Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2025 року у справі № 369/14700/24 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення способів участі батька у вихованні дитини задовольнити частково. Визначено порядок участі [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) у вихованні та спілкуванні зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] наступним чином: -за бажанням [PERSON] та в разі перебування її на території України; -за бажанням дитини у разі перебування [PERSON] в країні перебування [PERSON] . Зустрічі проводити за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дитини, без присутності матері, [PERSON] , з обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб [PERSON] . Зобов`язано [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ), не чинити [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] . У решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) 605 (шістот п`ять гривень) 60 коп. судового збору. 01.10.2025 року від представника позивача, адвоката Каменської Н.П., надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу, згідно якої остання просила суд стягнути з відповідача [PERSON] ( [INFO] , ІПН: [NUMBER] ) на користь позивача [PERSON] ( [INFO] , ІПН: [NUMBER] ) витрати на правничу допомогу у зв`язку з частковим задоволення позову пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 10 000 грн. (десять тисяч гривень). Це половина від суми понесених позивачем витрат під час розгляду справи № 369/14700/24 у суді першої інстанції. 13.10.2025 року до суду від представника відповідача надійшло заперечення на заяву, згідно якого остання з урахуванням складності справи, враховуючи співмірність та пропорційність понесених витрат щодо предмета спору, відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо задоволенні позову в частині визначення графіку спілкування дитини з батьком та згоди всіх сторін спору з графіком визначеним третьою особою, просила відмовити адвокату Каменській Н.П. у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу. 13.11.2025 року до суду від представника позивача надійшло заперечення щодо заперечень представника [PERSON] , адвоката Герасимової Т.І. від 11.10.2025 року. Сторони в судове засідання не з?явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Від позивача 19.11.2025 року надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Від третьої особи 19.11.2025 року надійшла заява про розгляд справи без їх участі. У зв?язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явилися всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дана ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи. Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2025 року у справі № 369/14700/24 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення способів участі батька у вихованні дитини задовольнити частково. Під час ухвалення рішення не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень. Вказані витрати підтверджуються: копією договору про надання правничої допомоги №64 від 17.02.2024 р., що укладений позивачем з адвокатським об`єднанням «ЮСТІС», копією адвокатського ордеру щодо надання правової допомоги, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Каменської Н.П., копією додаткового договору №2 від 25.09.2024 р. до договору про надання правничої допомоги №64 від 17.02.2022 р., засвідченою копією акту наданих послуг від 29.09.2025 р. згідно Договору про надання правничої допомоги № 64 від 17 лютого 2022 р. Згідно з ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об?єднання) зобов?язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов?язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи заперечення представника відповідача на заяву, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 5 000,00 гривень, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, розміру задоволених позовних вимог та виконаної адвокатом роботи по справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial