Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , треті особи: Синюхино-Брідська сільська рада Первомайського району Миколаївської області, Побузька селищна Голованівського району Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] та стягнення судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є бабусею [PERSON] , [INFO] . Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30.09.2022, мати дитини [PERSON] була позбавлена батьківських прав, батько [PERSON] участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, турботи та уваги не приділяє, майже зовсім не спілкуються з сином, не бере участі в його вихованні, розвитку, лікуванні та взагалі в його житті, до 2024 мав заборгованість зі сплати аліментів, які відповідач вимушений був сплатити, щоб уникнути служби в ЗСУ. З 2014 дитина проживає разом із нею, за адресою: [ADDRESS] , але у 2025, з метою уникнути мобілізації, відповідач самостійно змінив місце дитини, за адресою: [ADDRESS] . В той же час, вихованням дитини займається виключно вона, батько участі у вихованні сина не приймає. Беручи до уваги зазначене, просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Позивачка та її представник адвокат Восковенко В.М. в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, при цьому, позивачка пояснила, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків, в минулому мав заборгованість зі сплати аліментів, яку сплатив щоб уникнути служби в ЗСУ, свідомо змінив місце реєстрації дитини, щоб звільнитись з лав ЗСУ. Навідував дитину лише кілька разів, надає оманливі обіцянки, які не виконує, а у 2023 взяв його до себе, після чого дитина не бажає більше спілкуватись із батьком. З березня по вересень жодного разу не з`явився, не цікавився життям сина, живе своїм життям. Відповідач та його представник адвокат Бабкова О.С. в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, просили відмовити у їх задоволенні. При цьому, відповідач пояснив, що перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] від яких народився син - [PERSON] , [INFO] . До трьох років дитина проживала разом із ним, проте після його розриву з матір`ю дитини, він поїхав до м. Одеси, а син став проживати у бабусі. Згодом в Голованівському районному суді почалось слухання щодо позбавлення його та [PERSON] батьківських прав. Рішенням суду [PERSON] було позбавлено батьківських прав, а його ні. У 2022 він приїздив до позивачки щоб забрати сина, проте його вигнали, потім другий раз, разом з поліцією та представником селищної ради, проте дитину не віддали. Вважає, що підстав для позбавлення його батьківських прав немає, так як він повністю виплатив заборгованість зі сплати аліментів, зробив сину паспорт, пересилає кошти на картку позивачки, на утримання сина. На даний час звільнився з лав ЗСУ за станом здоров`я та за ст. 23 СК, як єдиний опікун дитини, з 2024 року одружений, проживає в будинку дружини. Підтвердив, що з того часу як одружився, то став рідше бачитись із сином. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Синюхино-Брідської Первомайського району Миколаївської області Осадча Т.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, вважала за недоцільне позбавлення [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач бажає зберегти зв`язок із сином, який має для нього важливе значення та хоче приймати участь у його житті. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, проте від начальника служби у справах дітей Побузької селищної ради Завгородньої В.Є. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, рішення просила прийняти згідно чинного законодавства. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача та його представника, представника третьої особи, неповнолітнього [PERSON] , який був допитаний в судовому засіданні у якості свідка, показання свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.07.2011 виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с.4). Заочним рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30.09.2022, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав були задоволені частково. [PERSON] , [INFO] було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав було відмовлено. [PERSON] попереджено про необхідність належного виконання обов`язків по вихованню і утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] та покладено на службу у справах дітей Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області контроль за виконанням батьківських обов`язків відповідачем [PERSON] . Роз`яснено відповідачу [PERSON] , що відповідно до статті 169 СК України батьки, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав (а.с.11-15). На час подачі позову та розгляду справи в суді неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із бабусею позивачкою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Згідно актів обстеження про встановлення факту проживання від 20.11.2023 та 11.03.2025, неповнолітній [PERSON] проживає за даною адресою без реєстрації з 2013 і по теперішній час разом з бабусею [PERSON] у двокімнатній квартирі. [PERSON] має окрему кімнату, де є місце для навчання та відпочинку. Зі слів бабусі, тато дитини участі у його вихованні не приймає, мати дитини позбавлена батьківських прав (а.с.22,23). Згідно розрахунку державного виконавця Приблуди В.А., [PERSON] , станом на 01.06.2020, мав заборгованість зі сплати аліментів, в сумі 27136,75 грн. (а.с.24). Згідно характеристики Побузького ліцею Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області від 12.03.2025 № 687, [PERSON] , 2011 р.н. навчається у Побузькому ліцеї з 1-го класу. За цей час зарекомендував себе, як старанний, дисциплінований, комунікабельний, працелюбний та артистичний учень. Має навчальні досягнення середнього рівня, навчається не в повну міру. Проявляє здібності до вивчення таких предметів як: інформатика, українська література, біологія, трудове навчання, та фізична культура. Фізично розвинений, займається спортом, відвідує секцію з волейболу. До громадських доручень ставиться сумлінно, відповідально, бере участь у громадському житті класу. За рисами характеру ввічливий, чесний, відповідальний, доброзичливий, толерантний, цілеспрямований, користується авторитетом серед учителів та учнів. Дитина проживає разом із бабусею, яка хвилюється за онука, за його емоційний стан та здоров`я, приділяє увагу навчанню та вихованню, тісно співпрацює з класним керівником. Матір має другу сім`ю, але приділяє належну увагу у вихованні сина, цікавиться життям класу та ліцею. Батько участі у вихованні та навчанні [PERSON] не приймає (а.с.9). Згідно письмових пояснень [PERSON] , наданих на ім`я начальника служби у справах дітей Первомайської районної військової адміністрації Малиновської Т., її онук [PERSON] з 2012 і по теперішній час проживає разом із нею. За весь цей час відповідач п`ять разів приїжджав до сина і один раз брав його до себе. З 2012 по 2022 не надавав жодної фінансової допомоги, проте в січні 2025 зателефонував і поросив номер картки на яку з часом перерахував у січні 2000 грн., в лютому 700 грн., в березні 2000 грн. Жодного разу не забезпечив дитину одягом, взуттям, не возив на оздоровлення. Постійно обманював, давав обіцянки, але жодного разу їх не виконував. Дитина не хоче проживати разом із батьком, бо з самого народження, вона замінює йому і батька і матір. 09.03.2025 відповідач з`явився до неї з вимогою зареєструвати [PERSON] в с. Довга Пристань, так як є його єдиним законним представником (а.с.15,16). З письмових пояснень неповнолітнього [PERSON] наданих на ім`я начальника служби у справах дітей Первомайської районної військової адміністрації Малиновської Т., він фактично з народження проживає разом з бабусею [PERSON] . За всі ці роки лише декілька раз бачив батька, який неодноразово йому щось обіцяв, проте жодного разу не виконав своїх обіцянок. Він хоче жити тільки з бабусею, бо тільки їй довіряє. Жити із батьком він не хоче, так як їздив до нього в гості і це нічим добрим не скінчилось, а його жінкам вимагала повернути його назад до бабусі. Він не хоче бути зайвим у родині батька та підтримує бажання бабусі позбавити батька батьківських прав, так як не вірить батьку і вважає, що з самого народження, він не потрібен батькові (а.с.17). Згідно з висновком органу опіки та піклування Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, затвердженим рішенням Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області від 15.05.2025 № 90, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , (а.с.47-50). В той же час, висновком органу опіки та піклування Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, встановлено недоцільність позбавлення [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.92-95). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що відповідач є його батьком. Він увесь час проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , навчається в Побузькому ліцеї у 9-му класі. З батьком бачиться рідко, не спілкується з ним і де батько проживає, йому не відомо. Коли він отримував паспорт, то він ходив кудись разом із батьком, як в подальшому з`ясувалось, батько виписав його з місця проживання бабусі та зареєстрував за місцем свого проживання, яке йому не відоме. З батьком він спілкуватись не бажає, так як останній надає йому постійні обіцянки, які ніколи не виконує, а його дружина не бажає його бачити, а при зустрічі вигнала його з будинку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є начальником ССД Первомайської військової районної адміністрації, а також членом комісії з питань надання відстрочки від мобілізації. Для надання відстрочки від мобілізації, [PERSON] надав усі необхідні документи, а саме документи про те, що він самостійно утримує та виховує сина [PERSON] . До того ж, він самостійно зняв дитину з місця реєстрації позивачки [PERSON] та зареєстрував дитину за місцем реєстрації своєї дружини. Проте, як з`ясувалось, неповнолітній [PERSON] з народження проживає разом із бабусею [PERSON] , яка й займається його вихованням, батько вихованням та утриманням дитини не займається. Вважала, що відповідач незаконно користується відстрочкою, а дитину використовує як ширму задля уникнення військової служби. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява №10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява №2091/13). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункти 54, 58 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/040). Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19, від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17, від 12 вересня 2023 року у справі № 213/2822/21. Відповідно до ст.81 ЦПК України доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання ним батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення його батьківських прав, покладено на позивачку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає разом з неповнолітнім сином [PERSON] , не виконує належним чином свої обов`язки щодо його виховання, не проявляє належного інтересу до його життя і навчання і дитина не бажає із ним спілкуватись. Однак, в судовому засіданні [PERSON] заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що дійсно з часу свого одруження, а саме з 2024 почав рідше спілкуватись із сином, проте він не вбачає підстав для позбавлення його батьківських прав, бажає спілкуватись із сином, пересилає кошти на його утримання, зареєстрував дитину за місцем свого проживання. З наведеного вбачається, що відповідач не втратив інтересу до дитини, демонструє зацікавленість в подальшому прийманні участі у житті сина, надає матеріальну допомогу на його утримання шляхом перерахування коштів. В той же час судом не встановлено, а позивачкою не доведено обставин, які б свідчили про те, що [PERSON] не бажає спілкуватися з сином, остаточно і свідомо самоусунувся від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Як на одну з підстав невиконання відповідачем батьківських обов`язків щодо сина, позивачка посилалася, зокрема, на те, що відповідач, будучи єдиним законним представником дитини, використовуючи сина, намагається уникнути мобілізації, проте даний факт не може бути підставою для позбавлення особи батьківських прав, оскільки не є підтвердженням ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини та свідомого нехтування батьком своїми обов`язками. Щодо висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд визначає наступне. У частинах 5, 6 статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При цьому, висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 10 листопада 2023 року у справі №401/1944/22, від 15 листопада 2023 року у справі №932/2483/21). Наявний в матеріалах справи висновок органу опіки та піклування Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, які свідчили б про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, чи наявності з боку батька загрози для дитини, її здоров`ю та психічному розвитку. Висновок не містить даних, які об`єктивно характеризують відповідача як особу, яка умисно не здійснює своїх батьківських обов`язків і що його поведінку неможливо змінити в кращу сторону. У висновку не наведено, яким чином органом опіки та піклування здійснювався контроль за виконанням [PERSON] своїх батьківських обов`язків, який було встановлено рішенням суду. Крім того, висновок не містить доводів щодо відповідності застосування такого крайнього заходу інтересам дитини та необхідності у такий спосіб захисту її прав. Враховуючи наведене, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, оскільки, як вбачається із встановлених у судовому засіданні обставин, він є недостатньо обґрунтованим. Таким чином, дійти категоричного висновку про свідоме нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками, суд не може. З огляду на вищевикладене, враховуючи необхідність забезпечення якнайкращих інтересів дитини, зокрема в частині її права на збереження зв`язків з батьком, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для застосування до відповідача такого крайнього (виняткового) заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, як і гострої соціальної необхідності в цьому, а тому в задоволенні позову слід відмовити. При цьому, суд вважає за необхідне попередити відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання сина [PERSON] , поклавши на орган опіки та піклування Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області та Орган опіки та піклування Синюхино-Брідської Первомайського району Миколаївської області контроль за виконанням ним батьківських обов`язків протягом одного року. Суд переконаний, що позбавлення відповідача батьківських прав не сприятиме захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування та не відповідатиме її інтересам. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можливе лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49). Таких обставин у даній справі не встановлено. В силу ст.141 ЦПК України, понесені позивачкою судові витрати, слід покласти на позивачку. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed