Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

У вересні 2025 року на адресу Індустріального районного суду міста Дніпра засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 липня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецької області між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 135. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, через протилежні характери та погляди на життя, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Подружні відносини з відповідачем фактично припинені. Спільного господарства сторони не ведуть. Шлюб має формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. Надання строку на примирення не потрібно. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 вересня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної справи визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 11 вересня 2025 року матеріали цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] передано для розгляду за підсудністю до Заводського районного суду міста Кам`янського. Справа надійшла до Заводського районного суду міста Кам`янського 01 грудня 2025 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Заводського районного суду міста Кам`янського від 01 грудня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної цивільної справи визначено суддю Гречану В.Г., ухвалою якої від 05 грудня 2025 року цивільну справу № 202/8607/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу повернуто до Індустріального районного суду міста Дніпра як таку, що направлена до Заводського районного суду міста Кам`янського помилково. Справа надійшла до Індустріального районного суду міста Дніпра 05 січня 2026 року. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05 січня 2026 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 09 січня 2026 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву останнього, відповідно до якої останній просив здійснювати розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, натомість засобами поштового зв`язку подала заяву, якою просила розглядати цивільну справу за її відсутності. Позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 29 липня 2006 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 135 (а.с. 5). Позивач та відповідач мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Між позивачем та відповідачем відсутній спір про місце проживання спільної дитини, яка після розірвання шлюбу буде продовжувати проживати разом із матір`ю, позивачем у справі. Також, встановлено, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] не заявлено клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище відповідача не змінювати. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Outcome: approved