Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та інших учасників справи. Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] право власності на гараж № [NUMBER] , який знаходиться в гаражному кооперативі «Явір» за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] ( [INFO] ). За життя чоловік у 1984р. на підставі рішення Стрийської міської ради № 383/2 від 18.10.1984р. побудував гараж у Гаражному кооперативі «Явір» (м.Стрий по вулиці Дрогобицька, 69А), що підтверджується довідкою гаражного кооперативу № 14 від 11.10.2025р. 24.10.25р. з метою узаконення спадку позивач звернулась до Державного нотаріуса Стрийської нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на гараж в кооперативі «Явір», але отримала відмову від нотаріуса від 24.10.25р. вих. № 748/02-14 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. При цьому нотаріус зазначив, що їй необхідно звернутись до суду з заявою в порядку спадкування про визнання права власності на гараж № [NUMBER] , що і стало причиною подання даного позову. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Позивач, відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. 10.11.2025 від третьої особи до суду надійшла заява, в якій голова кооперативу «Явір» Маринець В.І. не заперечує проти позову та просить справу розглядати без їх участі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.11.2025 відкрито провадження у даній справі. Ухвалою суду від 28.04.2025 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 18.05.2001, вбачається, що такий видано на ім`я [PERSON] , [INFO] /а.с3-4/. З копії листа Стрийської державної нотаріальної контори від 24.10.2025 №748/02-14, адресованого [PERSON] , вбачається, що свідоцтво про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] нотаріус видати не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на гараж № [NUMBER] , гаражний колектив «Явір» по [ADDRESS] /а.с. 5/. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 07 жовтня 2022 року складено відповідний актовий запис №674 /а.с.6/. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 05 березня 1983 року Львівським відділом ЗАГС, вбачається, що 05 березня 1983 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №92, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] /а.с.7/. З копії технічного паспорта, виготовленого 20.10.2025 на замовлення [PERSON] ФОП [PERSON] вбачається, що гараж за адресою [ADDRESS] , гаражний колектив «Явір», має наступні характеристики: А-1 гараж, загальна площа 23,1 кв. метрів, рік спорудження 1984 /а.с. 8-12/. З копії висновку про вартість майна від 20.10.2025, виданого ТзОВ «Експерт-Дім-Послуги», вбачається, що ринкова вартість гаража, загальною площею 23,1 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж [NUMBER] , гаражний колектив «Явір», становить 68 188 грн без ПДВ /а.с. 13/. З копії довідки від 11.10.2025 №14, виданої Гаражним колективом «Явір», вбачається, що така видана [PERSON] паспорт серії [NUMBER] , виданий Стрийським МРВ УМВС України у Львівській обл. 06.07.2011 про те, що він являється членом гаражного колективу «Явір» з 2022 року за адресою [ADDRESS] та йому належить гараж побудований в 1984 році згідно рішення Міської Ради м. Стрий №383/2 від 18.10.1984. Заборгованості по оплаті немає. Гаражний колектив не заперечує проти оформлення права власності на гараж № [NUMBER] а. Також, на даній довідці наявний напис: «Власник гаража №92а в ГК «Явір» [PERSON] помер [INFO] . Свідоцтво про смерть від 07 жовтня 2022 р. серія [NUMBER] » /а.с. 14/. Як вбачається з копії спадкової справи №146/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] [PERSON] звернулась в Стрийську державну нотаріальну контору із заявою №359 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] на спадкове майно: частина квартири в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 3,38 га. Заявою №360 [PERSON] відмовився від прийняття спадщини к користь [PERSON] . З довідки від 18.10.2022 №855, виданою Управляючою компанією «Комфортний Стрий», вбачається, що [PERSON] , 1961 р.н. проживав і був зареєстрований до дня смерті [INFO] в [ADDRESS] , разом з ним на момент смерті були зареєстровані: [PERSON] , 1960, дружина; [PERSON] , 1985, син. 18.09.2023 Державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири в [ADDRESS] . Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи даний спір слід виходити з наступного. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. На звернення позивача за видачею свідоцтва про право на спадщину на гараж № [NUMBER] а, який знаходиться в гаражному колективі «Явір» за адресою: [ADDRESS] , нотаріусом було відмовлено, оскільки до спадкової справи не надано документу, що підтверджує право власності померлого на гараж. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ст.1216 ЦПК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до п. 8 постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 28.06.1991 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» - у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35/18/1). У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлювальний документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319). Позивачем не надано доказу того, що за життя [PERSON] був членом гаражного колективу «Явір», мав виділ земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , та що померлий за життя повністю вніс свій пай за гараж, якщо таке право на забудову гаражу він мав або у разі надання йому гаражу, в тимчасове користування. Так, на підтвердження права власності [PERSON] позивач посилається виключно на довідку гаражного кооперативу № 14 від 11.10.2025р. 24.10.25р. Однак дана довідка не містить вищезазначених відомостей. Більше того, в даній довідці зазначено, що [PERSON] являється членом гаражного колективу «Явір» з 2022 року за адресою [ADDRESS] та йому належить гараж побудований в 1984 році згідно рішення Міської Ради м. Стрий №383/2 від 18.10.1984. Таким чином, позивачем не підтверджено жодними доказами права власності [PERSON] на спірний гараж, позивачем та її представником також клопотань про витребування доказів в передбаченому ЦПК України порядку, не заявлялося, у зв`язку із чим встановити правові підстави для визнання того факту, що за життя [PERSON] набув права на гараж № [NUMBER] а, який знаходиться в гаражному кооперативі «Явір» за адресою: [ADDRESS] не є можливим, та жодним чином з боку позивача не доведено. Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З копії листа Стрийської державної нотаріальної контори від 24.10.2025 №748/02-14, адресованого [PERSON] , вбачається, що свідоцтво про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] нотаріус видати не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на гараж № [NUMBER] , гаражний колектив «Явір» по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Враховуючи те, що з боку позивача позовні вимоги не обґрунтовані та жодним доказом не підтвердженні, та під час судового розгляду судом не встановлено, що за життя [PERSON] набув права власності на нерухоме майно, а саме на гараж № [NUMBER] а, який знаходиться в гаражному кооперативі «Явір» за адресою: [ADDRESS] , а тому вимоги про визнання за позивачем, як дружиною померлого права на зазначений гараж, в порядку спадкування, задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed