Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

ТОВ «Кошельок» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено, що 23.10.2021 року між сторонами по справі укладено договір № 2753500566-499796 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким Відповідач зобов`язавсь повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Договір укладено за допомогою веб-сайту https://koshelok.ua/, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, з використанням одноразового ідентифікатора 4921 для підписання кредитного договору № 2753500566-499796 від 23.10.2021 року. Без отримання SMS повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання SMS повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачеві. Відповідно до умов даного договору ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту, становить 8 000,00 грн (п. 1.1. договору, р. 3., паспорту кредиту); початковий строк кредитування становить 22 днів (п. 2.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків); дисконтна відсоткова ставка, становить 2,20% на добу за початковий строк кредитування (Лояльний період) визначений п. 3.6. п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків) (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків); базова процентна ставка, становить 2.2% на добу за продовжений строк користування кредитом визначений п. 3.5., п. 3.6., п. 3.7., п. 3.8. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 4. графіку розрахунків).ТОВ «Кошельок» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на картковий рахунок(на банківську картку № [NUMBER] ), відповідач свої зобов`язання за договором не виконав. Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 14.11.2021 року до 11.02.2022 року, за ставкою 2,2% на добу. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 3072210533-594132 позичальника, Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 9 802,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Розмір заборгованості [PERSON] за договором 2753500566-499796 від 23.10.2021 року становить 17 910,00 грн, яка складається із заборгованості за сумою кредиту 8 000,00 грн; заборгованостіза відсотками за користування позикою 9 910,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь разом із судовими витратами, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн 00 коп та судового збору розмірі 2422 грн 40 коп. Ухвалою судді Берестинського районного суду Харківської області від 29.08.2025 року позовну заяву ТОВ «Кошельок» до [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 626/2699/25 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Берестинський районний суд Харківської області від 30.09.2025 року у задоволенні клопотання відповідачки [PERSON] про залишення позовної заяви без руху по цивільній справі за позовом ТОВ «Кошельок» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. 04.11.2025 року від відповідачки [PERSON] надійшла заява про застосування наслідків позовної давності та відмови у задоволенні позову, в якій вона просила відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кошельок» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором №2753500566-499796 від 23.10.2021 року, у розмірі 17910 грн., застосувавши наслідки спливу позовної давності. Зазначила, що відповідно до пункту 2.1 Кредитного договору №2753500566-499796 від 23.10.2021 року, кредит надано строком на 22 дні. Згідно п. 3.6 та п. 3.7 кредитного договору, строк кредитування було продовжено на 90 днів, тобто з 14.11.2021 року до 11.02.2022 року. Отже, дата 11.02.2022 року є моментом спливу строку виконання зобов`язання за кредитним договором відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, і саме з цієї дати починається перебіг строку позовної давності за кредитним договором №2753500566-499796 від 23.10.2021 року між кредитодавцем ТОВ «Кошельок» та нею, як позичальником. Позовну заяву подано 25.08.2025 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності. (а.с.47). Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання призначене на 28.01.2026 року не з`явилася, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, через канцелярію суду подала заяву від 27.01.2026 року про перенесення справи, у зв`язку з виконанням службових обов`язків, що унеможливлює її присутність у судовому засіданні. У відповідності до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Позицію щодо заявлених позовних вимог відповідачка висловила в направленій на адресу суду заяві від 04.11.2025 року; доказів на підтвердження існування поважних причин її неявки в судове засідання не надала. За таких обставин, враховуючи строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з метою недопущення безпідставного затягування чи перешкоджання розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки, яка належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду справи та не з`явилась в судове засідання і не надала суду документи на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 23.10.2021 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено Договір №2753500566-499796 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого Товариство надало позичальнику споживчий кредит у сумі 8000,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором (а.с. 9-12). Згідно п. 1.3 Договору, загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним. Проценти за користування кредитом: 4048 грн , які нараховуються за ставкою 2.20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк лояльного періоду (п. 1.3.2.-1.3.3.1. Договору). Тип процентної ставки за цим договором: фіксована (п. 1.4 Договору). Відповідно до п. 2.1 Договору, кредит надається строком на 22 дні, (лояльний період) початком якого є дата підписання Договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Відповідно до п. 2.2 Договору, сторони погодили, що встановлений в п.2.1 Договору строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування Кредитом. Згідно п. 3.6. та п. 3.7. Договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 14.11.2021 року до 11.02.2022 року, за ставкою 2,2% на добу. Також позивачем надано графік розрахунків за кредитним договором, що є додатком № 1 до Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2753500566-499796 від 23.10.2021 року, а також паспорт споживчого кредиту з інформацією про контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну реальну річну процентну ставку, загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. (а.с. 9, 12). Відповідно до п. 9.4 Договору, невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок». Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких знаходиться на сайті кредитодавця: https://koshelok.net. Відповідно до п. 9.1 Договору, договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетво- реним електронними засобами у візуальну форму. Згідно п. 9.5 Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості електронного підпису позичальника буде використовуватись одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону Украіїни «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. На підтвердження факту укладення кредитного договору саме із відповідачем, позивачем до позовної заяви також було додано фотознімок з його зображенням із паспортом в руках, як підтвердження особистості та власної волі укласти кредитний договір. (а.с. 18 на звороті) Правила надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі - Правила) визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. (а.с. 19-23). На виконання умов укладеного договору кредитодавцем перераховано на картковий рахунок позичальника грошові кошти у розмірі 8 000,00 гривень, дата та час платежу 23.10.2021 року о 09:19, ID транзакції 42433717, номер картки 4149629314572660, опис замовлення: Видача кредитних коштів, Договор займа №2753500566-499796, що підтверджується відповіддю на лист про підтвердження операції ЦВ ПАТ «МТБ Банк» у м.Києві від 25.06.2025 року №04/642-06/449 та повідомленням про успішне зарахування через платіжну систему XPAY Group LLC (а.с. 16 на звороті -17). ТОВ «Кошельок» перерахувало грошові кошти в сумі 8000,00 грн. на банківську карту, що належить відповідачу [PERSON] за № 4149629314572660, що підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-250905/36425-БТ від 10.09.2025 року та випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 22.10.2021 року по 11.02.2022 року, (а.с.35-38). Згідно із наданим позивачем детальним розрахунком заборгованості за Договором №2753500566-499796 від 23.10.2021 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідач має заборгованість за кредитним договором №2753500566-499796 від 23.10.2021 року у розмірі 17 910 гривень 00 копійок, що складається із: заборгованості за кредитом 8000 гривень 00 копійок; заборгованості по відсотках 9910 гривень 00 копійок (а.с.13-14). Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором №2753500566-499796 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 23.10.2021 року відповідачем [PERSON] повністю або частково не спростований. Відповідно до ч. 1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Також, як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Щодо доводів відповідачки [PERSON] стосовно спливу строків позовної давності суд вважає за доцільне зазначити наступне. Відповідно до п.12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, з 12.03.2020 року до 22.05.2020 на всій території України встановлений карантин. Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 №383 до 30 червня 2023 року. Згідно п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п.20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час. Враховуючи викладене, доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності суд відхиляє як неспроможні. Відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за договором №2753500566-499796 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 23.10.2021 року щодо повернення кредитних коштів, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростовано, з урахуванням чого суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат у справі позивачем надано копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2025 року укладеним між Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» та ТОВ «Кошельок» та копію додатку до договору про вартість послуг від 20.06.2025 року (а.с.17 на звороті-18), відповідно до яких розмір витрат позивача на правничу допомогу становить 10000 грн 00 коп. Згідно ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved