Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» через систему «Електронний суд» 05.09.2025 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» три проценти річних та інфляційні втрати за невиконання простроченого грошового зобов`язання за кредитним договором №KGOWAN02000065 у розмірі 226322,86 грн. Позов мотивовано тим, що 06.04.2007 року Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк та [PERSON] уклали кредитний договір №KGOWAN02000065. Відповідно до п. 7.1. кредитного договору Банк зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 69167,20 грн. строком до 17.04.2012 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. [PERSON] не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором. У зв`язку з порушенням [PERSON] , зобов`язань за кредитним договором, позивач був вимушеним звернутися до суду для захисту своїх прав. Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської обл. №386/215/15-ц від 22.04.2015р. позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк до [PERSON] задоволені повністю та стягнуто заборгованість за кредитним договором №KGOWAN02000065 в сумі 386 657,71 грн. та судовий збір 3654 грн. Рішення набрало законної сили. 02.09.2015р. за заявою банку Голованівським ВДВС відкрито виконавче провадження №48597109. 31.08.2017р. Голованівським ВДВС повернуто виконавчий документ стягувачу за п.7, ст.37 - протягом року з дня оголошення розшуку, майно боржника не знайдено. 11.04.2018 р. АТ КБ ПриватБанк повторно звернувся до Голованівського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження, на підставі чого було відкрито провадження №56141292. 28.12.2018 Голованівським ВДВС повернуто виконавчий документ стягувачеві за п.2. ст.37 - відсутнє майно на яке може бути стягнення. В свою чергу, [PERSON] відмовився добровільно виконати рішення суду, заборгованість не погасив, свої зобов`язання не виконав. Факт укладення Кредитного договору встановлено та підтверджується рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської обл. №386/215/15-ц. Беручи до уваги, що рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської обл. №386/215/15-ц від 22.04.2015р. було визначено розмір заборгованості по кредитному договору №KGOWAN02000065 в розмірі 386 657,71 грн., що є підставою вважати наявність у позивача права на звернення стягнення компенсаційних виплат, визначених у ч.2 ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання відповідачем. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що рішення Голованівського районного суду Кіровоградської обл. №386/215/15-ц від 22.04.2015р., яким визначено розмір заборгованості відповідача перед АТ КБ ПриватБанк в розмірі 386657,71 грн., яка станом сьогоднішній день не погашена, а отже, зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитом не припинилося та триватиме до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання у повному обсязі. Відтак, АТ КБ ПриватБанк має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення. Отже, рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської обл. №386/215/15-ц від 22.04.2015р. задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] задоволені повністю та стягнуто заборгованість за кредитним договором №KGOWAN02000065 в сумі 386 657,71 грн. Позивач звертається до суду з вимогами про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційні втрат від суми боргу (за рішенням суду) - 386 657,71 грн. за період з 02.04.2017р. по 23.02.2022р. складає 56822,78 грн. Інфляційні втрати складають 169500,08 грн. Отже, на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за невиконання грошового зобов`язання за рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської обл. №386/215/15-ц від 22.04.2015р. складає 226322,86 грн. (три проценти річних 56822,78 грн. + інфляційні нарахування 169500,08 грн.) Ухвалою суду від 16.09.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу надіслана копія ухвали суду про відкриття провадження, копія позовної заяви разом з доданими до неї документами відповідно до ст. 128-130 ЦПК України, про що свідчить повідомлення про вручення поштого відправлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною аадресою», тобто відповідач повідомлений належним чином. Крім того, 08.09.2025 згідно вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України судом направлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, на виконання якого, 08.09.2025 до суду надійшла довідка Перегонівської сільської ради № 02-29/660 про те, що відповідач [PERSON] , [INFO] проживає на території Голованівського району Кіровоградської області за адресою: [ADDRESS] . Відзив на позовну заяву, відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. В судове засідання представник Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» не з`явився, через систему «Електронний суд» представник Проворотов Ю.В. надіслав заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення заперечень не висловлював . Відповідачу надіслана копія ухвали суду про відкриття провадження, копія позовної заяви разом з доданими до неї документами відповідно до ст. 128-130 ЦПК України, про що свідчить повідомлення про вручення поштого відправлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто відповідач повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 06.04.2007 року Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк уклали кредитний договір №KGOWAN02000065. Згідно п. 7.1. кредитного договору банк зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 69167,20 грн. строком до 17.04.2012 р., а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, однак [PERSON] не виконував зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором. У зв`язку з порушенням [PERSON] , зобов`язань за кредитним договором, позивач звернутися до суду для захисту своїх прав. 22.04.2015р. Голованівський районний суд Кіровоградської області ухвалив рішенням в справі №386/215/15-ц, яким позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк до [PERSON] було задоволені повністю та стягнуто заборгованість за кредитним договором №KGOWAN02000065 в сумі 386 657,71 грн. та судовий збір 3654 грн. Рішення набрало законної сили. 02.09.2015р. за заявою Банку Голованівським ВДВС відкрито виконавче провадження №48597109. 31.08.2017р. Голованівським ВДВС повернуто виконавчий документ стягувачу за п.7. ст.37 - протягом року з дня оголошення розшуку, майно боржника не знайдено. 11.04.2018 р. АТ КБ ПриватБанк повторно звернувся до Голованівського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження, на підставі чого було відкрито провадження №56141292. 28.12.2018 Голованівським ВДВС повернуто виконавчий документ стягувачеві за п.2. ст.37 - відсутнє майно на яке може бути стягнення. [PERSON] добровільно виконати рішення суду відмовився, заборгованість не погасив, свої зобов`язання не виконав. Беручи до уваги, що рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області №386/215/15-ц від 22.04.2015р. було визначено розмір заборгованості по кредитному договору №KGOWAN02000065 в розмірі 386 657,71 грн., що є підставою вважати наявність у позивача права на звернення стягнення компенсаційних виплат, визначених у ч.2 ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання відповідачем. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що рішення Голованівського районного суду Кіровоградської обл. №386/215/15-ц від 22.04.2015р., яким визначено розмір заборгованості відповідача перед АТ КБ ПриватБанк в розмірі 386657,71 грн., яка станом сьогоднішній день не погашена, а отже, зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитом не припинилося та триватиме до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання у повному обсязі. Відтак, АТ КБ ПриватБанк має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення. Отже, рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської обл. №386/215/15-ц від 22.04.2015р. задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] задоволені повністю та стягнуто заборгованість за кредитним договором №KGOWAN02000065 в сумі 386 657,71 грн. Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості, складеного відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, борг відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, станом на 23.02.2022 року становить 226322 грн.. 86 коп. і складається із: - суми заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість - 56822,78 грн., - суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість - 169500,08 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року № 14-16цс18, а також постанові Верховного Суду від 06 липня 2020 року у справі № 522/16531/17. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Так, у постанові від 06 липня 2020 року у справі № 522/16531/17 Верховний Суд дійшов наступних висновків: «Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін у цій справі як грошових зобов`язань, до прострочення відповідача застосовується частина друга статті 625 ЦК України. Основою для розрахунків 3 % річних та інфляційних втрат є сума несвоєчасно виплаченого відшкодування. Встановивши, що боржником прострочено грошове зобов`язання по виплаті позивачу присудженого рішенням суду відшкодування майнової та моральної шкоди, апеляційний суд дійшов вірного висновку про виникнення у позивача права на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і 3% річних.» Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь 3 % річних від простроченої суми на кредитну заборгованість, що складає 56822,78 грн. та суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість - 169500,08 грн.,оскільки відповідачем не виконано рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області №386/215/15-ц від 22.04.2015 року та не повернуто позивачу стягнуті за рішенням суду грошові кошти. При цьому, наданий позивачем розрахунок відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України узгоджується з наявними матеріалами справи і відповідачем не оспорювався. З огляду на викладене вище суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з урахуванням індексів інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої сумиє підставними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved