Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до Миронівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14 серпеня 2010 року він уклав шлюб з відповідачем, [PERSON] . 14.08.2025 року Хорольським районноим судом Полтавської області ухвалене рішення про розірвання шлюбу (справа 548/348/25). Від спільного подружнього життя з відповідачкою, мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , про що від 11.11.2010 року видано відповідний актовий запис №3910. Позивач зазначає, що на протязі трьох років, париблизно з липня 2022 року, по теперішній час, син [PERSON] постійно проживає з батьком, перебуває на повному його утриманні, що ставить позивача у складне матеріальне становище. Відповідачка вихованням дитини не займається, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає взагалі і добровільної згоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Для повноцінного утримання дитини необхідні додаткові витрати - це придбання продуктів харчування, предметів одягу та домашнього вжитку, комунальних послуг, тощо. Відповідачка добровільно кошти на утримання дитини не надає, хоча є матеріально спроможною та обіцяла це робити. Відповідачка ухиляється від покладеного на неї обов`язку утримувати дитину у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України. Добровільно виділяти кошти на утримання сина [PERSON] , відповідачка відмовляється, витрачає кошти на свої потреби. Позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. Згідно ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 01.10.2025, справу передано за територіальною підсудністю на розгляд Миронівському районному суду Київської області. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 26 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачці було роз`яснено її право надіслати суду відзив на позовну заяву та усі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідачка, належним чином повідомлена про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання, не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляла, тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК). Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Судом встановлені наступні обставини. Сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються даними свідоцтв про народження: серії [NUMBER] , виданого 11 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №3910. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 10.04.2025, у справі ЄУН 548/348/25, шлюб між сторонами розірваний. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Відповідно до ст.180СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. Суд встановив, що сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає з батьком, відтак, відповідачка не позбавлена обов`язку утримувати свою дитину. Сторони в добровільному порядку не домовились про участь матері в утриманні дитини, тому вимога про стягнення аліментів є підставною. Визначаючи суму аліментів, належну до виплати, суд керується таким. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України,а саме:стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей ,непрацездатних чоловіка,дружини,батьків, дочки,сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України). Розмір аліментів суд визначає з урахуванням усіх обставин справи, які встановлює на підставі поданих сторонами доказів. При визначенні розміру аліментів суд, враховує матеріальний стан сторін, вік та потреби дитини, стан її здоров`я, реалії сьогодення, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу для дитини. Враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дитини повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги ч.2 ст. 182 СК України та ч.5 ст. 183 СК України, згідно якої рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Визначений розмір аліментів не є надмірним, а є об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти призначаються від дня пред`явлення позову, а саме з 26.05.2025. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. На підставі статті 141 ЦПК з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, від сплати якого позивач звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved