Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03 червня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №8344186, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 2 000,00 грн на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,95% в день, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах, встановлених договором. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №8344186 від 03 червня 2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 2 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок вказаний нею при укладанні договору - № [NUMBER] . ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №8344186 від 03 червня 2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25-01 від 16 жовтня 2025 року Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №16/10/25 від 16 жовтня 2025 року в тому числі до Відповідача в сумі 8 074,00 грн. з яких 2 000,00 грн, сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 729,00 грн сума заборгованості за відсотками, 345,00 грн сума заборгованості за комісією, 4 000,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість за договором становить 8 074,00 грн (розрахунок заборгованості додається), зокрема: 2 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 729,00 грн. сума заборгованості за процентами; 345,00 грн сума заборгованості за комісією; 4 000,00 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0,00 грн сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки в систему «Електронний суд». Представником позивача директором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Ткаченко Ю.О., подано заяву, якою остання просить про розгляд справи за відсутності їх представника, позов просить задовольнити в повному обсязі, не заперечуючи проти винесення заочного рішення (Вх. № 424/26-Вх від 22.01.2026 р.). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , яку повернуто з відміткою пошти, про вручення одержувачу. Відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК та правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, провадження № 14-507цс18, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив не надала, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило. У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зі згоди представника позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що випливають з договору позики. Так, з матеріалів справи слідує, що 03 червня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 8344186. Згідно з п. п. 2.1. договору, сума (загальний розмір) позики становить 2 000,00 грн. Відповідно до п. 2.2. договору, позика надається строком на 30 днів. Згідно з п. п. 2.3 договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування позикою становить 0,95 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №8344186 від 03 червня 2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25-01 від 16 жовтня 2025 року Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №16/10/25 від 16 жовтня 2025 року в тому числі до Відповідача в сумі 8 074,00 грн. з яких 2 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 729,00 грн сума заборгованості за відсотками, 345,00 грн сума заборгованості за комісією, 4 000,00 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0,00 грн сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. У наданому позивачем суду розрахунку заборгованості за договором позики №8344186 від 03 червня 2025 року зазначено, що у відповідача наявний борг на суму 8 074,00 грн. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за договором позики, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, заборгованість за тілом позики та правильність її розрахунку не спростована. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як слідує з доказів наданих суду заборгованість відповідача [PERSON] за договором позики №8344186 від 03 червня 2025 року становить 8 074,00 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу 2 000,00 грн, заборгованість за процентами у сумі 1 729,00 грн, 345,00 заборгованість за комісією та з 4 000,00 грн заборгованість за неустойкою/пенею. Доказів належного виконання зобов`язань за договором позики №8344186 від 03 червня 2025 року зі сторони відповідача суду не надано. Таким чином заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі З цих підстав позов підлягає задоволенню, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягає стягненню заборгованість за договором позики №8344186 від 03 червня 2025 року в розмірі 8 074,00 грн. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 500,00 грн. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 500,00 грн. За умовами частини 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір про надання правничої допомоги №01-11/2024 від 01 листопада 2024 року, та рахунок на оплату замовлення, на підставі яких вартість надання правової допомоги склала 4 500,00 грн. Разом з тим, дослідивши докази у справі, враховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, відсутність заперечень зі сторони відповідача щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Outcome: approved