Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Брусилівської селищної об`єднаної територіальної громади, третя особа - Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті, про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що в травні 2010 року помер [PERSON] , який на час смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . 07 грудня 2007 року секретарем Хомутецької сільської ради Житомирського (Брусилівського) району Житомирської області було посвідчено заповіт складений [PERSON] , згідно якого усе своє майно він заповів позивачу. 16 липня 2017 року рішенням Брусилівського районного суду Житомирскої області визнано за позивачем право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 5,85 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хомутецької сільської ради Житомирського (Брусилівського) району Житомирської області і належала відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЖТ № 085114, виданого Брусилівською райдержадміністрацією 05 травня 2004 року, померлому в травні 2010 року [PERSON] . З 1980 року по день смерті, а саме до [INFO] разом з померлим [PERSON] , проживала і вела спільне господарство [PERSON] , 1941 р. н., в [ADDRESS] , яка загинула внаслідок пожежі, яка сталась за вказаною адресою, про що зроблено запис в журналі обліку пожеж від 17 березня 2005 року за № 9, що підтверджується довідкою № 19 від 09.01.2025 року, актовий запис про смерть відсутній. Позивач здійснював поховання [PERSON] , оскільки він здійснював догляд за її чоловіком [PERSON] , що підтверджується довідкою № 19 від 09.01.2025 року. На судово-медичну експертизу тіло [PERSON] не доставляли, так як воно згоріло та не було коштів це робити. Родичів які б займались похованням теж не було. Водночас, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть, яке [PERSON] не отримував та не звертався в органи РАЦС щодо державної реєстрації смерті [PERSON] . Згідно з відповіді № 117/29.3-61 від 25 лютого 2025 року на адвокатський запит з проханням надати інформацію про державну реєстрацію смерті на території України громадянки [PERSON] , [INFO] , вбачається, що інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться у актовому записі цивільного стану, який складається відділами державної реєстрації актів цивільного стану як в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, так і на паперових носіях, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Інформація з Реєстру надається органами державної реєстрації актів цивільного сану у формі відповідних свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя, а також дітям, у тому числі й усиновленим, та їх законним представникам, близьким родичам померлого (братам і сестрам, онукам, діду і бабі як з боку батька, так і збоку матері), особі, яка є спадкоємцем за законом, або заповітом, представникові органу опіки та піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва. Отже, при відсутності документів, що підтверджують родинні чи сімейні стосунки, отримати інформацію про смерть [PERSON] , [INFO] , немає законних підстав. Позивач звертається до суду з метою встановити факт смерті [PERSON] та для реєстрації цього факту в органах РАЦС, оскільки актовий запис про смерть відсутній. Позивачу стало відомо, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно яке складається з земельної ділянки площею 5,29га, кадастровий номер: 1820982600:06:000: 0122, яка знаходиться на території Хомутецької сільської ради Житомирського (Брусилівського) району Житомирської області. [PERSON] був єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та фактично прийняв спадщину після її смерті, так як був зареєстрований разом із нею, був її цивільним чоловіком, але не оформив своїх спадкових прав на вищевказану земельну ділянку. Факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] підтверджуються: архівною довідкою (витяг з Погосподарської книги № 6) Хомутецької сільської ради за 1983-1985 роки; архівною довідкою (витяг з Погосподарської книги № 6) Хомутецької сільської ради за 1986-1990 роки; архівною довідкою (витяг з Погосподарської книги № 9) Хомутецької сільської ради за 1991-1995 роки; архівною довідкою (витягу з Погосподарської книги № 7) Хомутецької сільської ради за 1996-2000 роки, архівною довідкою (витягу з Погосподарської книги № 7) Хомутецької сільської ради за 2001-2005 роки. Довідка №732 від 27.11.2017 року, видана виконкомом Брусилівської селищної ради Житомирського (Брусилівського) району Житомирської області, підтверджує, що [PERSON] дійсно проживала разом і вела спільне господарство з померлим [PERSON] в [ADDRESS] з 1980 року по 2005 рік, тобто до дня смерті. Отже, між [PERSON] та [PERSON] виникли стосунки, які притаманні подружжю, оскільки вони проживали під одним дахом, мали спільний побут, разом виконували обов`язки по домогосподарству. На час смерті [PERSON] фактично проживала за адресою реєстрації [PERSON] . З огляду на стосунки і побут [PERSON] та [PERSON] сприймались як чоловік та дружина. Так як позивач доглядав за [PERSON] , то і водночас займався похованням його цивільної дружини [PERSON] . Відповідно до закону спадщина належить спадкоємцеві незалежно від часу прийняття спадщини - з часу відкриття спадщини, тому [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку, площею 5,29 га, кадастровий номер: 1820982600:06:000:0122, яка знаходиться на території Хомутецької сільської ради Житомирського (Брусилівського) району Житомирської області, проте у зв`язку відсутністю актового запису про смерть та правовстановлюючого документа на зазначену ділянку ,оформленого на ім`я [PERSON] , право власності на земельну ділянку юридично в нотаріальному порядку позивач не може оформити. Позивач просив встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Вільшка Житомирського району Житомирської області, та встановити юридичний факт про те, що [PERSON] , який помер [INFO] , проживав однією сім`єю із [PERSON] , яка померла [INFO] , починаючи з 1980 року і по день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 5,29 га, кадастровий номер: 1820982600:06:000:0122, яка знаходиться на території Хомутецької сільської ради Житомирського (Брусилівського) району Житомирської області, і належала відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЖТ №085113, виданого Брусилівською райдержадміністрацією 05 травня 2004 року, померлій [INFO] [PERSON] . / В суді позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позові, просив позов задовольнити.. Представник позивача - адвокат Кіщенко І.П. в суді позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. До суду представник відповідача - Брусилівської селищної об`єднаної територіальної громади, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, подав заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Представник третьої особи - Коростишівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився , подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши позивача та його представника, свідків, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 70 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 липня 2010 року. Відповідно до копії довідки № 908 від 05.12. 2007 року, виданої головою Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав з 1980 року за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] 07.12.2007 року складено заповіт, відповідно до якого усе своє майно він заповів [PERSON] ; заповіт посвідчено секретарем Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області. На підтвердження позовних вимог позивачем надано: -копію довідки № 732 від 27.11.2017 року, виданої виконавчим комітетом Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про те, що [PERSON] проживала разом і вела спільне господарство з померлим [PERSON] в [ADDRESS] з 1980 року по 2005 рік; - архівні довідки від 09.01.2025 року (витягу з погосподарської книги № 6) Хомутецької сільської ради за: 1983-1985 роки, сторінка 15, особовий рахунок [NUMBER] за адресою домогосподарства: [ADDRESS] , про те, що членами домогосподарства були: [PERSON] , 1914 р.н. - голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] ; за 1986-1990 роки, сторінка 10, особовий рахунок [NUMBER] за адресою домогосподарства: с. Вільшка, про те, що членами домогосподарства були: [PERSON] , 1914 р.н., яка померла [INFO] - голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] , - невістка; за 1991-1995 роки, сторінка 47, особовий рахунок [NUMBER] за адресою домогосподарства: с. Вільшка, членами домогосподарства були: [PERSON] [INFO] - голова домогосподарства, [PERSON] , [INFO] ,- дружина; за 1996-2000 роки, сторінка 71, особовий рахунок [NUMBER] за адресою домогосподарства: с. Вільшка, членами домогосподарства були: [PERSON] , [INFO] - голова домогосподарства, [PERSON] , [INFO] - дружина; за 2001-2005 роки, сторінка 66, особовий рахунок [NUMBER] за адресою домогосподарства: [ADDRESS] , членами домогосподарства були: [PERSON] , [INFO] , - голова домогосподарства, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] - дружина; - довідку № 19 від 09.01.2025 року, видану позивачу старостою села Хомутець, Брусилівська ТГ, Житомирського району Житомирської області, з якої вбачається, що [PERSON] ,1965р.н.,який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , [INFO] дійсно провів поховання [PERSON] , яка померла [INFO] , актовий запис відсутній ( загинула при пожарі 17 березня 2005 року, довідка ДСНС №456 від 27.11.2017 року про загибель [PERSON] , [INFO] , усних свідчень [PERSON] та [PERSON] ); - Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 09.09.2025 року, з якої слідує, що після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася; - довідку від 28.01.2025 року №46, видану КНП «Брусилівська лікарня», з якої слідує, що свідоцтво про смерть [PERSON] ,1941 р.н., яка була зареєстрована в [ADDRESS] , яка загинула внаслідок пожежі, лікарями закладу не видавалося. Судом встановлено, що актовий запис про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , по архіву Коростишівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, не виявлен о(перевірку проведено по перших примірниках первинних актових записів про смерть 17.03.2002 по 17.03.2008 роки та по теперішніх примірниках поновлених актових записів про смерть з 18.03.2006 року по теперішній час), що підтверджується листом Коростишівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №9/23.3-31 від 01.01.2026 року. Рішенням Брусилівського районного суду Житомирскої області від 16 червня 2017 року, за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 5,85 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хомутецької сільської ради Житомирського (Брусилівського) району Житомирської області, яка належала відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЖТ № 085114, виданого Брусилівською районною державною адміністрацією 05 травня 2004 року, померлому в травні 2010 року [PERSON] . В суді свідок [PERSON] пояснила, що проживає в с. Вільшка 40 років,знала [PERSON] та [PERSON] , бо разом працювали на колгоспній фермі. Вони набагато старші за нею. Знала, що вони проживали разом, однією сім"єю, але в якому році почали жити разом їй невідомо. Спершу померла мати [PERSON] .. В якому році не пам"ятає був пожар у будинку [PERSON] , згоріла [PERSON] , труп впізнати не можна було, так як сильно обгорів. Казали, що [PERSON] хоронив [PERSON] та його дружина. Як проводилася реєстрація смерті [PERSON] не знає. [PERSON] після смерті [PERSON] допомогав [PERSON] по господарству. [PERSON] хоронив [PERSON] та його дружина. Допитана в суді свідок [PERSON] пояснили, що вона проживає в с. Вільшка з 2000 року. Знала [PERSON] та [PERSON] так як проживала від них недалеко, часто допомагала їм в городі, купувала у них молоко. Відносини в сім`ї у них були хороші, до них ніколи ніхто не приїзджав. Думає, що вони жили як чоловік та дружина, вони мали господарство. Не пам"ятає в якому році у них в будинку сталася пожежа, в якій загинула [PERSON] , але труп сильно обгорів, впізнати не можна було. Була на похоронах, якими займався [PERSON] з дружиною. Свідок [PERSON] в суді показала, що вона працювала сільським головою з 2003 року по 2015 рік. [PERSON] та [PERSON] вона знала давно, вони проживала разом, думає, що проживали однією сім"єю, як чоловік та дружина. В 2005 році сталася в їх будинку пожежа, загинула [PERSON] , але труп так обгорів, що впізнати не можливо було. Їй невідомо чи проводилась медична експертиза трупа. Дозволу на поховання [PERSON] в сільській раді ніхто не брав, смерть [PERSON] не була зареєстрована. Довідка від 09.01.2025 року № 19 видавалась на підставі звернення [PERSON] та усних свідчень [PERSON] та [PERSON] . Статтею 49 ЦК України передбачено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з вимогами частини 1 статті 5 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини 315 ЦК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної влади факту смерті. За правилами доказування, визначеними статями 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач просить суд встановити факт смерті [PERSON] , 1941 року народження, померлої у пожежі, яка відбулась [INFO] за адресою: [ADDRESS] , для оформлення спадщини. Судом встановлено, що державна реєстрація смерті [PERSON] , 1941 р.н., не була здійснена після її смерті в зв`язку з відсутністю лікарського свідоцтва про смерть (фельдшерської довідки про смерть). Також на судово-медичну експертизу тіло [PERSON] не доставляли, так як воно згоріло. З долучених до матеріалів цивільної справи доказів неможливо однозначно дійти висновку про імовірність смерті особи[PERSON] , 1941 року народження, у пожежі, яка відбулась 17 березня 2005 року за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що [PERSON] ,1941 р.н., перебувала у приміщенні будинку безпосередньо перед або під час пожежі, тобто органом слідства не зафіксовано жодного об`єктивного підтвердження. Звертаючись до суду позивач та його представник посилаються лише на показання свідків та довідки, що видані сільською радою за місцем проживання. Не надано доказів, які б підтверджували сам факт пожежі , про пожежу є лише згадування у довідці від 09.01.2025 року № 19, яка видана через 20 років після " пожежі". Також суд звертає увагу на те, що в довідці вказано, що [PERSON] [INFO] " при пожарі" і була похована [INFO] ( в один день загинула і похована). Суд зауважує, що підставою для встановлення факт смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Аналізуючи, надані докази у їх сукупності, суд констатує, що вони не свідчать достовірно про смерть [PERSON] в певний час, а тому, підстави для задоволення в цій частині позову відсутні. Щодо вимоги про встановлення юридичного факту , суд зазначаєх наступне. Для набуття права на спадкування за законом на підставі 1265 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. Факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] не знайшов своє підтвердження в суді, так як пояснити які відносини були між [PERSON] та [PERSON] могли саме вони, але вони померли більше 15 років тому. Покази свідків [PERSON] та [PERSON] , які більш ніж на 30 років молодші від померлих, не підтверджують, що [PERSON] та [PERSON] з 1980 по 2005 років ( більше 20 років тому, в 1980 році свідкам було по 5,6 років, [PERSON] знала померлих з 2000-х років ) проживали однією сім"єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільні витрати,приймали участь у витратах на утримання житла, надавали взаємну допомогу . Крім того , суд звертає увагу на те, що позивач в позовній заяві вказав та в суді пояснив, що ще коли була жива [PERSON] він доглядав за [PERSON] ,допомагав йому по господарству, що ставить під сумнів, що [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік та дружина ( [PERSON] не доглядала за [PERSON] , доказів того, що вона не могла це робити за станом здоров"я не надано). За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення факту смерті [PERSON] та факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім"єю не підлягають задоволенню, так як вони не доведені позивачем належними та допустимими доказами. Вимога про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, є похідною від встановлення факту смерті та факту проживання однією сім"єю , а тому вона не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнений від сплати судового збору ( інвалід 2 групи), то витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed