Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

23 грудня 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання за нею право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] загальною площею 59,2 кв. м., житловою площею 34,1 кв. м. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що з 1984 року по даний час постійно проживає у квартирі [ADDRESS] , а з 10.10.2000 року зареєстрована за вказаною адресою. Згідно з технічним паспортом на квартиру, виготовленим 06.09.2021 року на її замовлення, житлова площа квартири становить 34,1 кв .м, загальна площа 59,2 кв. м. У вказану квартиру вона вселилася разом з батьками: [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] та братом [PERSON] , який помер [INFO] . Вони вселилися на підставі ордеру, виданого відповідно до рішення виконавчого комітету Городківської сільської ради народних депутатів від 23.03.1984 року «Про розподіл житла на житловому масиві цукрового заводу», яким було затверджено рішення адміністрації і профкому цукрового заводу на одержання квартир працівникам цукрового заводу і видати їм ордера. Згідно з продовження додатку № 6 до рішення затверджено видати ордер під номером «72» [PERSON] голова сім`ї, [PERSON] чоловік, [PERSON] син, [PERSON] дочка, на квартиру [ADDRESS] . 07.04.2000 року вона зареєструвала шлюб та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На даний час в квартирі проживає вона із своїм чоловіком [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] . Мати з братом були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] . Батько, хоча був приписаний у квартирі [ADDRESS] , однак до своєї смерті проживав із дружиною та сином. Таким чином, вона уже 26 років відкрито, безперервно, добросовісно володіє вказаним нерухомим майном, робить поточні ремонти, несе витрати по утриманню житла, сплачує комунальні послуги. Дана квартира не перебуває на балансі у відповідача Городківської сільської ради, право комунальної власності на квартиру не зареєстроване. Таким чином, вона була змушена звернутись до суду із даним позовом, оскільки інакшим чином не може реалізувати свої законні права та інтереси, а саме зареєструвати право власності на зазначену квартиру. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Вирішено питання витребування доказів. 30 грудня 2025 року позивачка на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити. 20 січня 2026 року на адресу суду Крижопільська нотаріальна контора надіслала копію спадкової справи № 186/2018, яка заведена 30.08.2018 року щодо майна померлої [INFO] [PERSON] 21 січня 2026 року від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшла заява про слухання справи у її відсутності за наявними у справі документами. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 21 січня 2026 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що згідно з продовженням додатку № 6 виконавчого комітету Городківської сільської ради народних депутатів від 23 березня 1984 року видано ордер № 72 гр. [PERSON] , сім`я якої складається із чотирьох людей, на право на заняття трьох кімнатної квартири [ADDRESS] виданий на підставі рішення виконавчого комітету Городківської сільської ради народних депутатів від 23 березня 1984 року № 3. В даному ордері зазначені особи: [PERSON] голова сім`ї, [PERSON] чоловік, [PERSON] син, [PERSON] донька. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 04.08.1978 року [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , яке видано 07 квітня 2000 року, [PERSON] , після одруження, 07.04.2000 року, отримала прізвище « [PERSON] ». Як вбачається із витягу з Реєстру територіальної громади № 2025/016483893 від 07.11.2025 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 10.10.2000 року. Як вбачається із свідоцтва про народження серії № [NUMBER] , яке видане 20 грудня 1976 року [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається із відомостей, які містяться в: свідоцтві про смерть серії [NUMBER] [INFO] помер [PERSON] ; свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане 18 липня 2018 року [INFO] померла [PERSON] : свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане 28 лютого 2022 року [INFO] помер [PERSON] . Як вбачається із відомостей, які містяться в: довідці № 1117 від 07.11.2025 року Городківською сільською радою Тульчинського району Вінницької області [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований по [ADDRESS] , до складу сім`ї входили: [PERSON] дружина, [PERSON] донька; довідці № 1119 від 07.11.2025 року Городківською сільською радою Тульчинського району Вінницької області [PERSON] , яка померло [INFO] була зареєстрована по [ADDRESS] , до складу сім`ї входили: [PERSON] син; довідці № 1115 від 07.11.2025 року Городківською сільською радою Тульчинського району Вінницької області [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований по [ADDRESS] , інші особи, які би входили до складу сім`ї відсутні. Як вбачається із спадкової справи № 186/2018, яка заведена 30 серпня 2018 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , копія якої надана Крижопільською державною нотаріальною конторою, спадщину прийняв [PERSON] , а саме на за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер 0521981200:03:003:0163. Крім того дана спадкова справи містить заповіт, який складений 09.07.2018 року [PERSON] , відповідно до якого остання заповіла: житловий будинок в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 1,9074 га, кадастровий номер 0521981200030030163 [PERSON] , 1976 року народження; квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] , 1978 року народження. Згідно із довідкою Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 07.11.2025 року № 1123 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Довідки № 1292 від 18 листопада 2025 року, яка видана КП «Тульчинське МБТІ» - станом на 21.12.2012 року згідно архівних даних право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , не зареєстровано. Дані відомості дають суду зробити висновок, що право власності на квартиру [ADDRESS] ні за ким не зареєстровано, власник майна відсутній. Згідно з технічним паспортом на квартиру, виготовленим 06 вересня 2021 року на замовлення позивача, житлова площа квартири становить 34,1 кв. м, загальна площа 59,2 кв. м., рік спорудження 1983 року. Згідно висновку ФОП « [PERSON] № 057/25 від 17 листопада 2025 року - середньо-ринкова вартість квартири за адресою [ADDRESS] , станом на 17.11.2025 складає 126120,90 гривень. У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. За набувальною давністю право власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Висновок зроблений судом з урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 28.04.2020 року у справі № 552/1354/18. Згідно з ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка вселилася до квартири [ADDRESS] на підставі ордеру на квартиру, виданого згідно рішення виконавчого комітету Городківської сільської ради народних депутатів від 23 березня 1984 року № 3. У вказаній квартирі позивачка постійно проживала з 1984 року, а зареєстрована з 10.10.2000. Таким чином, враховуючи, що позивачка добросовісно заволоділа чужим майном і з 2000 року, тобто понад 25 років, продовжує відкрито, безперервно користуватися квартирою [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на вказану квартиру за набувальною давністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На стягненні судових витрат позивачка не наполягає.

Outcome: approved