Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Представник ТОВ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» Руденко К.В. через систему «Електронний суд» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що відповідно до укладеного договору № 3776542 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.06.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (торгова марка «Credit7») та [PERSON] , відповідачка отримала кредит у розмірі 10000 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (730% річних). 24.04.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі по тексту Фактор, Позивач), укладено Договір факторингу № 24/04/24 від 24.04.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №3776542 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.06.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора, підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://credit7.ua/pro-nas/. Кредитні кошти були перераховані відповідачці 28.06.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Ощадбанк». Відповідачка не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості, що наданий первісним кредитором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 24.04.2024 року (дата переходу права вимоги до позивача) становить 60998,54 грн., яка складається з: 9999,98 грн. заборгованість за кредитом; 50998,56 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 28.06.2023 року по 24.04.2024 року (включно). З огляду на викладене, просив стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №3776542 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.06.2023 року станом на 24.04.2024 року у розмірі 60998,54 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»не з`явився, однак 20.01.2026 року представником [PERSON] через систему «Електронний суд» було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, 06.01.2026 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила вирішити питання про стягнення з неї 50 відсотків судового збору та зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Положеннями ч.3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 28.06.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» (торгова марка «Credit7») (далі Первісний кредитор) та [PERSON] укладено договір № 3776542 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала у користування кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн. строком на 351 днів (періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 27 днів), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (730% річних). Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно п.5.4.1 Кредитного договору, Відповідач зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. Відповідно до п. 2.1 розділу 2 договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн. були перераховані [PERSON] 28.06.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Ощадбанк», що підтверджується копією платіжної інструкції від 29.06.2023 року, наданою суду АТ «Державний ощадний банк України». З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № 3776542 від 28.06.2023 року вбачається, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» нарахувало відповідачці заборгованість, яка станом на 24.04.2024 року становила 66558,56 грн. та складається з наступного: 5560,02 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 60998,54 грн. - заборгованість за відсотками. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»не здійснювалось нарахування комісій, пені та інших штрафних санкцій по кредитному договору у відповідності до чинного законодавства України. 24.04.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 24/04/24 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню в тому числі до [PERSON] за кредитним договором №3776542 від 28.06.2023року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору Договір факторингу № 24/04/24 від 24.04.2024 року TOB «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №3776542 від 28.06.2023року в розмірі 60998,54 грн. та складається з: 9999,98 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 50998,56 грн. заборгованість по нарахованим процентам. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст.ст.628,629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Закон України від 03.09.2015 р. № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон), визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За положеннями п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не здійснила погашення заборгованості у визначений термін, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 60998,54 грн., а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості слід задовольнити. Відповідно до ч. 1, п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, у зв`язку з визнанням відповідачкою [PERSON] позову до початку розгляду справи по суті, підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» з Державного бюджету України сплачений за подачу до Сокирянського районного суду Чернівецької області позову ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до [PERSON] , за платіжним документом (платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 3464 від 18.11.2025 року) судовий збір у розмірі 1211,20 грн., а також відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у розмірі 1211,20 грн. Представник позивача в позовній заяві також просив стягнути з відповідачки понесені витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Судом встановлено, що 02.08.2024 року між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та адвокатом Руденко К.В. укладено договір №02/08/2024 про надання юридичних послуг. Також, на підтвердження надання позивачу правової допомоги адвокатом Руденко К.В. до позовної заяви надані: довіреність від 18.09.2025 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2412 від 23.10.2018 року, акт приймання-передачі наданих послуг №109 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №109№02/08/2024 про надання юридичних послуг від 25.09.2025 року, копія платіжної інструкції кредитового переказу коштів №3186 від 25.09.2025 року. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч.4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У той же час, до початку розгляду справи по суті відповідачкою було заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 5000,00 грн., з огляду на складність справи та визнання відповідачкою позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved