Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

В серпні 2025 року до Шевченківського районного суду міста Полтави надійшла заява Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради в особі органу опіки та піклування про звільнення [PERSON] від обов`язків опікуна над недієздатним [PERSON] , [INFO] та призначення опікуном над ним [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування заяви зазначили, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 1994 року [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.12.2016 року у справі №554/8818/16-ц призначено опікуна [PERSON] , [INFO] , яка є рідною сестрою [PERSON] . Підставою для звернення з заявою про звільнення опікуна Департамент зазначив заяву самої [PERSON] від 15.08.2025, в якій вона просить звільнити її від обов`язків опікуна у зв`язку з плануванням виїзду до Республіки Польща та подальшого там працевлаштування. У заяві зазначено, що свого недієздатного брата вона не може взяти із собою через відсутність можливості забезпечити його житлом на території іншої країни. Водночас, [PERSON] не заперечує щодо призначення опікуном свого племінника [PERSON] . Кандидатом на посаду опікуна Департамент пропонує [PERSON] , [INFO] , який є племінником недієздатного [PERSON] , [PERSON] надав згоду на призначення його опікуном, що підтверджується його заявою від 07.05.2025. Згідно з наданими Департаментом документами, [PERSON] працює менеджером із збуту в ТОВ "Сингента" з 17 лютого 2020 року. [PERSON] не має судимості, що підтверджується довідкою з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявність судимості" від 03.05.2025. Також надано висновок про стан здоров`я [PERSON] , з якого вбачається, що він не має захворювань, які б унеможливлювали виконання опікунських обов`язків. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до акту обстеження умов життя № 53 від 08.05.2025 та акту № 93 від 18.08.2025, складених представниками Департаменту, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю сестрою опікуном [PERSON] . Під час обстеження встановлено, що догляд за недієздатним здійснюється належним чином, його забезпечено всім необхідним, купується йому ліки, продукти харчування, супроводжується до лікарні. Разом з тим, [PERSON] у заяві від 15.08.2025 зазначає, що планує виїзд до Республіки Польща, у зв`язку з працевлаштуванням та не може забезпечити догляд за братом з іншої країни. Суд звертає увагу, що Департамент не надав жодних об`єктивних доказів на підтвердження факту наміру чинного опікуна виїхати за кордон. До матеріалів справи не долучено копії закордонного паспорта [PERSON] , копії дозволу на проживання у Польщі, копії трудового контракту або запрошення на роботу, інших документів, що підтверджують реальність планованого виїзду. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про місце проживання. Станом на момент розгляду справи жодних змін у місці проживання або реєстрації не відбулося. Згідно з наданими документами, [PERSON] є племінником недієздатного [PERSON] сином його рідної сестри [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), [INFO] . Із довідки про доходи, виданої ТОВ "Сингента" (вих. № 341/25 від 24.08.2025) та довідки про характеристику (вих. № 364/25 від 28.08.2025) вбачається, що [PERSON] працює на посаді менеджера із збуту на умовах повної зайнятості. Його дохід становить 1 120 182,96 грн за період з вересня 2024 року по лютий 2025 року. Суд встановив, що мати кандидата в опікуни [PERSON] рідна сестра недієздатного [PERSON] , сама потребує постійного стороннього догляду через стан свого здоров`я. Це підтверджується Висновком лікарсько-консультаційної комісії від 14.02.2025, згідно з яким [PERSON] потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з неможливістю самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, формою первинної облікової документації № 080-4/о "Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі" від 12.02.2025, затвердженою МОЗ України, в якій зазначено діагнози [PERSON] та необхідність постійного догляду. Згідно з заявою [PERSON] від 05.05.2025 (додаток № 4 до порядку), вона надає згоду на призначення опікуном над її братом [PERSON] свого сина [PERSON] . Відповідно до частини першої та другої статті 75 Цивільного кодексу України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. Суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування. Згідно з частиною третьою статті 75 ЦК України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту. Відповідно до частини першої статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Водночас, фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників (частини 4, 5 статті 63 ЦК України). Згідно зі статтею 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа, яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені, поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Окрім того, відповідно до п. 3.2. Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року № 34/166/131/88 «Про затвердження правил опіки та піклування» опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Оцінюючи подання Департаменту в частині звільнення чинного опікуна, суд виходить з наступного. Підставою для звернення з поданням є заява самої [PERSON] , в якій вона зазначає про неможливість надалі виконувати обов`язки опікуна через плановане працевлаштування за кордоном та зміну місця проживання. Однак, суд вважає, що відсутність об`єктивних доказів, які підтверджують фактичну неможливість [PERSON] продовжувати опіку (копій закордонного паспорта, трудового договору, іншого документального підтвердження виїзду), свідчить про недоведеність підстав для звільнення її від обов`язків опікуна. Звільнення від повноважень має здійснюватися на підставі належним чином оформленої заяви та підтверджувальних документів. У даному випадку Департамент обмежився лише словами заявниці без документального підтвердження об`єктивної неможливості виконання нею опікунських обов`язків. Більше того, акти обстеження умов життя № 53 від 08.05.2025 та № 93 від 18.08.2025 підтверджують, що на момент їх складання [PERSON] належним чином виконувала обов`язки опікуна, забезпечувала догляд за недієздатним братом, проживала разом з ним, забезпечувала його всім необхідним. Жодних порушень опікунських обов`язків не встановлено. За таких обставин суд не може прийняти рішення про звільнення [PERSON] від обов`язків опікуна виключно на підставі її бажання при відсутності об`єктивних доказів неможливості продовжувати опіку. Оцінюючи подання Департаменту в частині призначення опікуном [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до частини 4 статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. [PERSON] є племінником недієздатного, не має протипоказань до виконання обов`язків опікуна за формальними ознаками (відсутність судимості, дієздатність, стан здоров`я). Він виявив бажання стати опікуном, надав відповідну заяву. Однак, суд вважає за необхідне врахувати реальну можливість кандидата належним чином виконувати опікунські обов`язки, які вимагають постійної уваги, догляду, піклування про недієздатну особу, забезпечення її прав та інтересів. Суд встановив, що [PERSON] працює на умовах повної зайнятості (менеджер із збуту в ТОВ "Сингента"), що передбачає виконання трудових обов`язків протягом повного робочого дня. Крім того, мати [PERSON] [PERSON] , рідна сестра недієздатного, сама потребує постійного стороннього догляду через стан свого здоров`я, що підтверджується висновком лікарсько-консультаційної комісії та формою первинної облікової документації № 080-4/о. [PERSON] за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Таким чином, [PERSON] фактично вже здійснює догляд за своєю матір`ю, яка є його найближчою родичкою і потребує постійної допомоги, при цьому він офіційно працює на повній зайнятості. Призначення [PERSON] опікуном над дядьком [PERSON] створить ситуацію, за якої він повинен буде одночасно здійснювати догляд за двома особами, які потребують постійного стороннього догляду (матір`ю та дядьком), при цьому виконуючи трудові обов`язки за основним місцем роботи. Суд вважає, що така ситуація об`єктивно унеможливлює належне виконання [PERSON] обов`язків опікуна над недієздатним [PERSON] , оскільки його час, увага та ресурси будуть розділені між кількома обов`язками, кожен з яких потребує постійної уваги та значних часових затрат. Хоча Цивільний кодекс України прямо не забороняє призначення опікуном працюючої особи або особи, яка здійснює догляд за іншими родичами, суд повинен керуватися інтересами недієздатної особи та оцінювати реальну можливість кандидата забезпечити належний догляд. Згідно з частиною 4 статті 63 ЦК України опікун призначається з урахуванням можливості особи виконувати обов`язки опікуна. У даному випадку не має достатніх доказів, що [PERSON] зможе належним чином виконувати обов`язки опікуна при наявності повної зайнятості та обов`язку догляду за матір`ю. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для звільнення чинного опікуна [PERSON] через недоведеність об`єктивної неможливості продовжувати опіку та недоцільність призначення опікуном [PERSON] через конфлікт обов`язків та об`єктивну неможливість належного виконання опікунських обов`язків, заява Департаменту в цілому не підлягає задоволенню. Водночас, суд зазначає, що відмова в задоволенні даної заяви не позбавляє [PERSON] права повторно звернутися із заявою про звільнення її від обов`язків опікуна, надавши належні докази неможливості продовжувати опіку, а Департамент права подати нову заяву з іншою кандидатурою опікуна, який зможе реально забезпечити належний догляд за недієздатним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed