Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

22 жовтня 2025 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за наданні послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення та абонентської плати в сумі 33 824 грн. 27 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачка [PERSON] є власником нежитлового приміщення площею 192,8 кв.м. в будинку [ADDRESS] . Згідно із законом споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Нежитлове приміщення, яке належить відповідачці, розташоване в будинку [ADDRESS] , що приєднаний до системи централізованого опалення (теплопостачання). Будинок обладнаний загальнобудинковим лічильником теплової енергії Sharkу (акт від 14.09.2016 року). Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії між споживачами здійснюється відповідно до законодавства, щомісячно в опалювальний період здійснювалось зняття показань загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії встановленого у житловому будинку по [ADDRESS] . Крім того, здійснювалось контрольне зняття показників загальнобудинкового лічильника про що було складено відповідні акти звірки показників приладу обліку теплової енергії. Нежитлове приміщення відповідачки обладнане системою індивідуального опалення, а отже не обігрівається від системи централізованого опалення і позивач не здійснює нарахування відповідачці за послугу з постачання теплової енергії в її приміщення. Проте, багатоквартирний житловий будинок складається не тільки квартир, а й має інші допоміжні приміщення та місця загального користування, на які витрачається теплова енергія, яка надійшла у будинок. Загальний обсяг спожитої енергії на опалення розподіляється безпосередньо на опалення житлових і нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення і сумарний обсяг теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Відповідно до п. 8,9,12 Розділу IV Методики та укладеного договору приєднання, позивач здійснив розрахунок за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення житлового будинку по [ADDRESS] , в частині, яка припадає на приміщення відповідачки. Так, в період з 01.12.2021 року по 01.06.2023 року, за який виникла заборгованість, діяли тарифи, встановлені рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 999 від 28.10.2021 року «Про встановлення шляхом коригування міському комунальному підприємству «Хмельницьктеплокомуненерго» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води» для інших споживачів в розмірі 5389,35 грн./Гкал (без ПДВ) з 01.11.2021 року (або 6467,22 грн. з ПДВ). За заявлений період позивач здійснив перерахунки за надані послуги у зв`язку із зміною ціни на газ, відповідно до Постанови КМУ від 10.11.2021 року та наказів МКП «Хмельницьктеплокомуненерго». Відповідно до наказів МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» у зв`язку із зміною ціни природного газу на кожен місяць опалювального періоду встановлювались коефіцієнти перерахунку вартості послуги з постачання теплової енергії. Станом на 01.12.2021 року за відповідачкою існувала заборгованість за надані послуги в сумі 314,26 грн. За період з 01.12.2021 року по 01.05.2023 року приміщенням відповідачки [PERSON] спожито 6,2641 Гкал та їй нараховано за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб за вказаний період 34 189 грн. 10 коп. 11.09.2023 року відповідачкою було сплачено 1 000 грн. Станом на 01.10.2025 року заборгованість відповідачки за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб за період з 01.12.2021 року по 01.07.2023 року складає 33 503 грн. 36 коп. Наказом МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» від 01.11.2021 року № 121 з 01.12.2021 року плату за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії встановлено в розмірі 16 грн. 89 коп. в місяць (з ПДВ). За період з 01.12.2021 року по 01.07.2023 року відповідачці нараховано плату абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії в сумі 320 грн. 91 коп., яка нею оплачена не була. Отже, станом на 01.07.2025 року заборгованість [PERSON] за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії становить 33 503 грн. 36 коп. за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб за період з 01.10.2024 року по 01.07.2023 року та 320 грн. 91 коп. плати абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 року по 01.07.2023 року. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» вищевказану заборгованість та 3 028 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 30 січня 2026 року представниця відповідачки [PERSON] [PERSON] подала до суду письмову позицію щодо позовних вимог (відзив на позов), де зазначила, що з позовними вимогами МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» не погоджується, вважає їх незаконними, позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Дійсно [PERSON] з 25.03.2020 року на праві власності належить нерухоме майно: нежитлове приміщення загальною площею 192,8 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 1947951968101), яке станом на даний час від`єднане від систем центрального теплопостачання. Так, у листопаді 2015 року з МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» був укладений Договір № 1346/15, предметом якого було виготовлення технічних умов на реконструкцію існуючої системи опалення житлового будинку по [ADDRESS] в межах нежитлового приміщення магазину « [INFO] » (на даний час приміщення відповідачки). 02.11.2015 року (на виконання умов вказаного вище Договору) з боку МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» Хмельницької міської ради були видані Технічні умови № 031-2015 від 02.11.2015 року на реконструкцію існуючої системи опалення житлового будинку по [ADDRESS] в межах нежитлового приміщення магазину « [INFO] ». Згідно із п. 2 та п. 3 вказаних Технічних умов надано дозвіл на роботи з реконструкції системи опалення та від`єднання приладів опалення від транзитних стояків, при цьому, зобов`язано стояки поновити, пофарбувати та ізолювати. 05.07.2016 року представником МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» був складений Акт про обстеження системи централізованого опалення, згідно із яким у нежитловому приміщенні (магазин « [INFO] ») по [ADDRESS] , прилади опалення відсутні, стоки ізольовані. Таким чином, з липня 2016 року і станом на даний опалення цього об`єкта нерухомого майна проводиться іншими джерелами енергії. При цьому, будь-яка потреба у відновленні отримання такої послуги відсутня. Окрім того, жодного Договору на постачання теплової енергії між [PERSON] та МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» не укладено. Водночас, позивач звертається до суду із питанням про стягнення коштів з [PERSON] за постачання теплової енергії до приміщень загального користування. Так, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Проте, нежитлове приміщення це ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна (п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Окрім того, управителем багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є КП «УМК «Центральна». Водночас, з врахуванням призначення управителя будинку [ADDRESS] безпосередньо Хмельницькою міською радою, обов`язку у співвласників багатоквартирного будинку на укладання договорів з надавачами послуг до спільного майна будинку не виникло, оскільки саме таке зобов`язання покладено законом на КП «УМК «Центральна» (код ЄДРПОУ 02090148). Разом з тим зазначає, що жодних вимог щодо компенсації витрат на утримання спільного майна з боку КП «УМК «Центральна» на адресу [PERSON] не надходило, що свідчить про належне здійснення нею своїх зобов`язань щодо утримання нерухомого майна та вимог щодо власності. Представник позивача МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» Яковлев А.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просива позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, її представниця [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її та відповідачки відсутності, просила під час ухвалення рішення судом врахувати позицію сторони відповідача, викладену у письмових поясненнях. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів з ухваленням рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наданні докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частина перша статті 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами першою та другою статті 10 ЦПК України встановлено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Так, судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] є власником нежитлового приміщення площею 192,8 кв.м. в будинку [ADDRESS] , що не заперечується сторонами. Згідно ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Статтею 360 Цивільного Кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання теплової енергії є комунальною послугою. Споживач не звільняється від оплати комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що основними обов`язками споживача теплової енергії, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен помісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Вищенаведена норма кореспондується з п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яким передбачено право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас, відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Навіть відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Приміщення, яке належить відповідачці, розташоване в будинку [ADDRESS] , що приєднаний до системи централізованого опалення (теплопостачання). Будинок обладнаний загальнобудинковим лічильником теплової енергії Sharkу (акт від 14.09.2016 року). Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії між споживачами здійснюється відповідно до законодавства, а саме: Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 року № 830 із змінами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 року № 1022 (надалі Правила), Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315 із змінами (надалі Методика). Відповідно до частини 1 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Відповідно до ст. 10 вказаного Закону, у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті. Визначений за допомогою вузла комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг; обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Житловий будинок по [ADDRESS] , приєднаний до системи централізованого опалення, та обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії, який забезпечує загальний облік споживання теплової енергії в будівлі. Щомісячно в опалювальний період здійснюється зняття показань загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії встановленого у житловому будинку по [ADDRESS] . Крім того, здійснюється контрольне зняття показників загальнобудинкового лічильника про що було складено відповідні акти звірки показників приладу обліку теплової енергії. Приміщення відповідачки обладнане системою індивідуального опалення, а отже не обігрівається від системи централізованого опалення, що підтверджується Акт про обстеження системи централізованого опалення складеним 05.07.2016 року представником МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», тому позивач не здійснює відповідачці нарахування за послугу з постачання теплової енергії в його приміщення. Проте, багатоквартирний житловий будинок складається не тільки квартир, а й має інші допоміжні приміщення та місця загального користування, на які витрачається теплова енергія, яка надійшла у будинок. Згідно Методики, визначено, що: - місця загального користування (далі - МЗК) - це загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень; допоміжні приміщення - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будівлі/будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); - загальнобудинкові потреби - витрати на забезпечення спільних потреб будівлі/будинку комунальними послугами; - загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розрахунок нарахувань за послуги з постачання теплової енергії здійснюється на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. № 315 із змінами. Вищезазначена Методика встановлює порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції); обсягів холодної, гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби; обсягів холодної та гарячої води, спожитої споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку; порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), визначає вимоги до приладів- розподілювачів теплової енергії, поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами у будівлях, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії та/або гарячої, та/або холодної води, де налічуються два та більше споживачів. Загальний обсяг спожитої енергії на опалення розподіляється безпосередньо на опалення житлових і нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення і сумарний обсяг теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Відповідно до пунктів 8, 9, 12 Розділу IV Методики та укладеного договору приєднання, МКП «Хмельницьктеплокомуненрго» здійснив розрахунок та нарахував [PERSON] за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення житлового будинку по [ADDRESS] , в частині, яка припадає на приміщення відповідачки. В період з 01.12.2021 року по 01.06.2023 року, за який виникла заборгованість, діяли тарифи, встановлені рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 999 від 28.10.2021 року «Про встановлення шляхом коригування міському комунальному підприємству «Хмельницьктеплокомуненерго» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води» для інших споживачів в розмірі 5389,35 грн./Гкал (без ПДВ) з 01.11.2021 року (або 6467,22 грн. з ПДВ); пунктом 3.1.3 рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 851 від 10.11.2022 року «Про встановлення та застосування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для населення, бюджетних установ, інших споживачів, релігійних організацій міському комунальному підприємству «Хмельницьктеплокомуненерго» для інших споживачів в розмірі 5389,35 грн./Гкал (без ПДВ) (або 6467,22 грн. з ПДВ). Відповідно п. 31 Постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 року № 830 із змінами, у разі зміни (коригування) тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору. За заявлений період позивач здійснив перерахунки за надані послуги у зв`язку із зміною ціни на газ, відповідно до Постанови КМУ від 10.11.2021 року та наказів МКП «Хмельницьктеплокомуненерго». Пунктом 2 Постанови КМУ «Про деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу» від 10.11.2021 року № 1209 установлено, що механізм зміни теплопостачальною організацією (виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води) розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника) застосовується до споживачів теплової енергії, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій) з урахуванням диференціації тарифів, що визначається згідно з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги». Згідно ч. 2 п. 2 Постанови зміна розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій) у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника) починаючи із нарахувань за жовтень 2021р. відображається щомісяця у платіжних документах зазначених споживачів, надісланих у місяці, що настає за розрахунковим періодом. Відповідно до наказів МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» у зв`язку із зміною ціни природного газу на кожен місяць опалювального періоду встановлювались коефіцієнти перерахунку вартості послуги з постачання теплової енергії. Згідно абз. 3 п. 2 Постанови КМУ від 10.11.2019 року № 1182 про зміни розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам позивач інформував користувачів (в тому числі відповідачку) шляхом розміщення на офіційному веб-сайті підприємства інформаційного повідомлення з наведенням відповідних обґрунтувань. Крім того, інформація про перерахунки містилась у рахунках на оплату за отримані послуги. Станом на 01.12.2021 року за відповідачкою існувала заборгованість за надані послуги в сумі 314 грн. 26 коп. За період з 01.12.2021 року по 01.05.2023 року відповідачці нараховано за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб за вказаний період 34 189 грн. 10 коп. 11.09.2023 року відповідачкою було сплачено 1 000 грн. 00 коп. Станом на 01.10.2025 року заборгованість [PERSON] за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб за період з 01.12.2021 року по 01.07.2023 року складає 33 503 грн. 36 коп. Наданий позивачем розрахунок заборгованості сторона відповідачки не оспорила, оскільки її заперечення ґрунтуються на відсутності підстав для стягнення такої плати в цілому, а не стосуються невірного нарахування суми заборгованості, контррозрахунку суду не надала. Відповідно до ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче- огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог Закону України № 417 від 14.05.2015 року «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники житлових та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків, які у встановленому порядку відключені від системи централізованого опалення та постачання гарячої води, є співвласниками багатоквартирних будинків та несуть зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника, а також витрати на обслуговування внутрішньобудинкових мереж, в тому числі і витрати на теплову енергію, витрачену для опалення місць загального користування та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до п. 38 Правил, Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Згідно п. 35 Правил № 830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Відповідно до п. 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії затверджених Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складається з: - плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; - плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; - плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Плата за послугу, абонентське обслуговування вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Крім того відповідно до п.п. 5 п. 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії споживач (Боржник) зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Відповідно до п. 2 абз. 7 ч. З Закону України «Про житлово-комунальні послуги» граничний розмір плати за абонентське обслуговування визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 ч. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» від 21.08.2019 року № 808 встановлено, що граничний розмір плати за абонентське обслуговування, визначений відповідно до цієї постанови, застосовується окремо за кожною комунальною послугою (постачання теплової енергії; постачання гарячої води; централізоване водопостачання; централізоване водовідведення; поводження з побутовими відходами) виконавцями послуг, що нараховують плату за абонентське обслуговування згідно з відповідними договорами. Наказом МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» від 01.11.2021 року № 121 з 01.12.2021 року плату за абонентське обслуговування в розмірі 16,89 грн. в місяць (з ПДВ) за послугу з постачання теплової енергії. Щомісячно відповідачці виставлялись до оплати рахунки за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії. За період з 01.12.2021 року по 01.07.2023 року [PERSON] нараховано плату абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії в сумі 320 грн. 91 коп., яка нею оплачена не була. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Нормами статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, висновує, що з [PERSON] на користь на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» необхідно стягнути заборгованість: 33 503 грн. 36 коп. за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб за період з 01.12.2021 року по 01.07.2023 року; 320 грн. 91 коп. плати абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 року по 01.07.2023 року, а всього - 33 824 грн. 27 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» задоволено повністю, то з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 3 028 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем за подання позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved