Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" (далі ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 15 серпня 2024 року між ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" та [PERSON] в електронній формі був укладений договір №1422556174137 про надання грошових коштів у кредит, відповідно до умов якого [PERSON] , у безготівковій формі, шляхом перерахування на реквізити платіжної карти надано кредит у розмірі 4500 гривень, строком на 120 днів, а остання зобов`язалася повернути кредит, сплатити відсотки, за користування кредитом, у випадку порушення зобов`язань сплатити штраф на умовах визначених договором. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого станом на 19.06.2025 року виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути у розмірі 19 421,70 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4033,90 грн., заборгованість за відсотками - 6387,90 грн., заборгованість за штрафом 9000,00 грн. 17 липня 2025 року у справі було прийнято заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі. У заяві про перегляд заочного рішення відповідач зазначала, що загальний розмір заборгованості є надмірним, а тому просила про зменшення суми заборгованості за кредитним договором. Ухвалою від 11 вересня 2025 року заочне рішення у справі було скасоване та призначено судовий розгляд. Представник позивача у судове засідання не з`явився, серед іншого в позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у призначені судові засідання неодноразово не з`являлася, до суду надсилала заяви про відкладення розгляду справи. У судове засідання, призначене на 28.01.2025 року [PERSON] не з`явилася, про дату та час судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 15.08.2024 року між ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" та [PERSON] , було укладено договір про надання грошових коштів у кредит продукту "Старт" №1422556174137 (далі - Договір), який останньою підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику кредит на суму 4500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1 Договору) (арк. спр. 4 на звороті-11). Кредит надається строком на 120 днів, з 15.08.2024 року до 13.12.2024 року (п. 1.3 Договору) (а.с. 5 на звороті). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,48 % в день від суми кредиту за час користування ним. Процентна ставка фіксована (п.1.4.1 Договору). Загальні витрати за кредитом 8 054,46 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту 12164,63 грн. Кредит надається шляхом здійснення переказу коштів у сумі 4500,00 грн. на банківський рахунок позичальника. У разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим договором позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу (п. 6.4 Договору) (а.с. 10). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (арк. спр. 14-15). Додатком №1 до договору про надання грошових коштів у кредит продукту "Старт" №1422556174137 встановлено графік платежів за договором, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (арк. спр. 12 та на звороті). ТОВ "ФК "Контрактовий Дім" повідомило ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" про успішне перерахування 15.08.2024 року о 12 год. 06 хв. на платіжну карту № [NUMBER] коштів у сумі 4500 гривень (арк. спр. 17). Позичальник свої зобов`язання до договором не виконувала належним чином, здійснивши погашення кредиту лише на суму 1332,00 грн. 21.04.2025 року ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" надіслала [PERSON] , претензію щодо повернення суми кредиту та процентів за договором (арк. спр. 25 та на звороті), однак претензія залишилася без реагування. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що 15.08.2024 року між відповідачем та ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" було укладено договір про надання грошових коштів у кредит продукту "Старт" в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" надало відповідачу кошти в сумі 4500 грн. строком на 120 днів, тобто до 13.12.2024 року, а остання зобов`язалася повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором, а також неустойку у вигляді штрафу у випадку невиконання/неналежного виконання зобов`язань за договором згідно з графіком платежів. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, оскільки кредитні кошти у розмірі 4500 грн. були перераховані відповідачу. Згідно доводів позовної заяви та долученого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором №1422556174137 від 15.08.2024 року становить 19421,70 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 4033,80 грн., заборгованості за відсотками 6387,90 грн., які підлягають стягненню з відповідача Що стосується вимог позивача щодо стягнення штрафу у розмірі 9000,00 грн. Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України). Суд звертає увагу на те, що пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За змістом ч.1 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Верховний Суд неодноразово наводив висновки щодо застосування п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (див. постанова Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі №706/68/23 (провадження № 61-8279св23). Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. У договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, тощо. У встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Судом враховано, що законодавець на рівні акту цивільного законодавстві (п. 15 та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) передбачив спеціальний випадок звільнення від обов`язку позичальника сплатити неустойку (штраф, пеню). Такий обов`язок припиняється без його виконання. Як вбачається з матеріалів справи відповідачу до сплати було нараховано у рахунок сплати штраф у розмірі 9000,00 грн. Однак, відповідно до вимог закону такі нарахування підлягають списанню кредитодавцем, а отже у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial