Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулось до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ABH0CT155101720263663670 від 06.07.2024 року, що був укладений у зв`язку зі зверненням Клієнта щодо отримання банківських послуг та підписанням Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг 06.07.2024 року, Відповідач уклала з Банком кредитний договір на надання кредиту за Послугою «Швидка готівка». Сума кредиту становила 10000.00 грн. Строк кредитування 36 місяців (до 05.07.2027 року). Процентна ставка встановлена у розмірі 55.00% річних. Банк виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредит згідно з умовами, на суму 10000 грн. Станом на 11.09.2025 року загальна заборгованість Відповідача за Договором № ABH0CT155101720263663670 становить 10449.36 грн., заборгованість складається з: залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) - 8272,4 грн., залишок заборгованості за процентами - 2027,85 грн., залишок заборгованості за комісією - 0.00 грн., залишок заборгованості за пенею - 149,11 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Між Акціонерним Товариством «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, кредитний договір № ABH0CT155101720263663670 від 06 липня 2024 року. Договір було укладено шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ "А-БАНК". Клієнт підтвердила, що Анкета-заява разом з Умовами та правилами становлять Договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі. Сторони погодили використання електронного підпису. Зокрема, Відповідач, [PERSON] , наклала електронний підпис 06.07.2024. Позивач зазначив, що у разі підписання документів електронним підписом, він є аналогом власноручного підпису. Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа), створеного згідно з вимогами Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг". Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму, а його допустимість як доказу не може заперечуватися виключно на цій підставі. Згідно з умовами договору № ABH0CT155101720263663670: сума кредиту - 10000,00 грн.; строк кредиту - 36 місяців (до 05.07.2027 року) процентна ставка (фіксована) - 55.00 % річних; розмір щомісячного платежу - 577.83 грн (визначається за формулою ануїтету). Банк виконав свій обов`язок, надавши Клієнту кредит у повному обсязі, що підтверджується Меморіальним ордером № TR.37702385.33717.65455 від 06.07.2024 року на суму 10000 грн. Згідно зі статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, а одностороння відмова від виконання не допускається. Позивач надав докази того, що Відповідач порушила умови договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, що підтверджується Розрахунком заборгованості та Випискою по кредиту станом на 11.09.2025 року. Згідно зі статтями 610 та 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, і у такому разі настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. На підставі наданого Банком Розрахунку заборгованості за договором № ABH0CT155101720263663670 станом на 11.09.2025 року, загальна сума заборгованості становить 10449,36 грн. Ця сума складається з наступних елементів: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту): 8272,4 грн., загальний залишок заборгованості за процентами - 2027,85 грн., загальний залишок заборгованості за комісією - 0.00 грн., загальний залишок заборгованості за пенею - 149.11 грн. Пеня за договором. Відповідно до п. 12 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту, у випадку порушення зобов`язань Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки. Позивач, посилаючись на спеціальне законодавство, зазначив, що пеня не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Позивач аргументував, що нарахування пені є правомірним, оскільки договір був укладений 06.07.2024 року, тобто після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України № 3498-IX (23.01.2024 р.). Суд погоджується з позицією Позивача, оскільки, згідно з п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», на договори споживчого кредиту, які укладаються після 23.01.2024 р., вимога щодо звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) не поширюється, та нарахування пені не забороняється. Таким чином, розрахунок неустойки в розмірі 149.11 грн є законним та відповідає умовам, встановленим договором. Позивач заявив про понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,4 грн. Суд враховує, що Позивач подав документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд». На це питання звертала увагу Велика Палата Верховного Суду (у постанові від 16.11.2022 по справі № 916/228/22), наголошуючи, що при поданні процесуальних документів в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Оскільки Позивач надав платіжне доручення на суму 2422.40 грн, ці витрати підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача. Враховуючи, що договір про споживчий кредит є дійсним та укладений відповідно до вимог закону, Банк виконав свої зобов`язання, а Відповідач порушила терміни повернення боргу, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення заборгованості у загальній сумі 10449,36 грн (включно з тілом кредиту, процентами та пенею).

Outcome: approved