Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

22 грудня 2025 року адвокат Петелько І.В. в інтересах [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 12 вересня 2018 року сторони перебувають у шлюбі. Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивачки просить розірвати шлюб між сторонами, посилаючись на те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та суттєві розбіжності в характерах. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Збереження шлюбу, на думку позивачки, є неможливим. На примирення позивачка не згодна. Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.16). Сторони належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. При цьому, 19 січня 2026 року від позивачки до суду надійшли додаткові пояснення, в яких вона вказує, що бажає та наполягає розірвати шлюб з відповідачем, оскільки подальше спільне життя та продовження шлюбних відносин вважає неможливими. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Починаючи з вересня 2025 року, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільний побут не підтримують, подружні стосунки відсутні. За час окремого проживання жодних дій, спрямованих на відновлення сім`ї, примирення чи налагодження взаємин, з обох сторін не відбувалося. Протягом тривалого часу між сторонами відсутнє взаєморозуміння, довіра, взаємна повага, спільні життєві погляди, цінності та підтримка, які є основою міцних та гармонійних сімейних відносин. Подружні стосунки супроводжувалися постійними непорозуміннями, конфліктами, напруженою атмосферою, що негативно впливало на психологічний стан позивачки та моральне самопочуття. Емоційний зв`язок між сторонами повністю втрачений. Шлюб існує лише формально та не відповідає суті сімейних відносин, які передбачають взаємну любов, повагу, підтримку та спільне життя. Позивачка не відчуває себе щасливою у цьому шлюбі, не бачить можливості для спільного майбутнього та подальшого розвитку сім`ї. Упродовж спільного життя позивачкою неодноразово здійснювалися спроби налагодити стосунки, досягти порозуміння та зберегти сім`ю, однак усі ці спроби не дали позитивного результату. Наявні між сторонами розбіжності мають стійкий та глибокий характер і не можуть бути усунуті шляхом примирення. На даний час позивачка твердо переконана, що примирення між нею та відповідачем неможливе, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам відповідача. Продовження шлюбних відносин не має жодного сенсу та не сприятиме створенню здорових сімейних відносин. Її рішення про розірвання шлюбу є усвідомленим, добровільним, зваженим та остаточним, прийнятим без будь-якого примусу. Позивачка повністю усвідомлює правові наслідки розірвання шлюбу та наполягає на задоволенні позовних вимог. У зв`язку з викладеним, просить суд врахувати, що сім`я фактично розпалася, подружні стосунки припинені, спільне життя неможливе, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Просить суд, врахувати додаткові пояснення при вирішення справи (а.с.23-24). Відповідач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Заяви та клопотань до суду не подав. Поштова кореспонденція, яка надсилалась судом за зареєстрованим місце проживання відповідача, повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.20). Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення поштової кореспонденції у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання поштової кореспонденції. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23). Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги представника позивачки, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.26). Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повного витягу з актового запису про народження та копією свідоцтва про народження (а.с.6, 11). Позивачка наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачкою стало те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та суттєві розбіжності в характерах. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Збереження шлюбу, на думку позивачки, є неможливим. На примирення позивачка не згодна. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. З огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 968,96 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved