом кредиту, 13 170,18 грн. за відсотками. Відповідач не надав заперечень відносно того, що він підписував договір та отримував від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитні кошти. З огляду на договори факторингу між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а також наступними договорами про відступлення права вимоги між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем, витяги з реєстрів боржників до цих договорів факторингу, ТОВ «Юніт Капітал» набув права стягувача у вказаному вище зобов`язанні на загальну суму 23 716,90 грн., з яких 6399,60 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11 486,90 грн. за відсотками, пеня 5830,40 грн. За таких обставин, на підставі ст. ст. 512, 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог у розмірі 17 886,50 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору, які сплатив позивач при поданні позову в сумі 2422 грн. 40 коп. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн., що підтверджуються копією договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та АБ «Тараненко та партнери», додатковою угодою № 25770515145 до цього договору та актом приймання-передачі наданих послуг від 25.06.2025. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до Постанови КЦС ВС від 30.09.2022 за № 761/38266/14, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть, у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулося у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи.

Outcome: approved