Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

У жовтні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просив усунути перешкоди у користуванню майном шляхом заборони [PERSON] виконання будь-яких робіт на прибудинкові території та загально-будинкових приміщеннях багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Вимоги обґрунтовані тим, що 22.03.2024 установчі збори співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] ухвалили рішення про створення ОСББ «Перший ПАРИЖ». Зазначив, що відповідач здійснює роботи на території та у приміщеннях багатоквартирного будинку як до моменту утворення ОСББ, так і після його створення. Позивач звертався до відповідача з метою оформлення відносин у відповідності до вимог трудового законодавства України, однак отримав відмову. Вказав, що відповідач не має жодних правових відносин із позивачем та не має права здійснювати будь-які роботи на території та у загально-будинкових приміщеннях позивача. На вимоги позивача про припинення здійснення робіт відповідач відмовилася. 13.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 29.12.2026 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивачау судове засідання не з`явився, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подала. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на таке. Судом установлено, що ОСББ «Перший Париж» в особі голови ОСББ «Перший Париж» 08.10.2025 мав намір укласти трудовий договір № 03 з відповідачем, відповідно до умов якого остання повинна була займати посаду конс`єржа в ОСББ «Перший Париж», виконувати обов`язки, зазначені у посадовій інструкції, за виконання яких встановлювалася основна щомісячна заробітна плата (посадовий оклад) у розмірі 8000,00 грн. Вищевказаний трудовий договір відповідачем не підписано. Згідно з актом про відмову від підписання договору від 08.10.2025 [PERSON] була ознайомлена з трудовим договором, проте підписувати його відмовилася. Відповідно до актів від 08.10.2025 [PERSON] ознайомилася з актом про заборону проводити будь-які роботи на території ОСББ «Перший Париж» без працевлаштування, проте відмовилася його підписувати. Згідно із ч. 1, 2ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Правове регулювання діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних будинків та здійснення права власності у багатоквартирних житлових будинках здійснюється у відповідності до положень Конституції України, Законів України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку від 29.11.2001 року № 2866-III, ( далі - Закон України № 2866-III) та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року № 417-VIII (далі-Закон України № 417-VIII). У відповідності до ст. 1 Закону України № 2866-III об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку є юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Відповідно до ст.10 Закону України № 2866-III органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Питання про використання спільного майна, визначення обмежень на користування спільним майном віднесені до виключної компетенції загальних зборів співвласників,рішення яких є обов`язковим для усіх співвласників, за умови дотримання вимог голосування, встановлених статтею 10 Закону. У відповідності до п. 6 ч.1 ст.1 Закону України № 417-VIII спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Частиною 1 ст. 5 Закону України № 417-VIII визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки представником позивача не подано жодного доказу проведення [PERSON] будь-яких робіт на прибудинковій території та загально-будинкових приміщеннях багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а самі по собі акти від 08.10.2025 не свідчать про вчинення таких дій відповідачем, суд дійшов висновку про недоведеність обставин, на які зроблено посилання на обґрунтування позовної вимоги, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed