Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Суть справи 16.12.2025 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області надійшла направлена Бучацьким районним судом Тернопільської області на розгляд за територіальною підсудністю цивільна справа № 595/1671/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», поданим його представницями, директоркою Ґедзь Ольгою Віталіївною (самопредставництво юридичної особи) та адвокаткою Ткаченко Юлією Олегівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03.04.2018, ордер на надання правничої допомоги серії АХ№1287257 від 03.09.2025, довіреність у порядку передоручення від 04.09.2025), до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №71234524 від 24.05.2025 у розмірі 14850,00 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі - 4500,00 грн, заборгованості за процентами в сумі 675,00 грн, заборгованості за комісією в сумі 675,00 грн, заборгованості за пенею/неустойкою в сумі 9000,00 грн; понесені ним витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 4500,00 грн. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без участі позивача та його представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує. В обґрунтування заявлених вимог позивачзазначив, що 24.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит №71234524, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 4500,00 грн строком на 30 днів (з 24.05.2025 по 22.06.2025), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,5%, що нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 675,00 грн). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор `27611, що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу. Кредитодавець ідентифікував відповідачку за посередництвом системи BankID НБУ. Позивач зазначає, що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (ресурс кредитодавця), проходження ідентифікації за посередництвом системи BankID НБУ, отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля, без надання відповідачкою особистої інформації та без попереднього погодження оферти договору кредиту та правил надання грошових коштів у кредит - укладання договору кредиту технічно не можливе, що у свою чергу відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням договору кредиту одноразовим ідентифікатором позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту. Кредит видано на платіжну картку № [NUMBER] , тобто кредитодавець виконав свій обов`язок. Відповідачка своїх зобов`язань за договором не виконує. Заборгованість за договором кредиту за розрахунком позивача складає 14850,00 грн, з них: 4500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 675,00 грн - сума заборгованості за процентами; 675,00 грн - сума заборгованості за комісією; 9000,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою. 16.10.2025 між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту №71234524 від 24.05.2025. Процесуальний рух справи, позиція відповідачки Ухвалою від 17.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 14 січня 2026 року на 14 год. 15 хв. У позовній заяві представниці позивача також просили про витребування у АТ КБ «Приват Банк» (ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, Україна) інформації щодо належності [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] та виписки по цьому картковому рахунку за період з 24.05.2025 до 27.05.2025. Ухвалою суду від 17.12.2025 клопотання представників позивача задоволено, витребувано зазначену інформацію. 13.01.2026 на електронну пошту суду, ймовірно від відповідачки (документів не долучено, електронним підписом не підписано), надійшла заява, в якій вона повідомляє, що перебуває за межами України, тому не матиме можливості бути присутньою в судовому засіданні, яке призначене на 14.01.2026. Від виконання своїх зобов`язань не ухиляється та має намір поступово погашати заборгованість відповідно до фінансових можливостей. Враховуючи відсутність роботи та стабільного доходу, складне матеріальне становище, яке на даний час почало поступово покращуватися, просить суд взяти до уваги її перебування за кордоном, врахувати складний матеріальний стан, у разі задоволення позовних вимог - розстрочити виконання рішення суду та надати можливість сплачувати заборгованість частинами. 14.01.2026 в призначене судове засідання сторони не з`явилися. Позивач клопотав в позовній заяві здійснити розгляд справи за його відсутності. Ухвалою від 14.01.2026 судове засідання для розгляду справи по суті відкладене на 04 лютого 2025 року на 16 год. 00 хв. 14.01.2026 суд отримав лист-відповідь від АТ КБ «Приват Банк» з витребуваною інформацією та випискою по картковому рахунку відповідачки за визначений період. 21.01.2026 у зв`язку із отриманням відповіді від АТ КБ «Приват Банк», представниця позивача письмово надала додаткові пояснення в порядку ст. 241 ЦПК України та клопотала справу розглядати у відсутності представника ТОВ «Фінпром Маркет». 04.02.2026 в призначене судове засідання сторони не з`явилися, належним чином були повідомлені про місце, час і дату розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, тим більше, що сторони клопотали про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи та докази в сукупності, суд встановив, що 24.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] (відповідачкою) був укладений Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71234524 на суму 4500,00 грн (арк.спр.13 зв.- 20). За цим Договором Кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора `27611 (арк.спр.20). Довідка про ідентифікацію додана до матеріалів справи (арк.спр.22). За договором (п.2.2. визначає параметри та умови Кредиту) ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалось надати відповідачці кредит строком на 30 днів (дата надання - 24.05.2025, дата повернення - 22.06.2025), процентна ставка - 0,5% (фіксована) в день, денна процентна ставка - 1,000%, що відповідає законодавчо визначеному граничному розміру максимальної денної відсоткової ставки за споживчим кредитом. Підпунктом 2.2.4. договору передбачена комісія за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 675,00 грн.). Також у таблиці в цьому підпункті визначено, що проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) становлять 4,00% в день та пеня - 4,00% в день. Відповідно до п.6.3. позичальник зобов`язаний повернути повністю суму отриманого кредиту, сплатити проценти в строк, визначений договором та Комісію за надання кредиту, будь-яким доступним йому способом (арк.спр.15 зв.). У додатку №1 до договору міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором (арк.спр.21), відповідно до якої дата видачі кредиту - 24.05.2025, а дата платежу - 22.06.2025, сума кредиту - 4500,00 грн, проценти за користування кредитом - 675,00 грн, комісія за надання кредиту - 675,00 грн, загальна вартість кредиту - 5850,00 грн. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання за договором та надало [PERSON] кредит в сумі 4500,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , номер транзакції b51c3ec9 -dc39-4f35-a4f9-87f38ad417ba (арк.спр.22зв., 23зв.). Здійснення переказу коштів на вказаний рахунок підтверджено інформацією, витребуваною судом за клопотанням позивача у банка-емітента АТ КБ «Приватбанк». Так, АТ КБ «Приватбанк» підтвердив, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано картку №[NUMBER] , на яку 24.05.2025 надійшло зарахування коштів у розмірі 4500,00 грн, про що свідчить надана банком виписка за цим картковим рахунком (арк.спр.65-66). За розрахунком кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вбачається, що з першого дня надання кредиту в розмірі 4500,00 грн, впродовж 30 днів (а саме: з 24.05.2025 по 22.06.2025 включно) нараховувалися проценти в розмірі 22,50 грн в день, що разом становить 675,00 грн. З 23.06.2025 по 11.08.2025 включно (протягом 50 днів) нараховувалася пеня в розмірі 180,00 грн в день, що разом становить 9000,00 грн. Також одноразово нарахована комісія в розмірі 675,00 грн. Таким чином сформувалася загальна заборгованість 14850,00 грн. З 12.08.2025 більше жодних нарахувань не відбувалося. (арк.спр.11 зв.- 12 зв.). 16.10.2025 між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу № 16/10/25 (арк.спр.24-28), за умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» (позивач) набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту №71234524 від 24.05.2025. Позивачем долучено також реєстр прав вимог № 16/10/25-02 (арк.спр.28зв.-29зв), копії платіжних інструкцій до договору факторингу № 16/10/25 №579939281.1 від 20.10.2025 (арк.спр.30) та №579939282.1 від 20.10.2025 (арк.спр.30зв.). Відповідно до реєстру прав вимог № 16/10/25-02 до договору факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 під порядковим номером 1849 значиться відповідачка [PERSON] , загальна сума заборгованості якої з урахуванням пені становить 14850,00 грн, з яких за тілом кредиту - 4500,00 грн, заборгованість по процентам за користування - 675,00 грн, комісія за надання позики - 675,00 грн, заборгованість за пенею - 9000,00 грн (арк.спр.29). За розрахунком заборгованості за кредитним договором №71234524 від 24.05.2025 від ТОВ «Фінпром Маркет» станом на 04.11.2025 заборгованість [PERSON] не погашена і не змінилася, тож складає 14850,00 грн, з яких за тілом кредиту - 4500,00 грн, заборгованість по процентам за користування - 675,00 грн, комісія за надання позики - 675,00 грн, заборгованість за пенею - 9000,00 грн (арк.спр.5). Норми права, які підлягають застосуванню та висновки суду В силу вимог ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.2 ст.1056-1 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1055 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статей 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст.1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до абз. 1 ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Ч.6 цієї статті визначає, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі, коли відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, то моментом його підписання є в тому числі використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч.1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). У силу ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України). За приписами ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Отже, договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71234524 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] (відповідачкою) було укладено 24.05.2025 у відповідності до ст.11-12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка підписала його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Суд дійшов висновку, що сторони досягли згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України. Такий договір є чинним, а доказів зворотного в матеріалах справи немає. Більш того, якщо електронний лист, який надійшов до суду 13.01.2026, дійсно направлений відповідачкою [PERSON] , то вона не заперечує, що отримала кредит і запевняє, що не ухиляється від своїх зобов`язань і має намір поступово погашати заборгованість за цим договором. Після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виникло зобов`язання перерахувати кредитні кошти в сумі 4500,00 грн шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідачки (було виконано 24.05.2025, що підтверджується матеріалами справи), а у відповідачки виникло зобов`язання повернути кредитні кошти та визначені у договорі за домовленістю сторін проценти та комісію у визначений договором строк - не пізніше ніж через 30 днів з дати отримання кредиту (тобто до 22.06.2025). Отже, строк кредитування завершився 22.06.2025. Нарахування кредитодавцем штрафних санкцій, зокрема пені, після завершення строку кредитування, хоч це і передбачено умовами договору, суд вважає неправомірним з огляду на зміст п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, встановленого згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє до теперішнього часу. Відтак, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) на період дії воєнного стану, тож позивач не правомірно включив суму нарахованої пені до суми позовних вимог. Таким чином, суд, враховуючи встановлені обставини справи, вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості в сумі 5850,00 грн, з яких: основний борг - 4500,00 грн, проценти за користування кредитом - 675,00 грн та комісія за надання кредиту - 675,00 грн. Отже, позов підлягає задоволенню частково. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Фінпром Маркет» Згідно з п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Предметом договору факторингу є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: а) купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст. 656 ЦК України); б) дарування (ч.2 ст. 718 ЦК України); в) факторингу (глава 73 ЦК України). З огляду на викладене, умови договору факторингу у цій справі є дійсними, відповідно до законодавства містять істотні умови конкретного змісту щодо відступлення прав вимоги до боржників, що визначаються на момент переходу цих прав в порядку передбаченому договорами факторингу. Такі умови договору факторингу не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки. Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості за договором №71234524 від 24.05.2025 на користь ТОВ «Фінпром Маркет». Стосовно стягнення судових витрат суд дійшов таких висновків. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. За ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги, заявлені у цій справі - 14850,00 грн. Вони підлягають частковому задоволенню у розмірі 5850,00 грн, що становить заокруглено 39% від заявлених (5850,00 * 100 / 14850,00). Отже, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у частці 39% - пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 944,74 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК). Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн, суд враховує таке. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 (арк.спр.31-34), укладеного між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною, відповідно до якого адвокат бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов договору. Сторони в п.п. 4.1. договору визначили, що клієнт сплачує на користь адвоката винагороду, зокрема у розмірі 4500,00 грн за вивчення наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів по малозначній справі для формування позовної заяви (500,00 грн) та підготовку/складання позовної заяви до боржника за договором кредиту у малозначній справі (4000,00 грн), що разом складає 4500,00 грн. Відповідно до витягу з акту №6ФП від 23.10.2025 про приймання-передачі наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 (арк.спр.35) вбачається, що адвокатом надано позивачу професійну правничу допомогу у зазначеному вище обсязі - вартість зазначених послуг складає 4500,00 грн, яка була сплачена ТОВ «Фінпром Маркет», що підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг (арк.спр.35 зв.- 36 зв.) та платіжним документом (арк.спр.37). На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 4500,00 грн є обґрунтованим та, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Отже, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн покладаються на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог - у частці 39%, що становить 1755,00 грн. Щодо заяви про розстрочку виконання рішення суду та надання можливості сплачувати заборгованість частинами суд зазначає таке. Відповідно до ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Що стосується отриманої електронною поштою 13.01.2026 на електронну адресу суду заяви від ймовірно відповідачки, то суд залишає її без розгляду через невідповідність вимогам ЦПК України, й зокрема ст.183. І в першу чергу тому, що нема жодної певності, що цей електронний лист направлений дійсно відповідачкою. Суд роз`яснює, що заяви в електронній формі подаються учасниками справи через систему «Електронний суд» або з накладенням ЕЦП (електронного цифрового підпису). Якщо в письмовій формі - заява завжди має бути підписана, подається особисто через канцелярію суду або направляється поштою. Також не долучено копій документів чи інших доказів, що підтверджують обставини, які викладені в заяві (перебування за кордоном, складний матеріальний стан тощо). Разом з тим, залишення вказаної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою, належним чином обґрунтованою, оформленою і поданою заявою. На підставі ст.ст. 11, 207, 512, 514, 526, 527, 626,-629, 638, 1046-1050, 1054-1057 ЦК України,

Outcome: partial