Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

В грудні 2025 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача та третьої особи про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/4 частку домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] . Спадщину після його смерті як спадкоємець по заповіту на 5/24 частку спадкового майна прийняв позивач [PERSON] та позивач [PERSON] прийняла своєчасно на обов`язкову частку на 1/24 частину домоволодіння, як непрацездатна вдова померлого. Однак, оскільки спадкодавець не отримав при житті правовстановлюючих документів на домоволодіння, позивачі не можуть оформити на себе право власності на спадкове майно. Просили суд визнати за ними право власності на домоволодіння в порядку спадкування після смерті [PERSON] .. Представник позивача надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Ванчиковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області звернувся до суду із заявою, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився без поважних причин. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Черленівського старостинського округу №1 Ванчиковецької сільської ради Чернівецької області № 2978 від 29 жовтня 2024 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/4 частці домоволодіння. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1990 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Щербинецькій сільській раді в по господарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роки особам на праві спільної сумісної власності. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на 1/4 частку вказаного домоволодіння. Згідно ст. 1218 ЦК України, діючого на час відкриття спадщини, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка)". Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно заповіту, який був складений 11 травня 2010 року та посвідчений секретарем виконкому Щербинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, спадкодавець [PERSON] заповів все своє майно позивачу [PERSON] .. Оскільки на момент смерті спадкодавця [PERSON] його дружина [PERSON] була непрацездатною, то вона мала право на обов`язкову частку у відповідності до змісту ст. 1241 ЦК України. Спадщину після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняв своєчасно як спадкоємець по заповіту на 5/24 частки домоволодіння, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини та позивач [PERSON] як непрацездатна дружина спадкодавця на обов`язкову частку, яка складає 1/24 частину домоволодіння, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Черленівського старостинського округу №1 Ванчиковецької сільської ради Чернівецької області № 2977 від 29 жовтня 2024 року. Однак, у зв`язку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, позивач [PERSON] є спадкоємцем по заповіту після смерті свого батька [PERSON] та позивач [PERSON] як спадкоємець по закону, спадщину прийняли своєчасно, інших спадкоємців не має, то право власності на спадщину слід визнати за ними в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 1218, 1223, 1241, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved