Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовом до відповідача, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Просить визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: ?земельну частку (пай) площею 6,15 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба» Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 067579. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове нерухоме майно, за таких обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні вимог позивача. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ), народилась [INFO] в с. Охрамієвичі Корюківського району Чернігівської області, там же зареєстрована і проживає на теперішній час відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 2002 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області. 06 листопада 1987 року позивачка офіційно вступила до шлюбу з [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 06.11.1987 р., відповідно якого вона змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] помер брат позивачки [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про смерть Серія № [NUMBER] видане повторно від 07 лютого 2019 року. Після смерті батька [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі, із земельної частки (паю), яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну ділянку серія ЧН № 067579 по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба» Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, площею 6,15 в умовних кадастрових гектарах. Саме на дане майно після смерті брата відкрилась спадщина. Документи, які підтверджують ступінь родинного зв`язку зі спадкодавцем, а саме: ?Моє свідоцтво про народження [PERSON] , серія [NUMBER] видане Охрамієвицькою сільською радою Корюківського району Чернігівської області від 19.09.1968 р., відповідно до якого моїми батьками були: батько [PERSON] , мати [PERSON] . ?Довідка про народження № 7 [PERSON] , заповнена російською мовою та видана 10.01.2019 р. «Отделом ЗАГС Администрации Анучинского муниципального района Приморского края». Відповідно до якої, [PERSON] народився [INFO] в с. Ясная Поляна, Анучинский район, Приморский край. Його батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до довідки № 536/10-12-11 від 23 грудня 2024 року Охрамієвицького старостинського округу, позивачка фактично проживала з [PERSON] за його адресою: [ADDRESS] . Інших зареєстрованих осіб не було. Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем за законом другої черги. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 (далі - ЦК Української РСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до норм ЦК УРСР позивачка фактично прийняла спадщину від брата, бо вступила в володіння і управління спадковим майном Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове нерухоме майно, за таких обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. На підставі розпорядження Корюківської районної державної адміністрації від 10.07.1996 р. № 240 [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 067579 по КСП «Дружба» Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Розмір земельної частки (паю) 6,15 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) складає 50 799,76 гривень. З викладеного видно, що позивачка є спадкоємцем, тобто власником майна покійного і має право успадкувати земельну частку (пай), так як відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 605, 60 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved