Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка є донькою його дружини [PERSON] . В обгрунтування заяви зазначає, що він з 23.08.2022 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , яка має доньку [PERSON] , [INFO] , якій постанвлено діагноз ДЦП, спастичний тетропорез, змішаний астигматизм, амбліопія, збіжна косоокість. Фактично він, [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім`єю з 2010 року. Також вони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Проживають у будинку, який на праві спільної часткової власності належить заявнику на підставі свідоцтва про право на спадщину. Його дружина не заперечує проти усиновлення ним дитини та надала на це нотаріальну згоду. Неповнолітня [PERSON] вважає його рідним батьком, він займається її вихованням, матеріально забезпечує, ставиться до неї як до рідної дитини. Спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає, протипоказань за станом здоров`я для усиновлення не має, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце роботи. Відомості про батька [PERSON] внесено на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Вважає, що усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відповідає її найкращим інтересам, оскільки буде сприяти стабільним та гармонійним умовам життя. Просить також внести зміни до актового запису про батька [PERSON] , зазначивши його батьком дитини, змінити прізвище дитини на « [INFO] » та по батькові на « [INFO] ». Ухвалою суду від 06.01.2026 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження. В судовому засіданні заявник, його представник заяву підтримали з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву та пояснила, що не заперечує проти усиновлення її доньки [PERSON] , якого вона вважає батьком. Зазначила, що її донька не розмовляє, проте також бажає, щоб її чоловік офіційно був її батьком. Представник заінтересованої особи - Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, як органу опіки та піклування, заяву підтримала, вважаючи доцільним усиновлення заявником [PERSON] . Представник заінтересованої особи - Єланецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в судове засідання не з`явиввся, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 23.08.2022 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . Крім того, [PERSON] має доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народженя із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, батьком дитини є [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. [PERSON] та [PERSON] разом з дітьми проживають у приватному будинку, розташованому у [ADDRESS] , 1/4 частина якого належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.11.2008 р. Також у даному будинку проживає мати заявника [PERSON] , яка, згідно довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, психічними захворюваннями не страждає. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї заявника від 25.12.2025 р., житло за адресою: [ADDRESS] , розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 3 житлових кімнат, кухні, суміщеного санвузлу, вітальні зі столовою, коридору. Будинок електрифіковано, газифіковано; водопостачання і водовідведення індивідуальні. Умови проживання добрі. Дівчинка має власне спальне місце у кімнаті батьків, у хлопчика своя кімната, окрема кімната убабусі. Облаштовані робочі місця для навчання, розвитку, дозвілля, Діти забезпечені одягом та взуттям. В родині теплі, дружні, люблячі стосунки. [PERSON] вважає [PERSON] своїм батьком. Мати дитини [PERSON] надала свою нотаріально посвідчену згоду на усиновлення її чоловіком [PERSON] своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO]., з присвоєнням їй прізвища « [INFO] » та по батькові « [INFO] ». Згідно із висновком Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області № 02-31/4443 від 30.12.2025 р. орган опіки та піклування усиновлення [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення [PERSON] неповнолітньої [PERSON] , [INFO]., судом не встановлено. Згідно наданих суду довідок, [PERSON] раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має. Є працездатною особою, має роботу та стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання дитини. Заявник також ознайомлений зі станом здоров`я дитини. Різниця у віці між майбутнім усиновлювачем та майбутньою усиновленою дитиною становить 26 років. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно зі статтею 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Згідно з положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до частини 1 статті 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі статтею 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статі 232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з частиною 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно із частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно зі статтею 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, суд установив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у їх найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Згідно зі статтею 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. На підставі викладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він відповідає вимогам особи, яка бажає усиновити дітей, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Згідно з частиною 4 статті 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. На підставі викладеного та

Outcome: approved