Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

17 серпня 2025 року представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Олійник К.О. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 25 березня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем [PERSON] за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», у рамках яких реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які в процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1370-1911 (далі за текстом кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення її особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 8000,00 гривень; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; пільгова % ставка 0,01 % в день; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 2,50 % за кожен день користування кредитом. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем і відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачеві. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач порушила умови вказаного кредитного договору, у повному обсязі кредит не повернула, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 14 липня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором становить 68000,00 гривень, у тому числі: 8000,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом; 60000,00 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим, кредитодавцем застосовано до позичальника програму лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткове списання заборгованості за нарахованими комісією та процентами в загальній сумі 28000,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 40000 грн. Саме тому представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просив стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину в сумі 40000,00 гривень, з яких: 8000,00 грн простроченої заборгованості за кредитом; 32000,00 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2025 року відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 11 листопада 2025 року, установлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов, а позивачеві відповіді на відзив. Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року відкладено розгляд справи до 29 січня 2026 року задля здійснення повторного виклику відповідача в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом із позовом подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , яка була належним чином повідомленою судом про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила, правом на подання відзиву на позов не скористалася, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. Поштові конверти із судовими повістками про виклик повернулися на адресу суду без вручення із зазначенням причин повернення: «За закінченням терміну зберігання» та «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому суд вважає, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Рішенням ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти росії» (№ 12307/16) визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою позивача суд постановив 29 січня 2026 року ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 223 ЦПК України. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані позивачем докази, суд робить нижченаведений висновок. Судом установлено, що 25 березня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем [PERSON] укладений в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії № 1370-1911 (далі кредитний договір) (а. с. 11-19). Указаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках яких реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 8000,00 гривень (п. 4.1. кредитного договору); дата видачі кредиту 25.03.2024 (п. 4.2. кредитного договору); строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту: 18.01.2025 (п. 4.12); базовий період 14 днів (п. 4.8). Відповідно до п. 4.10 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи від дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 2,5 % за кожен день користування кредитом. Згідно з п. 4.6 кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем і відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачеві (розділ 3 кредитного договору). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом установлено, що відповідач, порушивши умови кредитного договору, своєчасно, у порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджено: - договором про відкриття кредитної лінії № 1370-1911 від 25 березня 2024 року, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С3832 (а. с. 11-19); - повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 22 липня 2025 року про перерахування від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через платіжну систему Liqpaу коштів у сумі 8000,00 грн за договором № 1370-1911 від 25 березня 2024 року (а. с. 31-33); - довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту № 1370-1911 від 25.03.2024 року, [PERSON] , дата платежу: 25.03.2024, тип операції: видача кредиту, платіжна система LiqРaу, сума платежу 8000,00 грн (а. с. 34). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1370-1911 від 25.03.2024 року станом на 14.07.2025 відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 68000 грн, з яких: основний борг 8000 грн, нараховані відсотки 60000,00 грн (а. с. 35-37). Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що кредитний договір від 25 березня 2024 року № 1370-1911 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував доводи позивача щодо укладення вищевказаного кредитного договору, кредитний договір не визнано недійсним в судовому порядку, а, отже, він є діючим та породжує зобов`язання, які підлягають виконанню сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, позивач із застосуванням до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме, частково списавши заборгованість за нарахованими процентами, у поданому позові просить стягнути з відповідача не всю суму кредитної заборгованості, а її частину, а саме: 8000,00 гривень простроченої заборгованості за кредитом; 32000,00 гривень простроченої заборгованості за нарахованими процентами, а всього 40000,00 гривень. Отже, установивши вищевказані обставини, ураховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд робить висновок, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн, які підтверджені документально (а. с. 8).

Outcome: approved