Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до Кам`янопотоківської сільської ради, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Друга кременчуцька державна нотаріальна контора, Перша кременчуцька державна нотаріальна контора, в якому просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 0,18 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0083, та площею 0,25 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0083, за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме дві земельні ділянки площею 0,18 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0083, та площею 0,25 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0082, за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно спадкодавиця заповідала позивачу, однак нотаріус відмовив останньому у видачі свідоцтва про право власності на спадщину в зв`язку з тим, що [PERSON] прийняла у спадщину земельні ділянки після свого чоловіка [PERSON] та сина [PERSON] , однак не оформила їх. Окрім того, позивач не надав нотаріусу правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 червня 2025 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 серпня 2025 року витребувано з Першої кременчуцької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 вересня 2025 року залучено Першу кременчуцьку державну нотаріальну контору як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було видано 20 грудня 1997 року Державний акт про право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №014661 [PERSON] , та інформацію про реєстрацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0082 та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,18 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0083, що знаходяться за адресою: Кременчуцький район, с. Кам`яні Потоки. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в провадження суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач Кам`янопотоківська сільська рада уповноваженого представника до суду не направили, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, в провадження суду надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника сільської ради. Третя особа Друга кременчуцька державна нотаріальна контора уповноваженого представника до суду не направили, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили. Третя особа Перша кременчуцька державна нотаріальна контора уповноваженого представника до суду не направили, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, в провадження суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області уповноваженого представника до суду не направили, про дату, час та місце судового розгляду справи було повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи №322/2010 після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.54-114), вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 вересня 2006 року (а.с.56). З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №014661 від 20 грудня 1997 року вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,43 га, яка розташована на території с. Кам`яні Потоки Кам`янопотоківської сільської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель 0,25 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0082, та ведення особистого підсобного господарства 0,18 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0083 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Другою кременчуцькою державною нотаріальною конторою від 27 лютого 2008 року, [PERSON] , яка є дружиною померлого [INFO] [PERSON] , належить частка в спільному сумісному майні придбаному подружжям під час шлюбу, а саме приватизована земельна ділянка площею 0,43 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель 0,25 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0082, та ведення особистого підсобного господарства 0,18 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0083, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.66). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою кременчуцькою державною нотаріальною конторою від 27 лютого 2008 року, спадкоємицею частки всього спадкового майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , зокрема частки приватизованої земельної ділянки 0,43 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель 0,25 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0082, та ведення особистого підсобного господарства 0,18 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0083, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.68). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою кременчуцькою державною нотаріальною конторою від 27 лютого 2008 року, спадкоємцем частки всього спадкового майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] , зокрема частки приватизованої земельної ділянки 0,43 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель 0,25 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0082, та ведення особистого підсобного господарства 0,18 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0083, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.69). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 вересня 2008 року (а.с.56 з/б). Відповідно до копії довідки Кам`янопотоківської сільської ради №1361 від 25 травня 2015 року померлий [INFO] [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою на день його смерті, окрім померлого, були зареєстровані та проживали: [PERSON] мати, [PERSON] брат (а.с.59). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 березня 2010 року (а.с.57). Відповідно до копії заповіту від 29 листопада 2001 року, посвідченого секретарем Кам`янопотоківської сільської ради, [PERSON] зробила розпорядження, відповідно до якого все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалось заповідає її сину [PERSON] (а.с.57 з/б). 10 вересня 2010 року [PERSON] звернувся до Другої кременчуцької нотаріальної контори Полтавської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.54). Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 жовтня 2016 року (а.с.112) державний нотаріус Другої кременчуцької нотаріальної контори Полтавської області Литвиненко Л.І. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] на земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , кадастрові №5322481701:01:007:0082, №5322481701:01:007:0083, оскільки спадкоємцем не подано правовстановлюючі документи, які відповідають вимогам законодавства. [PERSON] прийняла спадщину після померлого сина [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. На вищезгадані земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , але свідоцтва про право на спадщину не були зареєстровані в Відділі земельних ресурсів і тому державні акти на ім`я [PERSON] та [PERSON] не видавались. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У статтях 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої - п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Предметом спору у цій справі є визнання права власності на земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] площею 0,43 га. в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У частині першій статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України. Як було встановлено під час розгляду справи, спірна земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] оформлювалися у власність [PERSON] . З листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 9-16-0.63-4719/2-25 від 05 листопада 2025 року (а.с. 137) вбачається, що [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 014661, зареєстрований 20 грудня 1997 року за № 422 на земельну ділянку площею 0,43 га, для обслуговування жилого будинку та господарських будівель 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,18 га, яка розташована на території с. Кам`яні Потоки Кам`янопотоцької сільської ради на підставі рішення виконкому Кам`янопотоцької сільської ради №12 від 25.10.1996 року, яке входить до складу «Технічного звіту по складанню проєктів на передачу в приватну власність земельних ділянок громадян с. Кам`яні Потоки Кам`янопотоцької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області», який знаходиться в архіві та включений до «Переліку документації із землеустрою місцевого фонду документації із землеустрою у Кременчуцькому районі, що передається до державного фонду документації із землеустрою» з кодом 2010МФ19ПЛКР002490. Земельна ділянка площею 0,2500 га з кадастровим номером 5322481701:01:007:0082 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка розташована по [ADDRESS] зареєстрована в Державному земельному кадастрі 26.04.2016 року. Земельна ділянка площею 0,1788 га з кадастровим номером 5322481701:01:007:008, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] , зареєстрована в Державному земельному кадастрі 18.03.2016 року. На час оформлення у власність спірної земельної ділянки порядок безоплатної приватизації земельних ділянок регулював Земельний кодекс України від 18 грудня 1990 року № 561-XII, стаття 6 якого (в редакції на час оформлення права на спірні земельні ділянки), передбачала, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для: ведення селянського (фермерського) господарства у межах середньої земельної частки, що обчислюється у порядку, передбаченому цією статтею; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодексу; садівництва; дачного і гаражного будівництва. Передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення (ст. 17 ЗК України (1990 року). Відповідно до рішення виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради народних депутатів №12 від 25 жовтня 1996 року сесією сільської ради вирішено передати у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,43 га, з яких для обслуговування житлового будинку 0,25 га, для ведення підсобного господарства 0,18 га (а.с. 146). Стаття 22 ЗК України (1990 року) передбачала, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ст. 23 ЗК України (1990 року). У відповідності до п. 1.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах №28 від 15 квітня 1993 року (яка діяла на час оформлення права на спірні земельні ділянки), право власності на землю і право постійного користування землею посвідчується державними актами: на право колективної власності на землю; на право приватної власності на землю, на право постійного користування землею, форми яких затверджені Верховною Радою України. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі №723/1061/17 провадження №61-26091св18, зазначено, що «ЗК України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. В постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 692/565/21 (провадження № 61-7303св22) зазначено, що посилання позивача на те, що за нею слід визнати право власності на конкретно визначену земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер, що значиться за спадкодавцем, є передчасними, оскільки спадкодавець за життя не оформив належним чином у встановленому законом порядку право власності на конкретну земельну ділянку, а лише набув майнові права на її отримання, а отже, успадковується це саме право на отримання земельної частки (паю), а не право власності на конкретно визначену земельну ділянку в натурі. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З врахуванням викладеного, судом було встановлено, що за життя [PERSON] , який помер [INFO] , не набув право власності на земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] площею 0,18 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0083, та площею 0,25 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0082, оскільки Державний акт на зазначені земельні ділянки серії ІІ-ПЛ №014661 було виготовлено та видано лише 20 грудня 1997 року, після смерті [PERSON] , тобто після припинення його цивільної право- і дієздатності, відтак, право власності на згадану земельну ділянку на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] не увійшло до її складу згідно вимог ст. 1218 ЦК України, та, відповідно, дружина та син [PERSON] [PERSON] та [PERSON] не набули право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування. Таким чином, позов [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки площею 0,18 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0083, та площею 0,25 га, кадастровий номер 5322481701:01:007:0082, які розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування є передчасним, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не оформив належним чином у встановленому законом порядку право власності на конкретні земельні ділянки, тому заявлений позов задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed