Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

позивач через представника звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , який є громадянином Сирійської Арабської Республіки, батьком дитини - [PERSON] , яка народилась [INFO] у місті Хеппенхайм Федеративної Республіки Німеччина, народженої від матері - [PERSON] , [INFO] , відділ РАЦС, м. Геппенхайм, району Бергштрасе, реєстраційний номер [NUMBER] . В обгрунтування позову зазначила, що позивач, [PERSON] та Відповідач [PERSON] познайомились навесні 2022 року у місті Хеппенхайм, що знаходиться у Федеративній Республіці Німеччина. З розповідей Відповідача позивачу стало відомо, що до Німеччини вона приїхала з України разом зі своє донькою, [PERSON] у зв`язку з повномасштабною війною в Україні розпочатою російською федерацією. Саме з того часу, вони стали спілкуватися, інколи зустрічались, проводили час разом. Позивачу було відомо, що відповідачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON] , який залишився проживати в Україні. Через якийсь час спілкування з відповідачкою, їх спілкування з позивачем переросло у більш серйозні відносини. Вони почали зустрічатися. Деякий час вони періодично зустрічалися та мали інтимні стосунки. Згодом, у відповідачки, [PERSON] народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіює свідоцтва про народження, відділу РАЦС, м. Геппенхайм, району Бергштрасе, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження реєстраційний номер [NUMBER] , батьком дитини було записано - [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Так як, на момент народження дитини, Відповідачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , тому у позивача не було підстав вважати, що народжена нею дитина, може бути його дитиною. Однак, через деякий час маленька донька Відповідачки, [PERSON] стала підростати і позивач став замічати, що вона стає схожою на нього. Навесні 2025 року Позивач вирішив поговорити з відповідачкою та дізнатися у неї від кого народжена дитина, оскільки дитина підростає і стають схожою з позивачем. Під час розмови [PERSON] зізналася, що народжена дитина - [PERSON] , це насправді його дитина. Позивач та відповідач вирішили звернутися до органів РАЦС у Республіці Німеччина та зареєструвати дитину на ім`я позивача. Але, в органах РАЦС у місті Хеппенхайм Федеративної Республіки Німеччина їм повідомили, що оскільки під час народження відповідачкою дитини, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , тому саме він був записано як батько новонародженої. Від так в перереєстрації дитини на ім`я позивача, їм було відмовлено. Зазначимо, що 24 вересня 2024 року Рішенням Дружківського міського суду Донецької області (справа: № 149/2257/24) шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Рішення суду набрало законної сили 25.10.2024 року (копія додається). З того часу як [PERSON] приїхали жити до Німеччини, вона жодного разу не приїздила в України, а її колишній чоловік не виїжджав з України. Дане підтверджується відповіддю наданою Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (копії додаються). Відтак, Відповідачі не зустрічались з весни 2022 року по сьогоднішній день і з того часу не мали інтимних стосунків, це говорить про те, що народжена дитина у [PERSON] була зачата не від [PERSON] , а тому він не може бути і не є біологічним батьком малолітньої - [PERSON] . Отже, позивач є біологічним батьком дитини, оскільки з часу приїзду відповідача, [PERSON] до Німеччини вона перебувала у відносинах з позивачем і мала тільки з ним інтимні стосунки. Окрім того, між позивачем та дитиною наявне кровне біологічне споріднення. Дитина дуже схожа на позивача. Однак, самостійно позивач не може зареєструвати на своє ім`я, малолітню - [PERSON] , народжену [INFO] відповідачем - [PERSON] у місті Хеппенхайм Федеративної Республіки Німеччина. Тому відповідно до ст. 129 СК України, він змушений звернутися з даним позовом до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу. На сьогоднішній день, позивач та підповідач - [PERSON] та їх малолітня донька, [PERSON] , проживають разом у Німеччині. позивач піклується про свою доньку, проводить з нею багато часу, бере активну участь у її виховуванням, забезпечує її усім необхідним, фінансово їх утримує. Ухвалою суду від 26.11.2025 року провадження по справі відкрито. 23.01.2026 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без неї, просила задовольнити позовні вимоги. 26.01.2026 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без них, просила задовольнити позовні вимоги. 21.01.2026 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, а також нотаріально завірені заяви від [PERSON] про визнання позову та про те, що він [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] у місті Хеппенхайм Федеративної Республіки Німеччина, народженої від матері - [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких мотивів. Як встановлено судом, позивач, [PERSON] та Відповідач [PERSON] познайомились навесні 2022 року у місті Хеппенхайм, що знаходиться у Федеративній Республіці Німеччина. З розповідей Відповідача позивачу стало відомо, що до Німеччини вона приїхала з України разом зі своє донькою, [PERSON] у зв`язку з повномасштабною війною в Україні розпочатою російською федерацією. Саме з того часу, вони стали спілкуватися, інколи зустрічались, проводили час разом. Позивачу було відомо, що відповідачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON] , який залишився проживати в Україні. Через якийсь час спілкування з відповідачкою, їх спілкування з позивачем переросло у більш серйозні відносини. Вони почали зустрічатися. Деякий час вони періодично зустрічалися та мали інтимні стосунки. Згодом, у відповідачки, [PERSON] народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіює свідоцтва про народження, відділу РАЦС, м. Геппенхайм, району Бергштрасе, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження реєстраційний номер [NUMBER] , батьком дитини було записано - [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Так як, на момент народження дитини, Відповідачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , тому у позивача не було підстав вважати, що народжена нею дитина, може бути його дитиною. Однак, через деякий час маленька донька Відповідачки, [PERSON] стала підростати і позивач став замічати, що вона стає схожою на нього. Навесні 2025 року Позивач вирішив поговорити з відповідачкою та дізнатися у неї від кого народжена дитина, оскільки дитина підростає і стають схожою з позивачем. Під час розмови [PERSON] зізналася, що народжена дитина - [PERSON] , це насправді його дитина. Позивач та відповідач вирішили звернутися до органів РАЦС у Республіці Німеччина та зареєструвати дитину на ім`я позивача. Але, в органах РАЦС у місті Хеппенхайм Федеративної Республіки Німеччина їм повідомили, що оскільки під час народження відповідачкою дитини, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , тому саме він був записано як батько новонародженої. Від так в перереєстрації дитини на ім`я позивача, їм було відмовлено. Зазначимо, що 24 вересня 2024 року Рішенням Дружківського міського суду Донецької області (справа: № 149/2257/24) шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Рішення суду набрало законної сили 25.10.2024 року (копія додається). З того часу як [PERSON] приїхали жити до Німеччини, вона жодного разу не приїздила в України, а її колишній чоловік не виїжджав з України. Дане підтверджується відповіддю наданою Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (копії додаються). Відтак, Відповідачі не зустрічались з весни 2022 року по сьогоднішній день і з того часу не мали інтимних стосунків, це говорить про те, що народжена дитина у [PERSON] була зачата не від [PERSON] , а тому він не може бути і не є біологічним батьком малолітньої - [PERSON] . Отже, позивач є біологічним батьком дитини, оскільки з часу приїзду відповідача, [PERSON] до Німеччини вона перебувала у відносинах з позивачем і мала тільки з ним інтимні стосунки. Окрім того, між позивачем та дитиною наявне кровне біологічне споріднення. Дитина дуже схожа на позивача. Однак, самостійно позивач не може зареєструвати на своє ім`я, малолітню - [PERSON] , народжену [INFO] відповідачем - [PERSON] у місті Хеппенхайм Федеративної Республіки Німеччина. Тому відповідно до ст. 129 СК України, він змушений звернутися з даним позовом до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу. На сьогоднішній день, позивач та підповідач - [PERSON] та їх малолітня донька, [PERSON] , проживають разом у Німеччині. позивач піклується про свою доньку, проводить з нею багато часу, бере активну участь у її виховуванням, забезпечує її усім необхідним, фінансово їх утримує. Згідно нотаріально завірені заяви від [PERSON] визнав позов та вказав про те, що він [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] у місті Хеппенхайм Федеративної Республіки Німеччина, народженої від матері - [PERSON] , [INFO] . Згідно статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (пункт 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів, згідно з вимогами ЦПК УКраїни жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved