Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 18139 грн та судових витрат. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 01.10.2024 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та відповідачкою [PERSON] укладено договір позики № 73465361. Підписанням цього договору позики відповідачка підтвердила, що ознайомилася на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги. Даний договір укладений у вигляді електронного договору шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням елктронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого останнє набуло права вимоги за кредитними договорами згідно реєстрів боржників. Відповідно до п.9.1 договору факторингу, зі змінами та доповненнями відповідно до додаткової угоди №7 від 13.06.2022, даний договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Відповідно до реєстру боржників №44 від 21.02.2025, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 18139 грн, з яких 5500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 825 грн сума заборгованості за відсотками, 10989 грн сума пені, 825 грн комісії за надання позики. Просив стягнути суму боргу та судові витрати. Представник позивача в позовній заяві не заперечував у разі неявки в судове засідання відповідачки щодо розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що 01.10.2024 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та відповідачкою [PERSON] укладено договір позики № 73465361, згідно умов якого останній надано кредит у розмірі 5500 грн, на строк 30 днів, дата повернення 30.10.2024, процентна ставка/день фіксована 0,500%, комісія за надання позики 15,00% від суми позики, що становить 825 грн (а.с. 4-8). Договір позики укладений у вигляді електронного договору шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням елктронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Всупереч умовам договору позики відповідачка не виконала свого зобов`язання. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.11-13). Відповідно до п.9.1 договору факторингу, зі змінами та доповненнями відповідно до додаткової угоди №7 від 13.06.2022 (а.с.15), даний договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік. Згідно до реєстру боржників №44 від 21.02.2025 заборгованість відповідачки за договором позики № 73465361 від 01.10.2024 становить 18139 грн, з яких 5500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 825 грн сума заборгованості за відсотками, 10989 грн сума пені, 825 грн комісії за надання позики (а.с.19). З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стаття 12 цього Закону визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки 5500 грн основного боргу, 825 грн відсотків та 825 грн комісії. Щодо стягнення з відповідачки 10989 грн пені, то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки 10989 грн пені, задоволенню не підлягають. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідачки на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1180,92 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.207, 526, 639, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved