Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

До суду із позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що між Акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON] 13.06.2019 року укладено кредитний договір № Z75.19739.005368145, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 21 900 грн. Крім того, 16.07.2019 року між Акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № Z06.19739.005488729, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 33 650 грн. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФНАНС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором-1 та Кредитним договором-2 перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». 26.07.2023 між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФНАНС» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (Фактор), укладено Договір факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором-1 та Кредитним договором-2 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС». Позивач свої зобов`язання, передбачений кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач, передбачені кредитними договорами зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість: за Кредитним договором-1 загальний розмір заборгованості становить 52 448,46 грн., що складається з: 19 919,53 грн. - сума заборгованості за кредитом; 6517,23 грн. - сума заборгованості за процентами; 26 011,70 грн. - сума заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю; за Кредитним договором-2 загальний розмір заборгованості становить 96 356,75 грн., що складається з: 33 321,35 грн. - сума заборгованості за кредитом; 23 908,31 грн. - сума заборгованості за процентами; 39 127,09 грн. - сума заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість та судові витрати. Представник позивача повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, проте в позові вказав про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень не надіслала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 13 червня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування № Z75.19739.005368145 та Паспорт споживчого кредиту, шляхом підписання власноручно заяви про приєднання до цього Договору, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 21 900 грн., на строк 60 місяців, тобто по 13.06.2024 року, зі сплатою відсотків у розмірі 9,99% річних - змінюваних. Крім того, 16 липня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування № Z06.19739.005488729 та Паспорт споживчого кредиту, шляхом підписання власноручно заяви про приєднання до цього Договору, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 33 650 грн., на строк 60 місяців, тобто по 16.07.2024 року, зі сплатою відсотків у розмірі 21,99% річних - змінюваних. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФНАНС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором-1 та Кредитним договором-2 перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». 26.07.2023 між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФНАНС» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (Фактор), укладено Договір факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором-1 та Кредитним договором-2 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС». З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № Z75.19739.005368145 від 13.06.2019 року вбачається, що станом на 25.07.2023 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 52 448,46 грн., що складається з: 19 919,53 грн. - сума заборгованості за кредитом; 6517,23 грн. - сума заборгованості за процентами; 26011,70 грн. - сума заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю. З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № Z06.19739.005488729 від 16.07.2019 року вбачається, що станом на 25.07.2023 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 96 356,75 грн., що складається з: 33 321,35 грн. - сума заборгованості за кредитом; 23 908,31 грн. - сума заборгованості за процентами; 39 127,09 грн. - сума заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю. За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Норми статей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України вказують на те, що кредитний договір є консенсуальним, двостороннім та відплатним. Зобов`язання з кредитного договору передбачає єдиний обов`язок боржника повернути кредит у повному розмірі та сплатити проценти за користування кредитом. При цьому однією з істотних умов укладення кредитного договору, яка повинна бути узгоджена в договорі, є сплата процентів на грошову суму, отриману в кредит. З наданих суду доказів вбачається, що [PERSON] дійсно згідно укладених Договорів № Z75.19739.005368145 від 13.06.2019 року отримала від АТ "Ідея Банк" кредит в сумі 21 900 грн. та № Z06.19739.005488729 від 16.07.2019 року отримала від АТ "Ідея Банк" кредит в сумі 33 650 грн. За вказаних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту підлягають до задоволення. Кредитором також нараховано 26 011,70 грн. заборгованості за плату за обслуговування кредитної заборгованості за Договором № Z75.19739.005368145 від 13.06.2019 року та 39 127,09 грн. заборгованості за плату за обслуговування кредитної заборгованості за Договором № Z06.19739.005488729 від 16.07.2019 року. Згідно п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку з наведеним, не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення 26 011,70 грн. заборгованості за плату за обслуговування кредитної заборгованості за Договором № Z75.19739.005368145 від 13.06.2019 року та 39 127,09 грн. заборгованості за плату за обслуговування кредитної заборгованості за Договором № Z06.19739.005488729 від 16.07.2019 року. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість: за Договором № Z75.19739.005368145 від 13.06.2019 року в розмірі 26 436,76 грн., що складається з: 19 919,53 грн. - сума заборгованості за кредитом; 6 517,23 грн. - сума заборгованості за процентами; за Договором № Z06.19739.005488729 від 16.07.2019 року в розмірі 57 229,66 грн., що складається з: 33 321,35 грн. - сума заборгованості за кредитом; 23 908,31 грн. - сума заборгованості за процентами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 56,23 % (83 666,42 х 100 / 148 805,21), судовий збір слід стягнути в розмірі 1362,12 грн. (2422,40 х 56,23 % : 100). Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Згідно до ст.133 ч.3 п.1 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем до суду надані докази понесених стороною позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою ФОП Руденка К.В. у сумі 10 000 гривень. Зокрема, суду надано: акт № 109 від 25.09.2025 року прийому-передачі наданих послуг до Договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, витяг з реєстру № 1 до акту № 109 від 25.09.2025 року прийому-передачі наданих послуг до Договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 3186 від 25.09.2025 року Проаналізувавши зроблений адвокатом розрахунок, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, виходячи з предмету спору, ціни позову, значення справи для сторін, її складності, усталеної судової практики з розгляду справ цієї категорії, а також критеріїв реальності адвокатських послуг, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування відповідачем витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог та їх розмір має складати 3000 грн., що відповідає вимогам ст.141 ч.ч.2, 3 ЦПК України.

Outcome: partial