Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №1425530718866 від 11.09.2024 в розмірі 17846,42 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.09.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №1425530718866 на суму 5000,00грн у формі електронного документа, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору H8Q3L5, відповідно до вимог ЗУ "Про електронну комерцію". Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 5000,00 грн 11.09.2024 на банківську карту №4149-62XX-XXXX-9775 Відповідача. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором. Однак, відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на момент звернення з позовом до суду утворилась заборгованість у розмірі 17846,42грн, що стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом. Просить, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Також, просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10600,00 грн. Ухвалою судді від 15.12.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду суддею одноособово в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання на 29.01.2026 о 09.30 год, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Відповідач [PERSON] відзив на позов у строк встановлений судом, не подала. При цьому, суд звертає увагу на те, що ухвала про відкриття провадження у справі та повідомлення про дату, час та місце судового розгляду направлялась відповідачу на адресу місця проживання, що зазначена у матеріалах позовної заяви та відповіді з ЄДДР про зареєстроване місце проживання, однак така повернулася до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою, що згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням учасника справи про розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило та суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. З врахуванням наведеного та положень ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи проводиться судом за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд ухвалює судове рішення про наступне. Судом встановлено, що 11.09.2024 між сторонами укладено Договір про надання грошових коштів у кредит продукту "СТАРТ" №1425530718866 в електронній формі, який відповідачем [PERSON] підписано електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора H8Q3L5 о 13.45 год. За умовами вказаного вище договору кредитної лінії сторони серед іншого погодили, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. (п.1.1) Згідно п.1.2. Договору сума кредитного ліміту складає: 5000 грн. 00 коп. (П`ять тисяч гривень нуль копійок). Тип Кредиту кредит. Строк кредитування: 120 днів з 11.09.2024 по 09.01.2025. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю 09.01.2025 р. або достроково. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у Графіку платежів (додаток 1), протягом дії кредиту (п.1.3 Договору). Згідно п.1.4. Договору, тип процентної ставки фіксована. Дисконтна процентна ставка становить 0,792% від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Базова процентна ставка складає 0,99% від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення Кредиту. Загальні витрати за кредитом: 5795,71 гривень (п.1.5.Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору становить: 2334,72% (п.1.7. Договору). Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладання Договору становить 10795,71 гривень (п.1.8.Договору). Згідно п.2.23. Договору кредит надається шляхом здійснення переказу коштів Кредитодавця в сумі 5000 грн. 00 коп. на банківський рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , емітовану банком України (далі - платіжна картка), що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Електронного договору. Відповідно до п.3.6. Договору проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування Кредитом, з дня видачі Кредиту до дати фактичного повного повернення Кредиту, протягом строку визначеного Договором. Згідно п.7.19. Договору невід`ємною частиною цього Договору є Додаток №1, Додаток №2. Також [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором H8Q3L5 підписала 11.09.2024 Анкету-заяву на отримання кредиту, Графік платежів, що є Додатком №1 до кредитного договору №1425530718866, який містить передбачені договором обов`язки повернення кредиту, оплату процентів, комісії за надання кредиту на умовах та у строки, визначені в договорі та Згоду на взаємодію з третіми особами при врегулюванні проблемної заборгованості. Паспорт споживчого кредиту [PERSON] підписано 11.09.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Y8S2Y9. Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнту [PERSON] , дата народження: [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з якою укладений кредитний договір №1425530718866 від 11.09.2024 року у ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" (ЄДРПОУ 40860735), були перераховані кредитні кошти у сумі 5 000 грн. наступною транзакцією: номер трансзакції 1 472 328 410, дата та час проведення 11.09.2024 13:47:22, номер карти [NUMBER] , банк АТ КБ "ПРИВАТБАНК". Перерахування коштів також підтверджується, листом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 28.11.2025 вих. № 18095. Таким чином, з наведеного вбачається, що кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Згідно із долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за кредитним договором №1425530718866 від 11.09.2024, загальна заборгованість [PERSON] за наданим кредитом станом на 09.01.2025 становить 17 846,42 гривень, з яких 4745,74 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3100,68 грн прострочена заборгованість за відсотками; 10000,00 грн штраф. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачкою [PERSON] умов кредитного договору №1425530718866 від 11.09.2024 утворилась заборгованість. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з приписами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не установлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля його сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до норм статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII (далі Закону № 675-VIII). Статтею 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Цією статтею зазначеного Закону установлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ (частина сьома, дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII). Норми статті 11 Закону № 675-VIII відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст.ст.526, 530, 610 ЦК України та ч.1 ст.612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання в електронному вигляді договору кредиту між ТОВ "Фінансова компанія "Віва Капітал" та відповідачем. При цьому, ТОВ "Фінансова компанія "Віва Капітал" належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту в сумі 5000 грн, а відповідач отримавши кредитні кошти, в подальшому тіло кредиту в сумі 4745,74 грн не повертала, відсотки за користування кредитними коштами в сумі 3100,68 грн також не сплатила, таким чином належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 7846,42грн. Однак, суд не може погодитися з законністю нарахування позивачем заборгованості за штрафом в сумі 10000,00 грн. з наступних підстав. Так, згідно п.6.4. Договору передбачено, що у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим Договором сума кредиту за яким не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу в такому порядку: на 2 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 250,00 грн. (250,00грн=сума кредиту * 5%); на 4 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 1500,00 грн. (1500,00грн=сума кредиту * 30%); на 10 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 1500,00 грн. (1500,00грн=сума кредиту * 30%); на 15 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 1500,00 грн. (1500,00грн=сума кредиту * 30%); на 20 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 1500,00 грн. (1500,00грн=сума кредиту * 30%); на 25 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 1750,00 грн. (1750,00грн=сума кредиту * 35%); на 30 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 2000,00 грн. (2000,00грн=сума кредиту * 40%); У будь-якому разі сукупна сума неустойки (штрафу) та інших платежів, що підлягають сплаті Позичальником за порушення виконання його зобов`язань на підставі цього Договору, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної Позичальником за цим Договором, і не може бути збільшена за домовленістю Сторін. На підставі умов кредитного договору, позивачем нараховано неустойку у вигляді штрафу за неналежне виконання зобов`язань за Договором у сумі 10000,00грн. Однак, відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і є чинним на даний час. Оскільки кредитний договір укладено та зобов`язання за ним прострочено в період дії воєнного стану, тому підстав для нарахування штрафу за неналежне виконання умов кредитного договору у позивача не має. А тому в цій частині у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач при поданні позову сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 коп та позовні вимоги задоволено частково, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1065,04грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 10600,00 грн, суд зазначає наступне. Згідно з ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з висновків викладених у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц та від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 10600,00грн, представником позивача представлено суду договір №1 про надання правової допомоги від 02.01.2025 укладений між ТОВ "Фінансова компанія" Віва Капітал" та Адвокатське бюро «Грушевий Ю.В.», акт виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2025 року від 09.12.2025, копію рахунку № 09/09-01 від 09.12.2025, платіжну інструкцію № LK1071/2 від 09.12.2025 згідно якою ТОВ "Фінансова компанія" Віва Капітал" сплачено 10600,00 грн за підготовку та подання позовних матеріалів відносно боржника, участь у судовому засіданні згідно договору №1 від 02.01.2025Р та рах №09/09-01 ВIД 09.12.2025 без ПДВ, ордер серія СА №1144843 від 09.12.2025. Дійсно як вбачається з представлених позивачем доказів, фактичний розмір понесених ним витрат на правничу допомогу адвоката становить 10600,00грн. В той же час оцінивши надані адвокатом послуги та витрачений ним час на складання процесуальних документів, а саме позовної заяви, зважаючи зокрема на складність справи, ціну позову, суд приходить до висновку, що визначений стороною та його адвокатом розмір витрат на правову допомогу є завищеним щодо іншої сторони спору і з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 1000 гривень 00 копійок.

Outcome: partial