Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

до Франківського районного суду м.Львова 08.09.2025 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка 06.10.2025 була передана за підсудністю на розгляд до Личаківського районного суду м. Львова. ТОВ «СВЕА Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, у якій просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором №1669437 від 02.08.2024 у розмірі 36 555,20 грн, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. У відповідності до вимог ст. 33 ЦПК України, матеріали цивільної справи передані в провадження судді Мармаша В.Я. для розгляду по суті згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2025 року. Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 02.08.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №1669437, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 6 700,00 грн, строком на 360 днів, розмір стандартної процентної ставки 1,5 % в день. На підтвердження існування вищевказаних договірних відносин між сторонами позивачем надано копію Паспорту споживчого кредиту, який підписано електронним підписом позичальника. Таким чином, договір та додаткові угоди були укладені в електронній формі, який відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. З цього моменту електронний договір вважається укладеним, в силу положень ч. 2 ст. 640 та ст. 1046 ЦК України. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20). Отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 6 700,00 грн підтверджується розрахунком заборгованості, а також інформацією ТОВ «Пейтек» № 20250130-1448 від 30.01.2025, а також не заперечується відповідачем. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання перед Відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, а [PERSON] взяті на себе договором зобов`язання перед ТОВ «Селфі КРедит» не виконав. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором №1669437 від 02.08.2024 загальна заборгованість останнього становить 36 555,20 грн, з яких: 6 700,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 18 090,00 грн заборгованість за процентами; 11 765,20 заборгованість за пенею. 29.01.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» було укладено Договір Факторингу №1.02-03/25, відповідно умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило свої прававимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Селфі Кредит», визначеними в Реєстрі Боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №1.02-03/25 від 29.01.2025 сума заборгованості відповідача становить 36 555,20 грн, з яких: 6 700,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 18 090,00 грн заборгованість за процентами; 11 765,20 заборгованість за пенею. Як передбачено п. 1 ч. 1ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, й передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За положенням ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, аналіз матеріалів справи та викладене свідчить про наявність доказів на підтвердження того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце, документи, надані позивачем, містять відомості про те, що право вимоги за кредитами відповідача увійшло до пакета передачі активів на користь позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір №1669437 від 02.08.2024 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 гривень, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved