Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

В липні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Приютівської селищної ради, як орган опіки та піклування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 22.11.2013 року по 28.01.2021 року перебували з відповідачем в зареєстрованому шлюбі та мають спільного сина [PERSON] , 2014 року народження. У березні 2019 року вона з відповідачем припинили шлюбні відносини та почали проживати окремо. Дитина проживає разом з матір`ю та перебувають на повному її утриманні. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 28.01.2021 року їх з відповідачем шлюб розірвано. Відповідач з 2019 року дитиною не цікавиться, не відвідує його, участі у вихованні не приймає, рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання дитини не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 113685,92 грн. Оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням, розвитком, утриманням малолітнього сина не займається, не піклується про його матеріальний стан, життя та здоров`я, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 24.09.2025 року справу прийнято до провадження та в порядку загального позовного провадження призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 28.10.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги. Суду пояснила, що [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства. Вона завжди займалася його лікуванням та розвитком, навчанням та вихованням. Відповідач до дитини інтересу не проявляв, матеріально не утримував. З 2019 року вони мешкають окремо. З того часу відповідач один раз проявив себе, в 2022 році подзвонив. Мати відповідача за життя цікавилася життям [PERSON] . Стягнуті судовим рішенням аліменти на утримання дитини відповідач не сплачує, з 2019 року жодного разу не навідав, не поцікавився в школі успіхами сина, не привітав з днем народження. Просить ухвалити рішення про задоволення позову. Представник органу опіки та піклування Коряковцев Я.В. в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки комісією з захисту прав дитини було встановлено, що відповідач не виконує батьківські обов`язки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав (а.с.27, 32, 39, 43). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд на підставі ч.8 ст.178, ст.ст.223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, яка містить вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав відносно дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності; 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що 22.11.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю з дитинства (а.с.20). Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/4679/20 від 28.01.2021 року, яке набрало законної сили 02.03.2021 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.11). З акту обстеження житлово-побутових умов №200 від 19.06.2025 року вбачається, що матір`ю створені задовільні умови для проживання, виховання, навчання [PERSON] (а.с.12). Приютівська селищна рада повідомила, що за період з серпня 2020 року по липень 2025 року на адресу служби у справах дітей письмові заяви або звернення від [PERSON] , 1976 року народження, з приводу усунення перешкод у спілкуванні, участі у вихованні та встановлення графіку побачень з дитиною не надходило (а.с.15). З інформації, наданої 20.06.2025 року Приютівським закладом дошкільної освіти «Світлячок» вбачається, що [PERSON] , 2014 року народження, був вихованцем закладу в період з квітня 2018 року по серпень 2021 року. За період перебування дитини в закладі, тато [PERSON] не приймав активної участі у вихованні та утриманні своєї дитини. За весь період вихователь бачив тата не більше 2 разів, на батьківських зборах присутній не був (а.с.16). Адміністрація Користівського ліцею Приютівської селищної ради повідомила, що [PERSON] , [INFO] , учень 4 класу, навчається в Користівському ліцеї з 1 класу. Проживає разом з матір`ю [PERSON] . Мати постійно на зв`язку з класним керівником, переймається навчанням та безпекою дитини. [PERSON] приходить до школи чистий, охайний, з усім необхідним учбовим приладдям. Батько [PERSON] , жодного разу не цікавився життям та навчанням сина, не відвідував батьківські збори, не співпрацював з адміністрацією закладу, педагогами (а.с.17). На основі проведеного консультування КУ «Центр надання соціальних послуг Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області» 27.07.2025 року за №185/04 надано психологічний висновок згідно якого під час бесіди [PERSON] відкрито та щіро відповідав на поставлені питання. Що стосується батька, хлопчик на питання відповідав неохоче, спостерігалося напруження. [PERSON] говорив, що тата не пам`ятає та не бажає його бачити. Відсутність батьківської участі протягом тривалого часу негативно вплинула на емоційний стан хлопчика, що проявляється в неприйнятності образу батька. На даному етапі дитина не демонструє потреби відновленні стосунків з батьком, його психоемоційний стан задовільний завдяки наявності турботливого середовища матері (а.с.18). На примусовому виконанні Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області перебуває виконавчий лист №398/1758/21 від 24.09.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 % від прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 06.04.2021 року і до досягнення повноліття [INFO] . Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.06.2025 року складає 113685,92 грн. (а.с.19). Свідок [PERSON] , сусід позивача, в судовому засіданні показав, що знає [PERSON] більше 10 років. Вона самостійно виховує сина [PERSON] . Чув, що [PERSON] є батьком [PERSON] , але ніколи його не бачив. Ні разу не чув від [PERSON] , щоб [PERSON] допомагав [PERSON] . Питання про позбавлення батьківських прав вирішується судом з урахуванням усіх обставин справи, інтересів дитини та висновку органу опіки та піклування. Так, малолітній [PERSON] , 2014 року народження, в судовому засіданні підтвердив, що живе з мамою. Батька не пам`ятає та не має бажання з ним розмовляти чи бачити його. Батько з ним не спілкується, не вітає з днем народження чи святами. Згідно ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Приютівської селищної ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що надав висновок, затверджений рішенням виконкому № 131 від 22.07.2025 року (а.с.13-14). У висновку зазначено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю, батько [PERSON] з дитиною не спілкується, не цікавиться його життям та здоров`ям, не надає матеріальної допомоги, має заборгованість по сплаті аліментів. Мати створила для дитини належні умови для виховання та розвитку. Не бере участі у додаткових витратах на дитину та реабілітаційних заходах. Як вже зазначено, законодавчо передбачено можливість позбавлення батька/матері судом батьківських прав, якщо він/вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову частину виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, хоча мають реальну можливість для цього. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.п.15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141 СК України, випливає, що при вирішенні спору щодо позбавлення батьків батьківських прав, суд має враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом тільки в інтересах дитини. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком/матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, відповідач свідомо та систематично не виконує свої батьківські обов`язки, а тому є всі правові підстави для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved