Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ ФК "ЄАПБ) звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором позики № 79273614 від 25.03.2024 у розмірі 13203,91 грн, в якому також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 25.03.2024 між ТОВ 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів та [PERSON] в електронній формі укладено договір позики № 79273614. 14.06.2021 між ТОВ 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів та ТОВ ФК ЄАПБ укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів передало (відступило) за плату, а ТОВ ФК ЄАПБ отримало права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру Боржників № 30 від 19.08.2024 ТОВ ФК ЄАПБ набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] у загальній сумі 13203,91 грн., які складаються з заборгованості за основною сумою боргу 6746,40 грн., за відсотками 2025,00 грн, та 4432,51 грн. за процентами за понадстрокове користування позикою. 06.11.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та вказав про відсутність заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви з додатками надсилались відповідачу за зареєстрованою адресою його проживання, однак конверти з вказаними документами повернулися до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 25.03.2024 між ТОВ 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів та [PERSON] в електронній формі укладено договір позики № 79273614. Згідно з умовами договору товариство зобов`язалося передати клієнту ( [PERSON] ) горошові кошти у позику в розмірі 9000,00 грн строком на 30 днів, до 23.04.2024, на умовах сплати процентів з фіксованою процентною ставкою, процента ставка (базова) день - 2,5 %, денна процентна ставка 0,75% (застосовується у відповідності до умов програми лояльності), процентна ставка за понаднормове користування позикою 2,7 % (а.с. 5-7). 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується відступити за плату ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 9-11). З урахуванням додаткової угоди № 34 від 19.08.2024 ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до осіб згідно реєстру боржників № 30 від 19.08.2024 (а.с. 14). Відповідно до витягу з Реєстру Боржників № 30 від 19.08.2024 до вищезгаданого Договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги за договором позики № 79273614 від 25.03.2024 до відповідача [PERSON] у загальній сумі 13203,91 грн., які складаються з заборгованості за основною сумою боргу 6746,40 грн., заборгованості за відсотками 2025,00 грн, та 4432,51 грн. заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою (а.с. 17). Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1047 ЦК України у випадку коли позикодавцем є юридична особа, договір позики незалежно від суми укладається у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ "Про електронну комерцію" (далі - Закон). Згідно зі ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» не надано доказів на підтвердження передачі грошей (зарахування коштів) відповідачу. Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості з відповідача за договором надав суду: копію договору позики, копії договору факторингу та додаткових угод до нього, акта прйому-передачі реєстру боржників № 30 від 19.08.2024, платіжної інструкції про плату за відступлення права вимоги згідно додаткової угоди № 34, витяг з реєстру боржників та розрахунок заборгованості. Проте, вказані документи підтверджують лише умови надання коштів у позику та переуступку права вимоги попереднім кредитором за вказаним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», які не є належними та допустимим доказами надання коштів та користування ними відповідачем. Позивач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Враховуючи те, що письмові матеріали справи не містять належних та допустимих доказів отримання відповідачем коштів у позику, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає у зв`язку з не доведенням позивачем факту перерахування коштів на виконання умов договору позики, а також фактичного користування ними відповідачем. Згідно положення ст. 141 ЦПК України та наведеного висновку суду, судові витрати покладаються на сторону позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed