Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 02.07.2024 року сторони зареєстрували шлюб у Сокирянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 70. Спільних дітей сторони не мають. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, вони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного, а тому позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.01.2026р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками отримано відповідачем [PERSON] 09.02.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення R067094475772. Однак, відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористався Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що 02 липня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Сокирянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 70 (а.с.23). Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 968,96 грн судового збору (судовий збір визначений з урахуванням понижуючого коефіцієнта).

Outcome: approved