Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

23.09.2025 КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що підприємство КПТМ «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населення, яке зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію та гарячу воду, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири та споживачами теплової енергії, яку надає позивач за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачують, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.11.2019 по 01.03.2025 за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 42343,72 грн., що складається з наступних сум: 41607,11 грн. - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії; 736,61 грн. плата за абонентське обслуговування. Відповідачам було направлено лист щодо заборгованості з вимогою добровільно сплатити борг. Однак заборгованість у добровільному порядку сплачено не було. За таких обставин, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на свою користь вказану суму заборгованості. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення судом не заперечує. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, відзив на позов не надали, у звязку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (далі-споживач). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] в якій також зареєстрована [PERSON] та була зареєстрована [PERSON] (а.с.8, 10,29,31). Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна. Відповідно до п.1, п.5, ч.2, статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини 1 статті 9 ЗУ Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ст.13 Конституції України, власність зобов`язує. Статтями 319 та 322 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін. Сам факт відсутності укладеного договору не звільняє відповідача від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги, а лише позбавляє його можливості скористатися в повному обсязі правами споживача, передбаченими Законом «Про захист прав споживачів», на отримання послуг вчасно та відповідної якості згідно з умовами укладеного договору. Позивачем були надані послуги з постачання теплової енергії відповідачам [PERSON] та [PERSON] , однак відповідачі належним чином не виконували своїх зобов`язань по оплаті за отриману теплову енергію, у зв`язку з чим, у нього перед КПТМ «Криворіжтепломережа» утворилася заборгованість за період з 01.11.2019 по 01.03.2025 за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 42343,72 грн., що складається з наступних сум: 41607,11 грн. - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії; 736,61 грн. плата за абонентське обслуговування. (а.с.11). Факт наявності заборгованості, а також правильність розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, законність тарифів та розміру нарахування послуг у встановленому законом порядку (ст.ст.12, 81 ЦПК України) ніким не спростовано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не в повному обсязі виконувались зобов`язання щодо оплати за надані послуги з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі, а тому позов КПТМ «Криворіжтепломережа» підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіл судових витрат між сторонами слід вирішити за правилами ст.141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 3028 грн. з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved