Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 січня 1998 року Солотвинською селищною радою Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №1, у шлюбі у подружжя [INFO] народився син [PERSON] . На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що спільне життя у них не склалося через різні погляди на подальше спільне проживання. Відповідач порушував подружню вірність, виявляв зневагу до позивачки, як до дружини. Також відповідач вчиняє щодо неї домашнє насильство, зокрема фізичне та психологічне, у тому числі і в присутності неповнолітнього сина, зловживає алкоголем та курінням, на прохання позивачки відмовляється проходити лікування для збереження сім`ї, а також з метою подолання цих звичок. У зв`язку із постійним психологічним тиском із боку чоловіка, вона вимушена звертатись до правоохоронних органів, за результатами реагування яких щодо відповідача винесено термінові заборонні приписи, останній вчинено 03 січня 2026 року. Однак поведінка відповідача не змінилась, вже 04 січня 2026 року відповідач продовжив агресивну поведінку, у зв`язку з чим позивачка повторно викликала працівників поліції, тому примирення та збереження шлюбу є не можливим, просить шлюб розірвати. 14 січня 2026 року ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області відкрито провадження у справі. Крім того, ухвалою Богородчанського районного суду від 04 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в клопотанні від 08 січня 2026 року позивачка [PERSON] просить суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що не погоджується на розірвання шлюбу, вважає можливим збережння шлюбних відносин. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 січня 1998 року у Солотвинській селищній раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище " [PERSON] ". У шлюбі у подружжя [INFO] народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) (а.с. 8). 03 січня 2026 року інспектором СРПП ВП №2 (селище Богородчани) ГУНП в Івано-Франківській області винесено терміновий заборонний припис серія АА №641348 стосовно кривдника [PERSON] , який 03 січня 2026 року по місцю проживання в селищі Солотвин вчинив психологічне насильство щодо дружини [PERSON] . Таким приписом [PERSON] заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с.11). Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. З огляду на взаємини, які склались та існують між позивачкою та відповідачем, враховуючи те, що фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально, позивачка не бажає примирення та збереження шлюбу, подальше спільне життя подружжя буде суперечити її інтересам, суд приходить до переконання, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно з п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема інваліди I та II груп. Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 836013 від 30 січня 2020 року позивачка є інвалідом II групи, а тому звільнена від сплати судового збору (а.с. 7). Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1331 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved