Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство "ПРИВАТБАНК" звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 26.07.2023 [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 26.07.2023 [PERSON] підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000,00 грн. (п.9.2. Договору); тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.9.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.9.3 Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Використанні ОТР пароля в якості електронного підпису погоджено з відповідачем у Анкеті-заяві від 28.01.2020, яка підписана відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 04/27, тип Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 14.11.2025 року має заборгованість 64 480,79 грн., яка складається з наступного: 51 736,22 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12 744,57 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на вказані обставини, АТ КБ"ПРИВАТБАНК" просить суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором б/н від 26.07.2023 у розмірі 64 480,79 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою судді від 09.12.2025 позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено справу до розгляду по суті (а.с.77). З метою належного повідомлення відповідача [PERSON] було направлено рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження та судові повістки про виклик до суду, які були повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.86-89, 90-91). Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" - Шабанян А.А., який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи в суді (а.с.86-89, 90-91), причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 03 лютого 2026 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.07.2023 [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту (а.с.50-58). 26.07.2023 [PERSON] підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку №б/н від 26.07.2023, у якій зазначено, що він згоден з тим, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг ( а.с.36-47). Як вбачається з довідок позивача, в тому числі про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , останньому було видано кредитну картку: [NUMBER] дата відкриття 26.07.2023 з кредитним лімітом 50 000,00 грн. (а.с. 34-35). Відповідно до Виписки за договором № б/н від 26.07.2023р. за період 26.07.2023 - 07.11.2025, [PERSON] користувався кредитними коштами, проте не своєчасно надавав Банку грошові кошти для погашення заборгованості (а.с.17-33). Заперечення щодо підписання відповідачем вказаної Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від останнього до суду не надходили. Отже, між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем [PERSON] було укладено договір, згідно умов якого відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом та погодився зі всіма умовами кредитування, графіком повернення, штрафами, пенею, відсотками за користування кредитними коштами. Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг б/н від 26.07.2023р. заборгованість [PERSON] станом на 14.11.2025 року становить 64 480,79 грн., яка складається з наступного: 51 736,22 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12 744,57 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 13-16). Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу виконання кредитного зобов`язання. В силу частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1ст.598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Так, відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За приписом ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Банком визначено порядок надання банківських послуг, який викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг, і передбачає обов`язковість укладання договору у письмовій формі шляхом підписання клієнтом складових такої форми кредитного договору, а саме, заяви. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Таким чином, відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, тому позивач має право на повернення тіла кредиту у вказаному розмірі. За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами або стороною. Зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись, виходячи з дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України). На підтвердження позовних вимог позивачем наданий розрахунок заборгованості, згідно з яким загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 14.11.2025 становить 64 480,79 грн., яка складається з наступного: 51 736,22 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12 744,57 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Також, у виписці по руху коштів чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також використання відповідачем грошей, а отже й отримання кредитної картки, оскільки проведення вказаних операцій неможливо без наявності картки. Із виписки вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково сплачував заборгованість за договором. Відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, в тому числі щодо сплати відсотків. Позивачем надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Правомірність укладеного між сторонами кредитного договору, як правочину сторонами не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Відповідачем викладені в позовній заяві обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, та надані на їх підтвердження докази, не спростовані, доказів погашення заборгованості чи контррозрахунку заборгованості суду не надані. Отже, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту не виконував, у зв`язку з чим має борг по кредитному договору, то суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за договором у розмірі 64 480,79 грн., яка складається з наступного: 51 736,22 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12 744,57 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved