Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

представник Руденко К.В. в інтересах ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс», 26.11.2025 звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 102 312 грн. 00 коп. боргу за договором №3918039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.08.2023. Позов обґрунтовує тим, що 22.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір №3918039, згідно умов якого Товариство строком на 360 днів, надало відповідачу 7 400 грн. 00 коп. кредиту зі сплатою процентів за користування ним, окрім цього, того ж дня укладено додатковий договір до договору №3918039, згідно якого [PERSON] додатково надано 10 000 грн. кредиту, в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за таким належним чином не виконував, через що у нього перед ТОВ «Лінеура Україна» виникла заборгованість, яка станом на 24.04.2024 склала 102 312 грн. 00 коп., що 24.04.2024 між ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 24/04/2024, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №3918039 від 22.08.2023 перейшло до позивача, сума заборгованості на дату подання заборгованості складає 102 312 грн. 00 коп., з яких 17 400 грн. заборгованість за кредитом та 84 912 грн. 00 коп. заборгованість за процентами. Просив стягнути заборгованість за означеним договором, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Ухвалою судді від 02.12.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Представник ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» Руденко К.В. у клопотанні від 08.12.2025 просив про задоволення позову та розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив у клопотанні від 08.12.2025 представник позивача (а.с. 18, 37). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 означеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Із копії договору №3918039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та додатку до нього, паспорта споживчого кредиту, інших матеріалів справи убачається, що 22.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір, за умовами якого Товариство строком на 360 днів, надало відповідачу 7 400 грн. 00 коп. кредиту, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно пунктів 1.4., 1.4.1 договору, тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Згідно листа генерального директора Є.Веліканова № 4085-2604 від 26.04.2024, ТОВ «УПР» на підставі договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, за дорученням ТОВ «Лінеура Україна», на виконання умов договору №3918039 від 22.08.2023, того ж дня перерахувало грошові кошти у сумі 7 400 грн. на платіжну картку № [NUMBER] [PERSON] . Окрім цього, 22.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір до договору № 3918039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно якого ТОВ «Лінеура Україна» додатково надало [PERSON] 10 000 грн. кредиту. Відповідно до листа генерального директора Є.Веліканова № 4087-2604 від 26.04.2024, ТОВ «УПР» на підставі договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, за дорученням ТОВ «Лінеура Україна», на виконання умов додаткового договору до договору № 3918039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, 22.08.2023 перерахувало грошові кошти у сумі 10 000 грн. на платіжну картку № [NUMBER] [PERSON] . Про те, що держателем платіжної картки № [NUMBER] є [PERSON] , що на цю ж картку через платіжну систему проведено зарахування коштів в розмірі 7 400 грн. та у розмірі 10 000 грн., окрім іншого, стверджується також інформаційним листом АТ «ОТП Банк» від 05.12.2025 та випискою по картковому рахунку за період з 22.08.2023 по 27.08.2023, наданими суду на підставі ухвали від 02.12.2025 (а.с. 23-26). Відповідач [PERSON] , не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за договором №3918039 від 22.08.2023, внаслідок чого у нього перед ТОВ «Лінеура Україна» виникла заборгованість, яка станом на 24.04.2024 склала 102 312 грн. 00 коп., з яких 17 400 грн. заборгованість за кредитом та 84 912 грн. 00 коп. заборгованість за процентами. 24.04.2024, між ТОВ «Лінеура Україна» (далі - клієнт) та позивачем (далі - фактор) укладено договір факторингу № 24/04/2024, відповідно до умов якого, клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує останньому за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Факт оплати суми фінансування за договором факторингу № 24/04/2024 від 24.04.2024 підтверджується платіжною інструкцією № 783 від 24.04.2024. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу № 24/04/2024 від 24.04.2024, сума заборгованості [PERSON] за договором № 3918039 від 22.08.2023 складає 102 312 грн. 00 коп. Як убачається із матеріалів справи, заборгованість за договором № 3918039 від 22.08.2023, [PERSON] на 26.11.2025 не погашена, залишок боргу складає 102 312 грн. 00 коп., з яких 17 400 грн. заборгованість за кредитом та 84 912 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, нарахованими в межах строку кредитування згідно з умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Ураховуючи вищенаведене, а саме те, що [PERSON] внаслідок неналежного виконання умов укладеного 22.08.2023 з ТОВ "Лінеура Україна" договору допустив заборгованість перед Кредитором, що позивач набув право вимоги до відповідача за означеним договором на законних підставах, позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №3918039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в розмірі 102 312 грн. 00 коп. та 2 422 грн. 40 коп. судового збору, а всього 104 734 грн. 40 коп. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача Руденко К.В. у заяві від 26.11.2025 просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Із матеріалів справи убачається, що на підставі договору про надання юридичних послуг № 03/07/2023 від 03.07.2023 укладеного між ФОП [PERSON] та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс», адвоката Руденко К.В., який діє згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018 та довіреності від 26.02.2024 уповноважено здійснювати представництво та захист прав і законних інтересів ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс». Згідно акта приймання-передачі наданих послуг №70, витягу з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 70 за договором № 03/07/2023 від 03.07.2023 та платіжної інстукції № 913 від 06.06.2024, розмір заявлених позивачем до стягнення витрат з відповідача, складається з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 3918039 про надання споживчого кредиту від 22.08.2023 та клопотання про витребування доказів. Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020, згідно якого, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved