Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Крамар В.П., звернувся до Козівського районного суду Тернопільської області із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 28.04.2007 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Зазначає, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне життя у них не склалось, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя між ними є неможливим. Від спільного шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 08.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачеві встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 26.01.2026 представник позивача адвокат Крамар В.П. подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Однак, 28.01.2026 через канцелярію суду подала письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, щодо задоволення позову не заперечує. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши доводи сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03.02.2021 повторно, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 28.04.2007 у Купчинецькій сільській раді Козівського району Тернопільської області, про що складено актовий запис № 1. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Положеннями частини першої статті 110, статті 112 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В частині 2 ст. 114 СК України зазначено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, відтак їхній шлюб носить формальний характер, а його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Також судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і дружини та що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. За таких обставин суд вважає, що відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати. Судові витрати сторона позивача просила залишити за позивачем.

Outcome: approved