Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Процесуальні дії по справі. Товариство з обмеженою відповідальністю "Солвентіс" звернулось до [PERSON] , згідно якого просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Солвентіс" заборгованості за договором про надання кредиту №2627174 від 22.08.2019 в сумі 15 100 грн з яких: 10 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 5 100,00 грн - заборгованість за відсотками. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання кредиту №2627174 від 22.08.2019. 17.11.2025 суд, у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, звернувся до виконавчого комітету Оліївської сільської ради з метою отримання інформації, щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] . 18.11.2025 на адресу суду з Оліївської сільської ради надійшов лист, згідно якого гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] . Інформація щодо фактичного місця проживання не відома. Ухвалою від 20.11.2025 суд позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Солвентіс" залишив без руху та надав позивачу 7-денний строк для усунення недоліків позову. 01.12.2025 позивач на виконання вимог ухвали суду від 20.11.2025 направив заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками. Ухвалою від 08.12.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Розгляд справи по суті суд призначив на 08.01.2026. Одночасно п.10 даної ухвали, суд, у порядку ст. 84 ЦПК України, витребував в Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" інформацію про те, чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; виписку про рух грошових коштів з карткового рахунку, відкритого до платіжної картки № [NUMBER] в період з 22.08.2019 по 29.08.2019 з відображенням часу зарахування коштів. Ухвалою від 08.01.2026, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 08.01.2026, суд відклав розгляд справи на 28.01.2026. 12.01.2026 на виконання ухвали суду від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надійшла відповідь за запитуваною інформацією. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання кредиту №2627174 від 22.08.2019 (далі договір, кредитний договір), укладеного між ТОВ "Алекскредит" та [PERSON] (відповідач). Позивач вказує, що внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов`язань з повернення кредиту у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 15 100,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 5 100,00 грн заборгованість за відсотками. 10.06.2025 між ТОВ "Алекскредит" та ТОВ "Секвоя Капітал" укладений договір факторингу № АК-10/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ "Алекскредит" відступило на користь ТОВ "Секвоя Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №2627174 від 22.08.2019. 07.07.2025 між ТОВ "Секвоя Капітал" та ТОВ "Фінансова Компанія "Солвентіс" укладений договір факторингу №ДФ-07072025 за умовами якого ТОВ "Фінансова Компанія "Солвентіс" набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за кредитним договором №2627174 від 22.08.2019. Отже, позивач доводить, що наділений правом грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2627174 від 22.08.2019 в сумі 15 100,00 грн. Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та заборгованість за кредитом не погасив. З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач повноважного представника у судове засідання не направив. У прохальній частині позову, просить розглядати справу без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.6,84). Відповідач у судове засідання від 28.01.2026 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Виклик відповідача до суду здійснювався судом шляхом направлення судової повістки за його зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Однак, на адресу суду повернулась судова повістка про виклик відповідача до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.100,112). Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, оскільки довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду та, зокрема, свідчить про умисне неотримання судової повістки. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18; та правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно із ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За нормами ч.1 ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280,281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, занесена до протоколу судового засідання від 28.01.2026. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. У судовому засіданні від 28.01.2026 відповідно до ч.6 ст. 259, ст. 268 ЦПК України, суд підписав скорочене (вступну та резолютивну частину) рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 22.08.2019 між ТОВ "Алекскредит" та [PERSON] укладений договір про надання кредиту №2627174 (а.с.18-20). Відповідно до п.1.3. договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у розмірі та на умовах, визначених цим договором, у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом й інші платежі у відповідності до умов договору в національній грошовій одиниці України - гривні. За умовами договору сума кредиту становить 10 000,00 грн, який надається в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника (п.п.1.4, 1.10 договору). За погодженими умовами договору базова процентна ставка за один день користування кредитом - 1,7%; акційна ставка або ставка за програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,19%; спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту (у випадку виникнення заборгованості, прострочення кредиту) - 3,00%; пеня за один день користування кредитом поза узгодженого строку повернення кредиту (у випадку виникнення заборгованості, прострочення кредиту) - 0,00%. У випадку використання кредиту менше ніж 5 (п`ять) календарних днів (включаючи дострокове погашення кредиту) позикодавець сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 5,95% від визначеної в п. 1.4. договору суми кредиту (п.п.1.6, 1.7 договору). Відповідно до п. 1.8. договору дата надання кредиту, узгоджений строк повернення кредиту і відповідна узгоджена дата повернення кредиту, сума кредиту (загальний розмір кредиту), проценти за користування кредитом, реальна процентна ставка за кредитом, абсолютне значення подорожчання кредиту вказані у Графіку платежів, що визначається у Додатку № 1 до цього договору та є невід`ємною його частиною. Графік платежів складається окремо за умови дії акцій і/або програми лояльності у випадку повернення Зобов`язань до спливу Узгодженого строку повернення кредиту та за умови дії базової і спеціальної процентної ставки у випадку погашення заборгованості поза межами узгодженого строку повернення кредиту. Сторони домовились, що встановлюють узгоджений строк повернення кредиту: 26 календарних днів до 17.09.2019 (включно) п.1.9. договору). Згідно із п.4.1. договору для повного повернення/погашення заборгованості/зобов`язань за кредитом за цим договором позичальник має сплатити основну суму кредиту, проценти за користування кредитом. Прострочені проценти, неустойки (пеню, штраф) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, або іншим способом, передбаченим цим договором та наведеним на сайті кредитодавця. Відповідно до п.7.10. договору сторони погодили, що договір укладається в електронній формі на сайті кредитодавця www.alexcredit.ua згідно зі ст. 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України "Про електронну комерцію", Закону України "Про електронний цифровий підпис", Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг". Підписання позичальником цього договору відбувається шляхом акцептування оферти (пропозиції укласти електронний договір), яка відповідного п. 2.25. https://alexcredit.ua/umovi містить усі істотні умови договору, зразок факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, а також погодження (заяву, згоду) позичальника щодо включення до цього договору інформації щодо наявності кредитного посередника, прізвища, ім`я, по батькові позичальника, типу кредиту, мети отримання кредиту, порядку та умови надання кредиту, загального розміру кредиту, узгодженого строку повернення кредиту. Акцептування оферти здійснюється шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та комбінацією логіну та пароля особистого кабінету позичальника. Підписання кредитодавцем договору відбувається шляхом використання факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання (п. 7.11. договору). Згідно із графіком платежів, що є додатком №1 до договору про надання кредиту №2627174 від 22.08.2019, визначено дату надання кредиту - 22.08.2019, дату погашення кредиту відповідно до узгодженого строку повернення кредиту -17.09.2019, суму платежу за узгоджений строк повернення кредиту, грн -13 094,00, з яких 10 000 грн погашення основної суми кредиту, 3 094 ,00 грн проценти за користування кредитом в межах узгодженого строку повернення кредиту, процентну ставку в межах узгодженого строку повернення кредиту (акційна ставка, ставка за програмою лояльності),% 1,19, реальна процентна ставка ,% -434,35, абсолютне значення подорожчання кредиту в межах узгодженого строку повернення кредиту 3094,00, орієнтовна сукупна вартість кредиту в межах узгодженого строку повернення кредиту складає, грн 13 094,00, у разі виникнення заборгованості (неповернення зобов`язань до спливу узгодженого строку повернення кредиту) визначено, що сума платежу за узгоджений строк повернення кредиту, грн -14 420,00, з яких 10 00,00 грн погашення основної суми кредиту, 4 420,00 грн проценти за користування кредитом в межах узгодженого строку повернення кредиту, процентна ставка в межах узгодженого строку повернення кредиту (базова),% - 1,70/спеціальна 3.00, реальна процентна ставка,% - 620,50 абсолютне значення подорожчання кредиту в межах узгодженого строку повернення кредиту 4 420,00, орієнтовна сукупна вартість кредиту в межах узгодженого строку повернення кредиту складає, грн 14 420,00 (а.с.20). За даними довідки ТОВ "ФК "Елаєнс", ТОВ "ФК "Елаєнс" на підставі договору №41346335_18/10/17, укладеного з ТОВ "Алекскредит", підтверджено перерахування коштів у сумі 10 000 грн на номер картки [NUMBER] /банк картки отримувача PRIVATBANK (а.с.37). Відповідно до отриманої судом інформації від АТ КБ "ПриватБанк", на ім`я [PERSON] у АТ КБ "ПриватБанк" емітовано катку № [NUMBER] та доданої виписки по рахунку за період з 22.08.2019 по 29.08.2019 [PERSON] перераховано кошти кредиту на суму 10 000 гривень, якими останній користувався (а.с.106-108). Згідно із розрахунком заборгованості, сформованим первісним кредитором, станом на 06.06.20225 заборгованість за кредитним договором №2627174 від 22.08.2019 за період з 04.11.2019 по 06.06.2025 становить у розмірі за тілом кредиту -10 000 грн, нарахованих відсотків 5 100,00 грн (а.с.13). 10.06.2025 між ТОВ "Алекскредит" та ТОВ "Секвоя Капітал" укладено договір факторингу № АК-10/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ "Алекскредит" відступило на користь ТОВ "Секвоя Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №2627174 від 22.08.2019 (а.с.21-25). 07.07.2025 між ТОВ "Секвоя Капітал" та ТОВ " Фінансова Компанія "Солвентіс" укладено договір факторингу №ДФ-07072025 за умовами якого ТОВ "Фінансова Компанія "Солвентіс" набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за кредитним договором №2627174 від 22.08.2019 (а.с.28-32). Про перехід та набуття таких прав вимоги заборгованості за кредитним договором до відповідача, окрім договорів факторингу, позивач додає копії форми додатків до договору факторингу АК-10/06/2025 (а.с.25-27), копії форим додатків до договору факторингу № ДФ-07072025 (а.с.32-35), копії платіжних інструкції з оплати ціни за договрами факторингу (а.с.42-43), копію повідомлення ТОВ "Алекскредит" стосовно проведеного платежу за договором факторингу (а.с.44), копію витягу з реєстру боржників до договору факторингу №АК-10/06/2025 від 10.06.2025 (а.с.11), копію витягу з реєстру боржників до договору факторингу №ДФ-07072025 від 07.07.2025 (а.с.12). Так відповідно до копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу №ДФ-07072025 від 07.07.2025 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 100 грн з яких: 10 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 5 100,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.12). За даними копії вимоги-повідомлення від 10.07.2025 про обов`язок погашення заборгованості за кредитним договором №2627174 від 22.08.2019, позивач повідомив відповідача про наявну заборгованість за кредитним договором із зазначенням суми такої заборгованості та реквізитів її оплати (а.с.39). Позивач зазначає, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у заявленому до стягнення розмірі у сумі 15 100,00 грн. Оскільки, відповідач добровільно не погасив існуючу заборгованість перед позивачем після набуття права вимоги останнім, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з даним позовом. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, особою, яка набула таке право відповідно до договору факторингу. Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. За приписами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч 2. ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором у договорі визнає та погоджується на запропоновані умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Отже, підписання договору №2627174 від 22.08.2019свідчить про те, що [PERSON] (відповідач) всі умови цілком зрозумів та своїм підписом підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні такого договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України "Про електронну комерцію" електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із умовами договору №2627174 від 22.08.2019 сторони угодили, що цей договір укладається в електронній формі із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п.7.10. договору). Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Отже, кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Також, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач з умовами кредитного договору був ознайомлений, підписав такий договір, однак умови договору виконував не належним чином. Факт отримання кредитних коштів відповідачем не спростований та станом на день вирішення спору в суді матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем заборгованості перед позивачем. Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено судом та не спростовано відповідачем право грошової вимоги заборгованості за кредитним договором № 2627174 від 22.08.2019 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Солвентіс"(позивач). З огляду на викладене вище, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Солвентіс" про стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10 000 грн є обґрунтованими, заявленими у відповідності до умов договору та підлягають задоволенню. Водночас стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 5 100,00 грн заборгованості за відсотками, суд зазначає про таке. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Отож, з аналізу викладеного слідує, що виплата процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосована лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Так, за умовами договору сторони погодили, що строк кредитування/строк повернення кредиту становить 26 календарних днів, нарахування процентів проводиться з урахуванням узгодженого сроку повернення кредиту, базовою та спеціальними ставками, що визначено та погоджено сторонами безпосередньо у кредитному договорі так і у графіку платежів. Тобто нарахування процентів відбувається з 22.08.2019 по 17.09.2019 включно. Відтак, в межах строку кредитування відповідач мав, зокрема, повернути позивачеві кредит і сплатити проценти, і саме в межах цих строків мало відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором до 04.11.2019, що відповідно не відповідає, визначеному законом порядку їх нарахування. Суд зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказане узгоджується з висловленими позиціями Великої Палати Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 рокуу справі №910/4518/16, у справі № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року), у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19) . Такими чином правомірним є нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом у межах погодженого строку кредитування, а саме з 22.08.2019 по 17.09.2019 включно. За розрахунком суду, зважаючи при цьому на погоджений сторонами кредитного договору графік платежів, проценти за користування кредитом за період з 22.08.2019 по 17.09.2019, на суму заборгованості 10 000,00 грн становлять 4 420, 00 грн. Відтак, вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитом є правомірною та підлягає задоволенню в розмірі 4 420, 00 грн. В іншій частині стягнення процентів, суд відмовляє за безпідставністю вимог. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню на загальну суму 14 420,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 4 420,00 грн - заборгованість за відсотками. В частині стягнення 680,00 грн заборгованості за відсотками суд відмовляє у задоволенні позову. Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо витрат позивача на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн, суд зазначає таке. Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі строна зробила про це відповідну заяву (ст. 141 ЦПК України). Окремо існує норма щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу - з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст. 137 ЦПК України). Верховний Суд у свої постановах неодноразово робив висновки щодо переліку тих чи інших документів для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат. Такими доказами можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг. Такий перелік відповідно не є вичерпним. Отже, з аналізу викладеного слідує, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Так, на підтвердження обставин понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію акту №2627174 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.09.2025 (а.с.9), копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "ФК "Солвентіс" щодо стягнення кредитної заборгованості від 30.09.2025 (а.с.14), копію договору №43657029 про надання правової допомоги від 01.07.2025 (а.с.15-17), копію додаткової угоди №2627174 від 30.09.2025 до договору №43657029 про надання правової допомоги від 01.07.2025 (а.с.36). Таким чином, у справі, що розглядається позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги. Як визначено нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Згідно із вимогами норм ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК України). Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Отож, зважаючи на часткове задоволення позову, суд задовольняє заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі пропорційно розміру задоволених позовних вимог на підставі ч.2 ст. 141 ЦПК України, що становить 5729,80 грн.

Outcome: partial