Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог? У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова - Нова» (далі ТОВ «Іннова-Нова») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 04.05.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у кредит №8059260525. Вказаний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". За умовами договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 10 000 гривень шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник - повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково, сплатити проценти за користування позикою, мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби. Зазначає, що на електронну пошту відповідачу [PERSON] були відправлені одноразові ідентифікатори для підпису договору позики та паспорту споживчого кредиту. Вказує, що позичальник свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, в той час як кредитодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10000 гривень. У вересні 2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» було перейменовано на ТОВ «Іннова -Нова». Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становить 22 744,00 грн., що складається із: 10 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12 744,00 грн. - заборгованість за процентами. Позивач просить стягнути з відповідача на їх користь розмір заборгованості за кредитним договором в розмірі 22 744,00 грн, а також стягнути судовий збір. Процесуальні дії суду. Аргументи учасників справи, подані заяви (клопотання). Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 02.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Витребувано, за клопотанням представника позивача, з АТ КБ "Приват Банк" інформацію щодо банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; інформацію про зарахування коштів на дану банківську картуу сумі 10000 грн та про рух коштів за період з 04.05.2025 по 07.05.2025 року (а.с.58-59). Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Ухвалу суду від 02.12.2025 року та копію позовної заяви відповідач не отримав, до суду повернувся поштовий конверт, який направлявся на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, із вкладенням з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.66). Пунктом 2 ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України). Враховуючи вищенаведене, судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, а тому останній вважається таким, що належно повідомлений про розгляд справи судом. 18.12.2025 року на адресу суду надійшли з АТ КБ "Приват Банк" витребувані документи (а.с.62-64). Фактичні обставини встановлені судом та застосовані норми права Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 04 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено Договір надання грошових коштів у кредит №8059260525, який підписаний останнім електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «1330» (а.с.7-18). Відповідно до п. 2.2 вказаного договору, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання, передбачені договором. Згідно п.2.3, 2.5 зазначеного договору, сума кредиту складає 10 000,00грн., строк кредиту (строк дії договору) становить 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 21 днів, останній платіж з періодом внесення 3 дні, детальні терміни повернення кредиту та сплата процентів визначені в графіку платежів. Пунктом 2.7 договору передбачено, що комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого кредиту у день надання кредиту. Відповідно до п. 2.6, 2.6.1 договору, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка в день становить 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 днів календарних днів з дати укладення цього договору; 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника платіжної картки: № [NUMBER] (п.3.1 договору). У разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або комісії за надання кредиту, та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту (в тому числі і всіх платежів передбачених Договором) строк виплати якого ще не настав в повному обсязі (п.6.4. договору). За пунктом 7.6 Договору нарахування процентів за користування кредитом в ІКС Товариства відбувається щоденно, починаючи з першого дня надання кредиту до останнього дня надання коштів в кредит за цим Договором. 16 травня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Контрактовий Дім» (далі - ФК) та ТОВ «Іннова Фінанс» (далі - Клієнт) укладено договір №160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів (а.с.38-41). За умовами цього Договору Клієнт доручає ФК за відмовну плату здійснити перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь Отримувачів відповідно до Правил МПС для сервісів Visa Direct/ Master Card Money Send (пункт 1.1. Договору). Згідно квитанції до платіжної інструкції №20212-1354-214176590, ТОВ ФК «Контрактовий дім» за дорученням ТОВ «Іннова Фінанс» 04 травня 2025 року було здійснено переказ грошових коштів на картковий рахунок [NUMBER] у розмірі 10000 грн, ІД операції 1601254246 (а.с.32), що також підтверджується листом ТОВ ФК «Контрактовий дім» від 17.11.2025 року (а.с.33). Зазначені реквізити банківської карти вказані у анкеті клієнта [PERSON] та співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у договорі №8059260525 від 04 травня 2025 року (а.с.9). Згідно інформації наданої АТ КБ «Приват банк», на виконання ухвали суду про витребування доказів від 02.12.2025, встановлено, що на ім`я [PERSON] банком емітовано банківську картку № [NUMBER] , в період з 04.05.2025 по 07.05.2025були зарахування на суму 10 000 грн (а.с.62-64). 05 вересня 2025 року рішенням №05-09/2025 зборів учасників товариства змінено назву Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова - Нова» (а.с.35). Згідно розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №8059260525 від 04 травня 2025 рокувбачається, що сума кредиту 10 000 грн., всього нараховано процентів 19 044,00 грн., комісія 1500,00 грн., пеня 0,00 грн., всього сплачено по кредиту 7 800,00 грн., з них: 6 300,00 грн. проценти. Заборгованість [PERSON] по кредитному договору станом на 12.11.2025 року становить: 10000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 12 744,00 гривень заборгованість за процентами, разом 22 744,00 гривень (а.с.43-45). При цьому заборгованість за процентами вирахувана за наступною формулою 10000 грн х 1% х 180 дні (з 04.05.25 по 31.10.2025) = 18 000 грн, а починаючи з 181 дня за формулою 10000 грн х 0,87% х 12 дні (з 01.11.2025 по 12.11.2025) = 1044 грн, а всього 19044,00 грн, що не суперечить умовам договору №8059260525 від 04 травня 2025 року, оскільки такі відсотки нараховані протягом строку кредиту. Отже, розрахунок заборгованості позивачем наведений у позовній заяві, містить усі необхідні її складові - тіло кредиту, проценти за користування кредитними коштами та кількості днів прострочення виконання зобов`язань. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1341цс15 Верховний Суд України наголосив, що Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20. Отже, позивачем доведено факт укладення 04 травня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс», яке в подальшому перейменовано на ТОВ «Іннова-Нова» та [PERSON] договору надання грошових коштів у кредит №8059260525 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання. Позивач надав докази передання грошових коштів [PERSON] , а відтак вправі вимагати їх повернення. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що надані позивачем докази у їх сукупності підтверджують факт виникнення кредитних зобов`язань [PERSON] за кредитним договором від 04 травня 2025 року, не виконання позичальником умов договору, наявність у нього заборгованості у визначеному розмірі. Вказане підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростовано, квитанцією про отримання кредитних коштів. Оскільки матеріали справи не міститься доказів повернення відповідачем ТОВ «Іннова-Нова» отриманої у позику за вказаним договором суми кредиту у строки, передбачені договором, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Іннова-Нова» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 04.05.2025 року, що утворилась станом на 12.11.2025 року в розмірі 22 744,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 000,00 грн. та за відсотками за користування кредитом в сумі 12 744,00 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач ТОВ "Іннова-Нова" при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 20.11.2025 (а.с. 6). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved