Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Директор ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» Поляков О.В. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 171516171 від 16 липня 2024 року в розмірі 32 350,00 грн., судовий збір в розмірі 2 422,20 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Представник позивача просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відсутності представника позивача. Позов обґрунтовано тим, що 16 липня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка медична допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 171516171 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідачка ознайомилася з Правилами надання грошових коштів та подала відповідну заявку на отримання коштів. За допомогою одноразового ідентифікатора було підписано кредитний договір. Позивач шляхом переказу на карту відповідачки надав їй кредитні кошти в розмірі 10 000,000 грн., які відповідачка зобов`язувалась повернути та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідачка свої зобов`язання не виконала. 22 жовтня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка грошова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № МВ-ТП/5, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка грошова допомога» передало ( відступило) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників 28 травня 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК « Онлайн Фінанс» та було укладено договір факторингу № 28/0525-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» передало відступило) ТОВ «ФК « Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК « Онлайн Фінанс» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 16 липня 2025 року ТОВ «ФК « Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало( відступило) ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 16 липня 2025 до договору факторингу ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідачки на суму 37 350,00 грн. З яких 10 000,00 грн.- заборгованість по кредиту, 22 350,00 грн. заборгованість по відсотках, 5 000,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Тому представник позивача просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 32 350,00 грн. та судові витрати. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав: довіреність, витяг з ЄДР юридичних осіб, паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт», договір кредитної лінії № 171516171 від 16 липня 2024 року, правила надання коштів у кредит, заявку на отримання грошових коштів в кредит від 16 липня 2024 року, порядок дій споживача в ІТС ТОВ Манівео швидка грошова допомога», платіжне доручення від 16 липня 2024 року про перерахунок 10 000,00 грн., розрахунок заборгованості, виписку з особового рахунку за договором № 171516171 від 16 липня 2024 року, досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, довідку ТОВ Манівео швидка грошова допомога», договір факторингу від 22 жовтня 2024 року № МВ-ТП/5, договір факторингу від 28 травня 2025 року № 28/0525-01, договір факторингу від 16 липня 2025 року № 16/07/25-Е, договір про надання правничої допомоги від 20 серпня 2025 року № 20/08/25-01, додаток №1 до договору та додаткову угоду № 25771010665 від 11 вересня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 25 листопада 2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність, виписку з ЄДР юридичних осіб. Відповідачка відзиву на позов не подала. Заяви (клопотання) учасників справи. В позовній заяві представник позивача просив здійснювати розгляд справи у відсутності представника позивача. Крім цього, представник позивача просив витребувати в АТ КБ «Приватбанк» доказ, що підтверджує факт переказу коштів з рахунків «Манівео швидка фінансова допомога» та зарахування їх на картку відповідачки [PERSON] . Даною інформацією позивач не володіє. Самостійно отримати докази позивач змоги не має. Відповідачка будь-яких заяв та клопотань суду не подала. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року відкрито провадження у справі. Прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Витребувано від АТ Комерційний банк «Приватбанк»» (код ЄДРПОУ 14360570) інформацію по картковому рахунку відповідачки [PERSON] . Вказаною ухвалою суду відповідачці запропоновано надати протягом 15 календарних днів з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву. А також встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив та заперечень. Повідомлено відповідачку про розгляд справи в суді, в тому числі, через офіційний вебсайт судової влади. Будь-яких клопотань, заяв та заперечень до суду не надійшло. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини встановлені Судом. 16 липня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка медична допомога» та [PERSON] було укладено у формі електронного документа кредитний договір № 171516171 з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора 3936. Відповідачка ознайомилася з Правилами надання грошових коштів та подала відповідну заявку на отримання коштів. Згідно умов договору відповідачці шляхом переказу на банківську карту «Приватбанку» № [NUMBER] було переказано кошти в сумі 10 000,00 грн. Строк дисконтного періоду 30 днів від дати отримання кредиту. Рекомендована дата дострокового повного повернення суми кредиту 15 серпня 2024 року. Кінцева дата повернення кредиту 15 серпня 2029 року. Базова процентна ставка 1,50 % в день. На ухвалу суду від 29 грудня 2025 року АТ КБ «Приватбанк» надано виписку б/н за період з 16 липня 2024 року по 21 липня 2024 року по картковому рахунку відповідачки [PERSON] . Із даної виписки вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . 16 липня 2024 року на картку відповідачки № [NUMBER] було зараховано кошти в розмірі 10 000,00 грн. 22 жовтня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка грошова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № МВ-ТП/5, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка грошова допомога» передало (відступило) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників 28 травня 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК « Онлайн Фінанс» та було укладено договір факторингу № 28/0525-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» передало відступило) ТОВ «ФК « Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК « Онлайн Фінанс» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 16 липня 2025 року ТОВ «ФК « Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало( відступило) ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав. Відповідачка свого зобов`язання не виконала. В зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 37 350,00 грн. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 16 липня 2025 до договору факторингу ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідачки на суму 37 350,00 грн. З яких 10 000,00 грн.- заборгованість по кредиту, 22 350,00 грн. заборгованість по відсотках, 5 000,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Що також підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки. Проте, представник позивача просила стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 32 350,00 грн. З яких 10 000,00 грн.- заборгованість по кредиту, 22 350,00 грн. заборгованість по відсотках. Оцінка Суду Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Положення частини 1 статті 1078 ЦК України передбачають, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до пункту шостого частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з розділом 2 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця; заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статтей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, надані представником позивача докази, які досліджені судом, підтверджують факт укладення електронного кредитного договору з відповідачкою. Оскільки такий договір містить електронний підпис відповідачки з одноразовим ідентифікатором 3936, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, що повністю відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладання договорів на погоджених умовах. Своїм підписом на договорі відповідачка також підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Водночас, відповідачка [PERSON] відзив на позов та жодних доказів на спростування суми заборгованості у зазначеному розмірі не надала. Суд вважає, що представник позивача надав належні та допустимі докази про факт невиконання відповідачкою узятих на себе зобов`язань за Договором щодо повернення кредитних коштів, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю. Розподіл судових витрат. Згідно з положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини1 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн., представник позивача надав договір про надання правничої допомоги від 20 серпня 2025 року № 20/08/25-01, додаток №1 до договору та додаткову угоду № 25771010665 від 11 вересня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 25 листопада 2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, Враховуючи наведене, клопотання представника позивача про стягнення з відповідачки судових витрат на правничу допомогу слід задовольнити. Стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс». понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою в розмірі 7 000,00 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, позивач ТОВ «ФК «Ейс» поніс судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 2422,40 грн., які слід стягнути з відповідачки в користь позивача.

Outcome: partial