Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Андрієнко І. В. звернулася до Млинівського районного суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 09 листопада 2008 року по 25 вересня 2015 року (рішення Млинівського райсуду Рівненської області від 13.09.2017 р. по справі № 566/823/17. За час перебування у шлюбі, в подружжя народився син: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, неповнолітнього сина [PERSON] залишено проживати з позивачем [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08.10.2019 р. по справі № 569/14284/19 призначено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, в розмірі 1150 грн., починаючи з 26.07.2019 р. до досягнення дитиною повноліття. Постановою органу ДВС від 03.12.2019 р. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про примусове стягнення аліментів, відповідач перераховує на рахунок позивача щомісячно кошти в розмірі 1150 грн., що є навіть меншим ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зазначила, що син проживає разом з позивачем, повністю знаходиться на утриманні матері, а також саме мати оплачує навчання, проїзд до навчального закладу, житло, забезпечує харчування, одяг та взуття, посібниками, канцтоварами, спортивним одягом, лікуванням за необхідністю. На даний час, аліментів, які батько надає на утримання сина, не вистачає для забезпечення належних умов навчання, розвитку, виховання, проживання, харчування та збереження здоров`я сина адже рівень витрат на дитину постійно росте. Оскільки відповідач є здоровою, працездатною людиною, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, враховуючи, що вимоги позивача відповідають інтересам дитини, просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання рішенням законної сили. Окрім того, просить стягнути із відповідача судові витрати. 27 червня 2025 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області відкрито провадження у даній цивільній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник - адвокат Андрієнко І. В., в режимі відеоконференції зазначила, що позивач повністю підтримує вимоги, заявлені в позовній заяві, та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Мазурок В. С. у судовому засіданні підтримав поданий відзив із доданими документами, просив зменшити розмір аліментів до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), а також вказав на несмівмірність судових витрат на правничу допомогу та просив їх зменшити. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 09 листопада 2008 року, який рішенням Млинівського райсуду Рівненської області від 13.09.2017 р. по справі № 566/823/17 було розірвано, неповнолітнього сина [PERSON] залишено проживати з позивачем [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначено сторін, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.05.2009 року (а.с. 8). Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08.10.2019 р. по справі №569/14284/19 було ухвалено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в розмірі 1150 грн., починаючи з 26.07.2019 р. до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-13). Постановою державного виконавця від 03.12.2019 р. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] щодо стягнення аліментів (а.с. 17). Син [PERSON] з 01.09.2024 р. є студентом денної форми навчання за контрактом Відокремленого структурного підрозділу "Рівненський економіко-технологічний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування", закінчує навчання 30.06.2028 (а.с. 14). Відповідно до Договору про підготовку фахового молодшого бакалавра від 31.08.2024 р. плата за навчання становить 16 600 грн. щорічно до завершення навчання, за весь строк навчання 66400 грн. (а.с. 15). Відповідач участі в даних витратах не несе. 08.08.2025 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Мазурок В. С. надіслав відзив на позовну заяву про зміну розміру аліментів, в якому зазначено, що відповідач не в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, з огляду на те, що ним 09.09.2018 було укладено шлюб з [PERSON] , та в цьому шлюбі у подружжя народилася донька, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 28.03.2023 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 31). Окрім того, на утриманні відповідача перебувають його батьки, які є непрацездатними особами пенсійного віку, а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 32, 33). До того ж, за час війни, відповідач неодноразово був поранений та мав контузії, значний час перебував на лікуванні у госпіталях та лікарнях (а.с. 35-45). Тому, представник віповідача просить суд позов задовольнити частково, а саме змінити розмір аліментів, визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області № 569/14284/19 від 08.10.2019 та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, за змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. На підставі ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Ураховуючи вищевикладене, пояснення учасників справи, надані докази на підтвердження доводів сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме слід змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08.10.2019 року у цивільній справі № 569/14284/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів; стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, із відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн. Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До позову представником позивача долучено копію договору № 54 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 21.05.2025 р. (а.с. 18-19), у якому не зазначено розміру гонорару адвоката, копію рахунку № 5 від 22.05.2025 на суму 12000 грн. (а.с. 20), копії квитанцій про сплату коштів від 22.05.2025 р. на суму 6000 грн. та 07.06.2025 р. на суму 6000 гривень (а.с.21). При цьому, представник відповідача заявив клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та доводив неспівмірність таких витрат незначною складністю даної категорії справ та невеликим обсягом роботи. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а саме на 80 %, та враховуючи дійсно неспівмірність витрат на правничу допомогу в розмірі 12000 грн., із [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: partial