Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

У грудні 2025 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк») звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 06 травня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено Заяву-договір №1684762-305, відповідно до умов якої позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на наступних умовах: п.1.1.1 Сума кредиту: 31470,00 грн.; п. 1.2. Строк кредиту: 12 місяців; п. 1.3 Проценти за користування кредитом: 0,01 % річних; п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 4,9 % щомісячно. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цієї заяви-договору кредит, шляхом зарахування коштів в сумі, визначеній в п.1.1.1 даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на власні потреби у сумі 31470,00грн. на поточний рахунок [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК». Отже, згідно вказаного договору, відповідачка отримала кредит на власні потреби в сумі 31470,00 грн., шляхом їх перерахування на поточний рахунок [NUMBER] відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК». Вказував, що АТ «ТАСКОМБАНК» свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі, та надав кредит відповідачці у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, але відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує та систематично порушує умови договору, що підтверджується випискою по рахунку. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором №1684762-305, заборгованість [PERSON] перед АТ «Таскомбанк» станом на 02 вересня 2025 становить 59315,34 грн., яка складається з: - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 30012,25 грн., заборгованість за процентами (в тому числі прострочена) 4,52 грн., заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) 29298,57 грн. Оскільки відповідачка ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором №1684762-305, позивач просив суд стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 59315,34 грн., яка складається з: - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 30012,25 грн., заборгованість за процентами (в тому числі прострочена) 4,52 грн., заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) 29298,57 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року по справі було відкрито провадження, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.11). Представник АТ «Таскомбанк», діючий на підставі довіреності від 05 червня 2025 року, в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви, просив суд розглянути справу за відсутності представника Банку (а.с.2-4,5). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с.14). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що АТ «Таскомбанк» є юридичною особою та дії на підставі Статуту. Встановлено, що 06 травня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено Заяву-договір №1684762-305, відповідно до умов якої позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на наступних умовах: п.1.1.1 Сума кредиту: 31470,00 грн.; п. 1.2. Строк кредиту: 12 місяців; п. 1.3 Проценти за користування кредитом: 0,01 % річних; п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 4,9 % щомісячно. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цієї заяви-договору кредит, шляхом зарахування коштів в сумі, визначеній в п.1.1.1 даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на власні потреби у сумі 31470,00грн. на поточний рахунок № [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК». Підписавши зазначену Заяву-договір №1684762-305 від 06 травня 2021 року, позичальник підтвердила достовірність відомостей, відображених в заяві-договорі, підтвердила факт ознайомленості, обізнаності та розуміння Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зі всіма додатками до нього, надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку згідно внутрішніх нормативних документів банку та надав свою пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. Позичальник підтвердив, що ознайомлений в повному обсязі з умовами надання та обслуговування кредитної лінії, йому повністю зрозумілі всі умови, відсутні зауваження, заперечення або доповнення до них. Заява - договір оформлена (заповнена та підписана) у двох примірниках, по одному для Клієнта та для АТ «Таскомбанк» та є документом, що підтверджує відкриття поточного рахунку № [NUMBER] у валюті - гривня відповідно до пакету послуг «Кредитка», операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів, оформлення банківської платіжної картки. Строк дії кредитного ліміту становить 24 місяців, при цьому після закінчення зазначеного періоду строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується на такий же строк. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже, згідно вказаного договору, відповідачка отримала кредит на власні потреби в сумі 31470,00 грн., шляхом їх перерахування на поточний рахунок [NUMBER] відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК». Встановлено, АТ «ТАСКОМБАНК» свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі, та надав кредит відповідачці у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, але відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує та систематично порушує умови договору, що підтверджується випискою по рахунку. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором №1684762-305, заборгованість відповідачки перед АТ «Таскомбанк» станом на 02 вересня 2025 становить 59315,34 грн., яка складається з: - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 30012,25 грн., заборгованість за процентами (в тому числі прострочена) 4,52 грн., заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) 29298,57 грн. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання заданим договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачка свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 02 вересня 2025 заборгованість становить 59315,34 грн., яка складається з: - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 30012,25 грн., заборгованість за процентами (в тому числі прострочена) 4,52 грн., заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) 29298,57 грн. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов АТ «Таскомбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до змісту частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачки (а.с. 1).

Outcome: approved