Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

І. Зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи його тим, що 27.09.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (первісний кредитор) та відповідачем в електронній формі було укладено кредитний договір № 00-9988262 на суму 7 200,00 грн. Договір був підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання, перерахувавши кошти на платіжну картку Відповідача. 14.05.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 14052025-МК/ЮнітКапітал, згідно з яким право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань щодо повернення кредиту, станом на дату подання позову утворилася заборгованість. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 27 вересня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» (Первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 00-9988262. На виконання умов договору первісний кредитор 27.09.2024 здійснив перерахування кредитних коштів у сумі 7 200,00 грн на платіжну картку № 5168-75XX-XXXX-9149, яка була вказана відповідачем під час реєстрації в Особистому кабінеті. Факт перерахування коштів підтверджується повідомленням платіжної системи ТОВ «ПРОФІТГІД». 14 травня 2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 14052025-МК/ЮнітКапітал. Згідно з Реєстром Боржників (Витяг додається до матеріалів справи) та Актом прийому-передачі від 14.05.2025, право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 00-9988262 Відповідач був зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у встановлений термін. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку за період з 14.05.2025 по 01.10.2025, Відповідач зобов`язання не виконав, платежі на погашення боргу не здійснював. Станом на дату звернення з позовом до суду, заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 16 070,00 грн, яка складається з: 7 046,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9 024,00 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Будь-яких доказів, що спростовують даний розрахунок або підтверджують повне чи часткове погашення боргу, відповідачем суду надано не було. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачем було укладено Кредитний договір у електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач, шляхом використання одноразового ідентифікатора, підтвердив свою волю на укладення договору та згоду з його умовами. Таким чином, Кредитний договір є чинним та обов`язковим для виконання сторонами. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є детальним та відображає суму неповернутого кредиту та нарахованих відсотків відповідно до умов кредитного договору. Суд вважає цей розрахунок обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідачем не надано жодних доказів щодо погашення заборгованості або оскарження її розміру. Таким чином, на підставі належних та допустимих доказів, суд дійшов висновку про наявність невиконаного грошового зобов`язання відповідача перед позивачем за кредитним договором, яке підлягає стягненню в судовому порядку. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги, додатковою угодою до нього та актом прийому-передачі наданих послуг. З урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг та їхньої обґрунтованості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: approved