Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Управління житлової політики і майна Хмельницької міської ради про надання дозволу на приватизацію квартири неповнолітнім без згоди батька. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . У відомостях про батьків, у свідоцтві про народження, у графі «батько» зазначено [PERSON] . Батько [PERSON] , відповідач по справі - [PERSON] , з нею та сином [PERSON] фактично не проживав. Станом на сьогоднішній день, втрачено будь яке спілкування між нею та відповідачем як батьками їхнього сина, а також між відповідачем та їхнім сином [PERSON] . Позивачка, її син [PERSON] , її мати [PERSON] та її баба [PERSON] зареєстровані та постійно проживають за адресою: [ADDRESS] . З метою здійснення приватизації вказаної квартири, в тому числі 1/4 частки квартири на неповнолітнього [PERSON] вона звернулася до Управління житлової політики і майна Хмельницької міської ради, а саме: до Відділу оренди і приватизації комунального майна з приводу приватизації вищевказаної квартири. Однак, її було відмовлено у прийнятті документів у зв`язку з відсутністю нотаріально посвідченої згоди на приватизацію від відповідача як батька його неповнолітнього сина [PERSON] , а також відсутністю його підпису на заяві про приватизацію як батька неповнолітнього [PERSON] . У травні 2025 року з метою захисту прав та інтересів мого сина [PERSON] вона звернулася до Служби у справах дітей Хмельницької міської ради з метою врегулювання цього питання у позасудовому порядку, однак, її звернення виявилося не дієвим. Вона отримала лист - відписку, який взагалі не містить відповіді на порушене нею питання. Вважає, що відмовляючи надати дозвіл (а точніше - своєю бездіяльністю) на приватизацію квартири, відповідач [PERSON] порушує право сина на приватизацію житла, яке гарантоване Конституцією України та Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», діє всупереч інтересам сина, чим грубо порушує його майнові права. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2025 року головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.09.2025 року позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.11.2025 року продовжено підготовче провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, при цьому від представника надійшла заява, у якій остання просила проводити розгляд справи за відсутності позивача та представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістка не вручена під час доставки та повернута до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена. Крім того, відповідач повідомлявся шляхом направлення СМС-повідомлення, про що свідчить довідки про доставку повідомлень у додатку «Viber», а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про що свідчить скрішот наявний в матеріалах справи. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. Представник третьої особи - Управління житлової політики і майна Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 17.11.2021 року. Згідно довідки № Ч-03-22767 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20.05.2025 року вбачається, що позивач та її син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Позивачка бажає приватизувати зазначену квартиру, разом зі своїм сином [PERSON] , проте відповідач не надає згоди на приватизацію сином частини зазначеної квартири, з сином не спілкується. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Ст. 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. П. 1,2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Ч. 2 ст. 9 ЖК УРСР закріплює за громадянином право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача займаних квартир (будинків), здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх,заякими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку) . Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача квартир у власність оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру. Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Закону до членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації. За змістом п. 4. Положення передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється у приватну власність (спільну сумісну, спільну часткову) за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах, кімнатах у комунальній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається житло. П. 18 цього Положення передбачено, що громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку);документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. За неповнолітніх членів сім`ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновителі). Згоду на участь у приватизації дітей вони засвідчують своїми підписами у заяві біля прізвища дитини. Враховуючи викладені норми закону вбачається, що відсутність згоди відповідача на приватизацію його неповнолітнім сином [PERSON] частки квартири [ADDRESS] , унеможливлює реалізацію останнім своїх житлових прав. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. За таких обставин, враховуючи найкращі інтереси дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved