Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

23.11.2021 АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз" звернулося до Чуднівського районного суду із позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 16 272,94 грн. та 2 270, 00 грн. судового збору. Обґрунтовує тим, що в ході перевірки 07.12.2020 вузла обліку природного газу, що встановлений за адресою проживання відповідача, представниками позивача згідно з положеннями пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015, було виявлено наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у зв`язку з чим оператором ГРМ ініційовано проведення експертизи газового лічильника Самгаз G4 №3237830. Лічильник відповідача було демонтовано та упаковано в пакет з пломбою № R 30432472, про що складено акт про демонтаж ЗВТ б/н від 07.12.2020. Також складено Протокол щодо направлення засобів вимірювальної техніки на позачергову (експертну) повірку, експертизу № 54 від 07.12.2020, який містить посилання на відсутність пломб заводу виробника, що є підставою для направлення лічильник на експертизу. В зв`язку з виявленим порушенням складено Акт про порушення № БЧ-1.1-18 від 07.12.2020, який підписано відповідачем без зауважень. 08.12.2020 газовий лічильник Самгаз G 4 № 3237830 був доставлений для проведення експертизи, за результатами якої складено Акт проведення експертизи лічильника газу №3850 від 08.12.2021. Зазначений Акт містить наступні висновки: «Пошкодження лівої пломби заводу-виробника. Втручання в роботу 3BT.» Експертиза була проведена в присутності представника Відповідача Демчика Сергія Михайловича, відповідно до доручення в довільній формі. Враховуючи висновки експертизи щодо наявного втручання в ЗВТ, було складено Акт про порушення № ЖЖ-2.1-250 від 08.12.2020, який було винесено на розгляд постійно діючої комісії по розгляду актів про порушення, розгляд відбувся 27.01.2021. Про час та дату засідання комісії відповідач був повідомлений листом № 100-Сл-633-0121 від 20.01.2021. 27.01.2021 на комісії було прийнято рішення про задоволення Актів про порушення № БЧ-1.1.-18 від 07.12.2020 та № ЖЖ-2.1.-250 від 08.12.2021, рішення відображено Протоколі № 74 від 27.01.2021. Враховуючи вищевикладене, АТ «Житомиргаз» було здійснено розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу, що становить 1955, 08 м.куб вартістю 16 272, 94 коп. Так як на час подання позовної заяви заборгованість не сплачена, позивач просить суд стягнути таку в примусовому порядку. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, надіславши 26.04.2023 до суду відзив та 17.11.2025 - додаткові пояснення. Вказує, що проживає у приватному будинку, облік газу здійснювався за допомогою лічильника №3237830, який був виготовлений 26.06.2012. Згідно паспорту вказаного лічильника його міжповірочний інтервал складає 8 років. Відповідна повірка мала бути проведена не пізніше 26.06.2020, проте Оператором ГРМ не забезпечено належний моніторинг термінів спливу міжповірочного інтервалу, періодичну повірку лічильника протягом міжповірочного інтервалу не проведено, що є порушенням п. 2 гл. 8 розділу Х Кодексу газорозподільних систем. Також позивачем не надано жодного доказу і не доведено, що споживачем газу використано об`єм газу більше, ніж об`єм газу, за яким сплачено ним. Крім того позивачем не надано жодного доказу на підтвердження неправомірності дій відповідача, а також беззаперечних доказів про те, що він допустив порушення, за що притягується до відповідного виду відповідальності. У додаткових поясненнях, надісланих суду 17.11.2025, звертає увагу суду, що акт пломбування або інший документ, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів, є обов`язковим для встановлення факту пошкодження пломб. Позивачем не надано такого акту чи іншого документа. Крім того, повідомлення про розгляд Акту було отримано відповідачем 30.01.2021. 04.02.2021 він звернувся до Позивача із заявою про повторний його розгляд та висловив свою незгоду з прийнятим рішенням, залишивши номери контактних телефонів, проте другого разу його також із запізненням повідомили про розгляд Акту. Розгляд відбувся 17.02.2021, а лист із повідомленням відповідач отримав 26.02.2021. Після отримання листа-вимоги про стягнення заборгованості, відповідач подав скаргу на ім`я позивача, просив скасувати Акт-розрахунок необлікованого газу, однак ця скарга була проігнорована позивачем. Відповідач також звертався зі скаргою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до додаткових пояснень АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» від 17.12.2025, зазначені представником відповідача пояснення не спростовують факту виявленого порушення, пов`язаного з втручанням в газовий лічильник, та не спростовують правомірність рішення комісії Оператора ГРМ щодо задоволення актів про порушення та проведення нарахувань необлікованих об`ємів природного газу. Запрошення з повідомленням дати , часу та місця проведення засідання постійнодіючої комісії Позивача по розгляду актів про порушення відносно Відповідача було направлено 21.01.2021 рекомендованим листом про проведення засідання комісії 27.01.2021, тобто із розрахунку достатнього часу для отримання рекомендованого листа в межах Житомирської області. Також, запрошення рекомендованим листом на засідання постійнодіючої комісії Позивача, на якому здійснювався перегляд прийнятого рішення на підставі звернення Відповідача, було направлено 12.02.2021, а засідання відбулось 17.02.2021. Усі три складові щодо встановленого факту здійсненого втручання в газовий лічильник доведено наявним в матеріалах справи Актом проведення експертизи, у той же час Відповідач не здійснив направлення газового лічильника на незалежну експертизу. Надана Відповідачем копія паспорту газового лічильника Самгаз G4 за №3237830 свідчить про те, що заводом виробником передбачено дві охоронні пломби з відповідними відтисками (ліва та права). Зазначене свідчить про відсутність належних та допустимих доказів в матеріалах справи, які б свідчили про відсутність втручання в газовий лічильник Самгаз G4 за № 3237830 та неправомірність дій Оператора ГРМ. Ухвалою суду від 07.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 24.09.2025 суддею справу прийнято до свого провадження та у зв`язку зі зміною складу суду вирішено здійснити перехід зі спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні 10.11.2025 проголошено перерву для надання можливості представнику відповідача надати додаткові пояснення. 22.12.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку з відсутністю електропостачання у суді. У судовому засіданні 02.02.2025 представник АТ «Житомиргаз» позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Представник відповідача - адвокат Лущик К.О. у судовому засіданні 02.02.2025 заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та у додаткових поясненнях. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 07.12.2020 у ході перевірки вузла обліку природного газу позивачем виявлено порушення, передбачені розділом ХІ глави 2 пункту 1 підпункту 3 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, про що складено Акт про порушення №Б4-1.1.-18 від 07.12.2020. У акті вказано, що споживачу необхідно в 10-денний термін прибути у відділ лабораторних досліджень у м. Житомир з документами. Акт складено у присутності [PERSON] (а.с.13). Лічильник відповідача було демонтовано та поміщено в пакет, про що складено Акт про демонтаж ЗВТ б/н від 07.12.2020, у якому зазначено, що зліва на лічильнику відсутня пломба (а.с.18). Відповідно до протоколу №54 від 07.12.2020 лічильник споживача направлено на експертизу. Протокол складено у присутності [PERSON] (а.с.19-20). Відповідно до Акту проведення експертизи лічильника газу № 3850 від 08.12.2020, проведеної у присутності [PERSON] , за дорученням та власника [PERSON] , комісія дійшла висновку про пошкодження лівої пломби заводу виробника, втручання в роботу ЗВТ. Лічильник було віддано споживачу для проведення незалежної експертизи (а.с.17). У зв`язку з виявленим порушенням складено Акт про порушення № ЖЖ-2.1-250 від 08.12.2020, який було винесено на розгляд постійно діючої комісії по розгляду актів про порушення (а.с.12). 27.01.2021 відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) або зміна режиму нарахування об`ємів природного газу, про що свідчить Витяг з протоколу №74. За результатами засідання вирішено провести нарахування у сумі 16 272, 94 грн (розрахунок долучається) відповідно до абз. 1 п. 1 гл. 3 ХІ Кодексу ГРМ. Встановити ПЛГ за власні кошти (а.с.16). Про засідання комісії [PERSON] скеровано лист №100-СЛ-633-0121 від 20.01.2021, про що свідчить список поштових відправлень від 21.01.2021 (а.с.25). Відповідний Акт розрахунок від 27.01.2021 надіслано за адресою проживання відповідача: [ADDRESS] , про що свідчить лист № 100-Сл-2015-0221 від 11.02.2021 та список поштових відправлень від 11.02.2021 (а.с.25-26). Крім того, 02.03.2021 «Житомиргаз» засобами поштового зв`язку [PERSON] направлено вимогу щодо сплати заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу в розмірі 16272,94 (а.с.27-33). Правовідносини, які склалися між сторонами у справі, регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок природного газу», Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 за №619 (далі - Положення), а також Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2994 від 30.09.2015 (далі Кодексом ГРС). Позивач здійснює розподіл природного газу, відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Відповідно п.2 абз.1 Глави 1 Розділу І Кодексу ГРС, цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. У відповідності до п. 1 глави 1 розділу VI Кодексу ГРС, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС визначено, що споживачі, здійснюють санкціонований відбір природного газу з ГРС на підставі укладеного договору розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Пунктом 8 глави 8 Розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що після встановлення повіреного лічильника газу (або проведення повірки лічильника газу на місці його встановлення) Оператор ГРМ здійснює пломбування повіреного лічильника газу, про що складає акт про пломбування, який має підписати споживач (власник або наймач об`єкта побутового споживача). Пунктом 1 глави 5 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що місця пломбування та реквізити пломб виробника, а також місця пломбування пломбами органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, вказуються в технічній документації (паспорті) на кожний ЗВТ або в протоколі повірки, якщо така мала місце перед чи під час експлуатації ЗВТ. Відповідно до п. 4 гл. 1 Розділу І Кодексу ГРС, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації внаслідок чого втрати(споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) , та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється. Положення «Про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті», затверджене наказом Міністерства палива та енергетики № 619 від 27.12.2005, розроблено з метою впорядкування відносин між газопостачальними організаціями, газотранспортними організаціями і фізичними особами під час проведення експертизи лічильників газу, які використовуються для обліку природного газу в побуті, та відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання. Так, відповідно до пунктів 3.1.3, 3.2.2 Положення, у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак таких порушень, як: невідповідності показів лічильника об`ємам газу, використаних газовими приладами та пристроями споживача; ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі несправності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірочного тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; пристроїв, які застосовані для навмисного зниження показів лічильника газу, - складається акт про виявлені порушення. Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що склад порушення може мати місце за наявності усіх складових елементів, а саме: наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові вузла обліку (зокрема, лічильника газу); наявність обставин того, що вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу; наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію ЗВТ та обставинами того, що вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу. За відсутності хоча б однієї із названих умов цивільно-правова відповідальність у вигляді відшкодування майнової шкоди не настає. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2015 у справі № 3- 18гс15, Постанові Верховного суду від 10.07.2018 у справі № 909/869/16 та від 24.10.2018 у справі № 914/2384/17, в яких суд наголосив, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). 07.12.2020 при здійсненні перевірки вузла обліку природного газу, що встановлений у домоволодінні відповідача за адресою: [ADDRESS] ., оператором ГРМ було ініційовано проведення експертизи газового лічильника Самгаз G 4 № 3237830, який був демонтований та доставлений на проведення експертизи. Під час вказаної перевірки співробітниками позивача складено акт про порушення № 54-1.1.18 від 07.12.2020, в якому зазначено, що порушено Розділ ІX гл.2, п.1, п.п.3 несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Разом з тим, із акту про демонтаж ЗВТ від 07.12.2020 вбачається сама суть виявленого порушення, а саме: відсутність лівої пломби заводу-виробника взагалі, що також підтверджується рішенням комісії від 27.01.2021 про встановлення пломби за власні кошти відповідача. Разом з тим, матеріали справи не містять жодного належного доказу з приводу того, що заводська пломба лічильника взагалі існувала, оскільки позивачем не надано суду акту про встановлення лічильника чи акту про пломбування та передання ЗВТ на зберігання/користування відповідача. До того ж, позивачем не доведено того, що відсутність пломби на ЗВТ має наслідком доступ до лічильного механізму, що дає можливість викривляти дані обліку, як і того, що відповідачем вчинялись такі дії. В постанові від 11.10.2021 у справі № 646/6354/19 Верховний Суд зазначив, що для покладення обов`язку на споживача відшкодувати необлікований об`єм та обсяг природного газу необхідно встановити як факт пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, так і факт викривлення даних обліку природного газу витрат (споживання). Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів втручання відповідача у роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом пошкодження на них пломб, а з акту експертизи ЗВТ не вбачається наявність причинно-наслідкового зв`язку між відсутністю пломби заводу виробника і можливістю споживання газу поза межами обліку або спотворення даних обліку газу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», що має наслідком відсутність підстав для задоволення позову. Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.Конституція України має найвищу юридичну силу. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України)і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. З урахуванням правової позиції Верховного суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відсутнє порушення відповідачем прав позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то підстав для розподілу судових витрат не вбачається.

Outcome: dismissed