Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 1887803-А від 07.11.2022 року у розмірі 24 671 грн. 57 коп., яка складається з: - 9 225 грн. тіло кредиту; - 15 466,57 грн. нараховані проценти. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 07.11.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та відповідачем [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено кредитний договір 1887803-А. Згідно пунктом 2.6.1. кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 9 000 грн. та сума страхового платежу 225,00 грн.. Відповідно до пункту 2.6.2. кредитного договору строк кредиту з 07.11.2022 року по 05.01.2023 рік включно. Згідно п.2.6.4. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти за стандартною (акційною) процентною ставкою в розмірі 1,8% від суми кредиту за кожен користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 9 225,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника, маска картки № [NUMBER] . Згідно п.2.6.5. перший базовий період діє з дати надання кредиту і до 06.12.2022 року включно. За користування кредитом в перший базовий період позичальнику надається можливість сплачувати кредитодавцю проценти за акційною процентною ставкою у розмірі 0,7500 % в день, за умові, що позичальник не пізніше четвертого дня терміну дії другого базового періоду у повному обсязі сплачує кредитодавцю нараховані протягом першого базового періоду проценти за користування кредитом. Якщо вказаний у цьому пункті договору розмір процентної ставки дорівнює 2,50 %, зазначене означає, що можливість сплати процентів за користуванням кредитом за акційною процентною ставкою за цим договором не передбачена. Відповідно до п.2.6.7 другий базовий період діє з 07.12.2022 року по 05.01.2023 рік (включно). В другий базовий період позичальник сплачує кредитодавцю проценти за стандартною процентною ставкою у розмірі 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Між товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та відповідачем [PERSON] була укладена додаткова угода №1 від 07.12.22 року, відповідно до якої строк користування кредитними коштами був продовжений до 16.01.2023 року. У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту 16.01.2023 року відповідач не виконав свої боргові зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед кредитором у розмірі 24 671 грн. 57 коп., яка складається з: - 9 225 грн. тіло кредиту; - 15 466,57 грн. нараховані проценти. 15.02.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» було укладено договір факторингу №40071779-147, у відповідності до умов якого товариство з обмеженою відповідальність «СС Лоун» передає (відступає) товариству з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» належні йому права вимоги, а товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» приймає належні товариству з обмеженою відповідальність «СС Лоун» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому чисоі до відповідача [PERSON] .. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги та останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» за кредитним договором 1887803-А від 07.11.2022 року у розмірі 24 671 грн. 57 коп., яка складається з: - 9 225 грн. тіло кредиту; - 15 466,57 грн. нараховані проценти, зазначена сума заборгованості відповідачем на даний час не погашена. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 17.10.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 17.10.2023 року за клопотанням представник позивача по справі витребувані докази. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 03.07.2024 року визнана обов`язкова явка у судове засідання відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся, шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, відзив, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування 07.11.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та відповідачем [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено кредитний договір 1887803-А. Згідно пунктом 2.6.1. кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 9 000 грн. та сума страхового платежу 225,00 грн.. Відповідно до пункту 2.6.2. кредитного договору строк кредиту з 07.11.2022 року по 05.01.2023 рік включно. Згідно п.2.6.4. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти за стандартною (акційною) процентною ставкою в розмірі 1,8% від суми кредиту за кожен користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 9 225,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника, маска картки № [NUMBER] . Згідно п.2.6.5. перший базовий період діє з дати надання кредиту і до 06.12.2022 року включно. За користування кредитом в перший базовий період позичальнику надається можливість сплачувати кредитодавцю проценти за акційною процентною ставкою у розмірі 0,7500 % в день, за умові, що позичальник не пізніше четвертого дня терміну дії другого базового періоду у повному обсязі сплачує кредитодавцю нараховані протягом першого базового періоду проценти за користування кредитом. Якщо вказаний у цьому пункті договору розмір процентної ставки дорівнює 2,50 %, зазначене означає, що можливість сплати процентів за користуванням кредитом за акційною процентною ставкою за цим договором не передбачена. Відповідно до п.2.6.7 другий базовий період діє з 07.12.2022 року по 05.01.2023 рік (включно). В другий базовий період позичальник сплачує кредитодавцю проценти за стандартною процентною ставкою у розмірі 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Між товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та відповідачем [PERSON] була укладена додаткова угода №1 від 07.12.22 року, відповідно до якої строк користування кредитними коштами був продовжений до 16.01.2023 року. У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту 16.01.2023 року відповідач не виконав свої боргові зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед кредитором у розмірі 24 671 грн. 57 коп., яка складається з: - 9 225 грн. тіло кредиту; - 15 466,57 грн. нараховані проценти. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправления (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір , якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею. Статтею 629 ЦК зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Цивільний кодекс, крім обов`язку належного виконання зобов`язання встановлює також принцип своєчасності його виконання: відповідно до п.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.1 ст.1050 ЦК України та абз.2 ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку остання зазначила у анкеті на отримання кредиту, тому позивач виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином. Цивільний кодекс, крім обов`язку належного виконання зобов`язання встановлює, також, принцип своєчасності його виконання: відповідно до п.1 ст.530 ЦК України, якщо зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. 15.02.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» було укладено договір факторингу №40071779-147, у відповідності до умов якого товариство з обмеженою відповідальність «СС Лоун» передає (відступає) товариству з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» належні йому права вимоги, а товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» приймає належні товариству з обмеженою відповідальність «СС Лоун» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] .. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги та останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» за кредитним договором 1887803-А від 07.11.2022 року у розмірі 24 671 грн. 57 коп., яка складається з: - 9 225 грн. тіло кредиту; - 15 466,57 грн. нараховані проценти, зазначена сума заборгованості відповідачем на даний час не погашена. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може був замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином, (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлене договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відстутшення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Висновки за результатами розгляду справи Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення на користь позивача витрат за правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). У частинах першій, другій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу копію додатку до договору про надання правничої допомоги від 20.02.2023 року з детальним описом робіт та їх вартістю, яка становить 7 000 грн., копію платіжної інструкції №3585 від 26.09.2023 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Таким чином, враховуючи складність справи та обсяг послуг, наданих адвокатом, час, витрачений на надання відповідних послуг, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 684 грн..

Outcome: approved