Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Представник Шкапенко О.В., який діє в інтересах акціонерного товариства «Акцент-Банк», звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь товариства заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.11.2021 року у розмірі 10017.21 UAH грн. станом на 24.09.2025 року, яка складається з наступного: 5765.01 грн. - заборгованості за кредитом; 4252.2 грн. - заборгованості по відсоткам, а також понесені судові витрати 2422.4 грн. В обґрунтування заявлених вимог представник посилається на те, що 29.11.2021 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Представник вказує, що станом на 24.09.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 10017,21 грн., яка складається з: 5765.01 грн. заборгованість за кредитом; 4252,2 грн. заборгованість за відсотками. З підстав викладеного, просить задовольнити позовні вимоги. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2025 року головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою суду від 03.10.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку із недотриманням позивачем вимог, визначених ст. ст. 175, 177 ЦПК України. 21.10.2025 року від представника позивача на виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 03.10.2025 року надійшла заява, якою усунуто виявлені недоліки. Ухвалою суду від 22.10.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник АТ «А-Банк» в судове засідання не з`явився, разом з позовом заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вказує, що всі необхідні докази є в матеріалах справи, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання повідомлялась належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, відповідачка повідомлялась шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про що свідчить скріншот наявний в матеріалах справи. Таким чином, відповідачка, враховуючи положення ст. ст. 128, 130 ЦПК України, вважається такою, що повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 29.11.2021 р. між сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому обумовлено всі істотні умови кредитування, в т.ч. строк кредитування 240 місяців. Із виписки по кредиту від 24.09.2025 вбачається, що відповідачка користувалася кредитним коштами. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №Б/Н від 2021-11-29, заборгованість відповідача станом на 24.09.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 10017,21 грн., яка складається з: 5765,01 грн. заборгованість за кредитом; 4252.2 грн. заборгованість по відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка порушила взяті на себе, згідно з Кредитним договором № б/н від 29.11.2021 року, зобов`язання, у результаті чого станом на 24.09.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 10017,21 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, відповідачкою жодним чином спростовано не було. При цьому, як вбачається із розрахунку заборгованості, відповідачка частково сплачувала заборгованість за договором, що свідчить про визнання нею факту укладення договору та те, що їй були відомі умови погашення заборгованості. Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищенаведеного, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 2422,40 гривень судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved