Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

04.09.2025 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стислий виклад позиції позивача Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Суворовським районним у місті Одеса відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Одеській області, актовий запис № 675 від 07 травня 2021 року. На теперішній час шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, справа № 495/1375/25. Неповнолітня донька, [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає разом з матір`ю - [PERSON] . На даний час позивачка повністю та самостійно здійснює утримання дочки. Також, позивачка самостійно здійснюю виховання доньки, забезпечує її матеріально, що в наш скрутний час є непосильним для одного з батьків. Батько належної допомоги на дитину не надає. Відповідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч таким вимогам закону, відповідач, який проживає окремо від неповнолітніх дітей, не виконує свого обов`язку щодо утримання дітей, матеріально їм не допомагає, участі у вихованні не приймає та не виконує тих обов`язків, які покладені на нього законом як на батька дітей. Отже, при сплаті відповідачем аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання спільної дитини сторін, забезпечується рівність при несенні обов`язку утримання дитини. Позивач вважає, що такий розмір аліментів є найбільш підходящим, відповідач є працездатною людиною та має змогу сплачувати такий розмір аліментів. Процесуальні дії у суді Ухвалою суду від 09.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовну провадження, призначено судове засідання на 23.10.2025, відкладено на 18.12.2025, 02.02.2026. 16.12.2025 від представника відповідача адвоката Стрезєва А.І. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення слухання справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Гербей А.А. подав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача, заявлені вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте його представник адвокат Стрезєв А.І. подав до суду заяву, якою вказав, що сторона відповідача позовні вимоги визнає, розгляд справи просить провести за їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.05.2021. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 09 від 25.08.2025, виданою головою ОСББ «Дністровець-2», неповнолітня донька, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Нормативно-правове обґрунтування та висновки суду за результатами розгляду позову Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. 3 ст. 183 СК України передбачено також, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно законодавцем визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). За ч.1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно з ч.1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Беручи до уваги встановлені судом обставини, зокрема те, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю, в силу ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати доньку, відсутність доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину, з урахуванням прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2026 рік», враховуючи, що визначений позивачем розмір аліментів узгоджується з відповідними приписами сімейного законодавства, є прийнятним і реальним до виконання, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення з відповідача аліментів у такому розмірі відповідатиме інтересам дитини та зможе покрити витрати на її утримання. Розподіл судових витрат Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, тому суд дійшов висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved