Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «Нове життя-ЛВТ», Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним договору. В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 2957195971060, а саме: комора літ. Д, ворота № 4, огорожа № 5, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Комора літ. «Д», що виділена йому у рахунок майнового паю зі СТОВ «Лан», споруджена та прийнята в експлуатацію у 1965 році, ворота № 4, огорожа № 5 (не підлягають введенню в експлуатацію) є самостійним об`єктом нерухомого майна. Його право на цей об`єкт було набуто на підставі витягу з Протоколу № 8 засідання членів комісії по розподілу майна СТОВ «Лан» від 05 вересня 2001 р., Акту прийому-передачі майна від 28 грудня 2022 року, укладеного між СТОВ «Лан» та [PERSON] , витягу ЄДЕССБ про присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси, серія та номер АR01:5406-8980-6668-7307 від 27.03.2025 р., технічного паспорту з реєстраційним номером ТІ01:5406:8980:6668:7307, що виданий 27.03.2025 р., Свідоцтва серії [NUMBER] , виданого Ладижинською сільською радою Уманського району Черкаської області 29.12.2022 р. Реєстрація його права власності підтверджується Витягом з ДРРПнНМ № 422582741 від 14 квітня 2025 р. З метою набуття права користування земельною ділянкою під належним мені нерухомим майном у травні 2025 року він звернувся до Ладижинської сільської ради із відповідною заявою. 16 травня 2025 року Ладижинська сільська рада прийняла рішення «Про розгляд заяви [PERSON] щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий № 7124385100:01:001:0555 за № 49-37/VІІІ, яким надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий № 7124385100:01:001:0555 з метою подальшого оформлення за [PERSON] права оренди на частину земельної ділянки під нерухомим майном - коморою літ. «Д», воротами № 4, огорожею № 5, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 2 цього рішення визначено, що поділ земельної ділянки здійснювати після отримання згоди землекористувача, відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України. 21 травня 2025 року листом № 203/02-25/02-11 на виконання рішення № 49-37/VІІІ від 16 травня 2025 року Ладижинська сільська рада звернулася до орендаря земельної ділянки - Фермерського господарства «Нове життя-ЛВТ», в якому викладено прохання надати згоду на поділ земельної ділянки кадастровий № 7124385100:01:001:0555. До листа було додано план-схему розподілу земельної ділянки, який враховує інтереси власників нерухомого майна - [PERSON] та ФГ «Нове життя-ЛВТ». Станом на дату звернення до суду з цим позовом згоду на поділ спірної земельної ділянки ФГ «Нове життя-ЛВТ» не надало, що унеможливлює оформлення ним права користування (оренди) частиною земельної ділянки під його нерухомим майном. 28 листопада 2017 року рішенням Ладижинської сільської ради за № 26-13/УІІ було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФГ «Нове життя ЛВТ» площею 0,7256 га для обслуговування господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Проект землеустрою виготовлено інженером-землевпорядником ФОП [PERSON] (ПП «Геоплан»). Земельну ділянку, кадастровий номер 7124385100:01:001:0555 на підставі договору оренди земельної ділянки від 24 липня 2019 року передано в оренду ФГ «Нове життя ЛВТ». Згідно п. 1 договору оренди земельна ділянка кадастровий номер 7124385100:01:001:0555, площею 0,7256 га з цільовим призначенням для обслуговування господарських будівель та споруд ФГ «Нове життя-ЛВТ». За змістом п. 3.1 договір укладено на 49 років з 24 липня 2019 року до 23 липня 2068 року. Право оренди ФГ «Нове життя - ЛВТ» (ЄДРПОУ 40176449) зареєстровано 31.07.2019 року. Це підтверджується Інформацією з ДРРПнНМ № 445038339 від 25.09.2025 р. На адвокатський запит № 27/25 від 24 вересня 2025 року Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області листом № 29-23-0.2-6301/2-25 від 07 жовтня 2025 надало скановану копію запитуваного «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,7256 га ріллі ФГ «Нове життя-ЛВТ» в оренду для обслуговування господарських будівель та дворів із земель сільськогосподарського призначення в адміністративних межах с. Ладижинка Уманського району Черкаської області». Зі змісту цієї документації із землеустрою вбачається, що на кадастровий план сформованої земельної ділянки нанесено не лише контури будівель, що належали на праві приватної власності ФГ «Нове життя-ЛВТ», а й контури інших будівель. На документах Абрис (с. 16), план меж, зон і сервітутів (с. 22), кадастровий план земельної ділянки (с. 23), план відведення (с. 28), відображено контури будівель із дублюючим номером 5. В експлікації документів на с.16, с. 22, с. 23 відображено наступні будівлі з прив`язкою до площі угідь земельної ділянки, необхідних для їх обслуговування: [ADDRESS] автовагова - 0,0052 га. Натомість, на схемі цих документів автовагова зазначена під № 5. Фактично, господарська будівля відображена на документах Абрис (с. 16), план меж, зон і сервітутів (с. 22), кадастровий план земельної ділянки (с. 23), план відведення (с. 28), під №5, для якої необхідна площа земельної ділянки для обслуговування - 0,0297 га, це нерухоме майно комора літ. «Д», площею 220,9 кв.м, що належить йому - [PERSON] на праві приватної власності. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ФГ «Нове життя-ЛВТ» належить на праві власності об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 839685671243, тип об`єкта: виробничий будинок (тік), об`єкт житлової нерухомості: Ні; опис об`єкта: загальна площа (кв. м): 3156.9; адреса: [ADDRESS] . Номер відомостей про речове право: 13318811, дата реєстрації 12.02.2016 14:37:12, розмір частки 1; власники: ФГ «Нове життя-ЛВТ», код ЄДРПОУ 40176449, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, Черкаська обл., Уманський р., с. Ладижинка, вулиця Нове життя, будинок 31. У технічному паспорті, що виготовлений ПП «Оцінка та інвентаризація майна» станом на 18 січня 2016 року, інвентаризаційна справа № 1292 у складі об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 839685671243, належного ФГ «Нове життя- ЛВТ» - господарська будівля комора літ. Д, площею 220,9 кв. м. - відсутня. Отже, нерухоме майно - комора літ. «Д», ворота № 4, огорожа № 5 - ні на момент формування земельної ділянки з кадастровим номером 7124385100:01:001:0555, ні на момент надання її в оренду за договором від 24 липня 2019 року не входили до складу об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 839685671243, отже не належали на праві власності ФГ «Нове життя - ЛВТ». Відображення комори літ Д, площею 220,9 кв. м. у проекті землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ФГ «Нове життя- ЛВТ» має наслідком порушення його прав власника нерухомого майна. Згідно витягу з ДЗК НВ-0001937292025 від 25.09.2025 р. до відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7124385100:01:001:0555 внесена інформація про зазначення контурів будівлі та споруд - комори літ «Д», огорожі № 5 та воріт № 4. Довідкою від 21 лютого 2023 року № 09-10/30, Ладижинська сільська рада підтверджує факт розташування на земельній ділянці комунальної форми власності кадастровий номер 7124385100:01:001:0555 загальною площею 0,7256 га, окрім будівлі комори «Д» (1965 року спорудження), нерухомого майна ФГ «Нове життя - ЛВТ». З вищевикладених обставин вбачається, що при формуванні земельної ділянки, кадастровий номер 7124385100:01:001:0555 на підставі рішення Ладижинської сільської ради від 28 листопада 2017 року за № 26-13/УІІ та передачі її в оренду ФГ «Нове життя - ЛВТ» за договором оренди землі від 24.07.2019 р., не було враховано інтереси власника нерухомого майна - комори літ «Д», воріт № 4, огорожі № 5, споруджених ще у 1965 році. Рішення Ладижинської сільської ради від 28 листопада 2017 року за № 26-13/УІІ, яке стало підставою для укладення 24.07.2019 між ФГ «Нове життя-ЛВТ» та Ладижинською сільською радою договору оренди землі, прийняте з порушенням встановленого нормами Земельного (ст. 120, ст. 123, ст. 186) та Цивільного кодексів України (ст. 377) принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Станом на сьогодні, це має наслідком порушення його - [PERSON] , прав на земельну ділянку, необхідну для обслуговування належного йому об`єкту нерухомого майна. Просить: визнати недійсним та скасувати рішення Ладижинської сільської ради від 28 листопада 2017 року № 26-13/УІІ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФГ «Нове життя-ЛВТ» площею 0,7256 га для обслуговування господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] ; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 24.07.2019 року, укладений між Ладижинською сільською радою (ЄДРПОУ 26261436) та Фермерським господарством «Нове життя-ЛВТ» (ЄДРПОУ 40176449) щодо земельної ділянки кадастровий номер 7124385100:01:001:0555, номер запису про право оренди земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 32707761, право зареєстровано 31.07.2019 р., ЄДРПОУ суб`єкта речового права 40176449; судові витрати стягнути з відповідачів. Ухвалою судді від 27.10.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачам копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідачів судом у встановлений строк не отримано. 11.11.2025 від представника відповідача Ладижинської сільської ради сільського голови Цоколенка С.В. до суду надійшов Відзив на позовну заяву в якому Ладижинська сільська рада не заперечує у дотриманні принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі та оформлення [PERSON] речових прав на земельну ділянку для обслуговування нерухомого майна-комори літ «Д», воріт № 4, огорожі №5, що розташовані по [ADDRESS] та неодноразово намагалася вирішити ситуацію, яка стала предметом зазначеної судової справи, шляхом досудового врегулювання спору, що підтверджується рішенням сесії Ладижинської сільської ради від 16.05.2025 №49-37/VІІІ, листами від 29.07.2025 № 324/02-25/02-11 та від 21.05.2025 № 203/02-25/02-11. Натомість всі спроби були повністю проігноровані зі сторони відповідача 1 по справі - Фермерського господарства «Нове життя-ЛВТ». Враховуючи вищезазначене просить судові витрати по справі стягнути з відповідача Фермерського господарства «Нове Життя-ЛВТ», так як саме внаслідок його бездіяльності позивач вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Решту позовних вимог задовольнити. 24.11.2025 (документ сформований в системі «Електронний суд» 21.11.2025) від представника відповідача Фермерського господарства «Нове життя-ЛВТ» - адвоката Непокульчицького В.С. на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги позивача у даній позовній заяві, відповідач 1 - ФГ «Нове життя-ЛВТ» не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам закону і тому в задоволенні вищезазначеного позову необхідно відмовити повністю, виходячи з наступного. Так, 28 листопада 2017 року рішенням Ладижинської сільської ради за № 26-13/УІІ було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФГ «Нове життя-ЛВТ» площею 0,7256 га для обслуговування господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Земельну ділянку, кадастровий номер 7124385100:01:001:0555 на підставі договору оренди земельної ділянки від 24 липня 2019 року передано в оренду ФГ «Нове життя-ЛВТ». Згідно даного договору оренди земельна ділянка кадастровий номер 7124385100:01:001:0555, площею 0,7256 га з цільовим призначенням для обслуговування господарських будівель та споруд ФГ «Нове життя- ЛВТ» укладено на 49 років з 24 липня 2019 року до 23 липня 2068 року. Право оренди ФГ «Нове життя-ЛВТ» (ЄДРПОУ 40176449) зареєстровано 31.07.2019 року, що підтверджується Інформацією з ДРРПнНМ № 445038339 від 25.09.2025 р. Отже, відповідно до вимог Закону України «Про оренду землі», згідно вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України, право оренди вказаної земельної ділянки у відповідача 1 - ФГ «Нове життя-ЛВТ» виникло 31.07.2019 р. - з моменту державної реєстрації. Позивачу на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 2957195971060, а саме: комора літ. Д, ворота № 4, огорожа № 5, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Комора літ. «Д», що виділена позивачу у рахунок майнового паю зі СТОВ «Лан», споруджена та прийнята в експлуатацію у 1965 році, ворота № 4, огорожа № 5 (не підлягають введенню в експлуатацію) є самостійним об`єктом нерухомого майна. Його право на цей об`єкт було набуто на підставі наступних правовстановлюючих документів: витягу з Протоколу № 8 засідання членів комісії по розподілу майна СТОВ «Лан» від 05 вересня 2001 р.; Акту прийому-передачі майна від 28 грудня 2022 року, укладеного між СТОВ «Лан» та [PERSON] ; витягу ЄДЕССБ про присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси, серія та номер АR01:5406-8980-6668-7307 від 27.03.2025 р.; технічного паспорту з реєстраційним номером ТІ01:5406:8980:6668:7307, що виданий 27.03.2025р.; Свідоцтва серії [NUMBER] , виданого Ладижинською сільською радою Уманського району Черкаської області 29.12.2022 р. Право власності на вказане майно позивач зареєстрував 14 квітня 2025 р., що підтверджується Витягом з ДРРПнНМ № 422582741 від 14 квітня 2025 р. та іншими документами, які були долучені позивачем до свого позову. Отже, в силу положень ст.ст. 182, 316-321, 328, 334 ЦК України, позивач став власником майна 14 квітня 2025 р., а відповідач 1 - ФГ «Нове життя-ЛВТ» уклав договір оренди земельної ділянки 24.07.2019 р., а право оренди зареєстровано 31.07.2019 р. Таким чином, на момент ухвалення рішення від 28 листопада 2017 року Ладижинської сільської ради за № 26-13/УІІ, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФГ «Нове життя-ЛВТ» площею 0,7256 га для обслуговування господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] та на момент укладення договору оренди між відповідачами 1 та 2 та його реєстрації, позивач не був власником майна (комори літ «Д», ворота №4, огорожа №5), яке розташоване на земельній ділянці кадастровий номер 7124385100:01:001:0555, площею 0,7256 га з цільовим призначенням для обслуговування господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , а тому його права жодним чином не були порушені, а тому і відсутні будь-які правові підстави для задоволення даного позову. Крім цього, просить суд звернути увагу на практику Верховного Суду: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року в справі № 131/475/16-ц (провадження № 61-37867св18); постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року у справі № 132/2483/16-ц (провадження № 61-4128св19); постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 292/1170/17 (провадження № 61-17967св19); постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі № 133/2267/18 (провадження № 61-20137св19), тощо. Крім того, представник відповідача зазначає, що на момент укладання договору оренди між відповідачами 1 та 2 та його реєстрації, позивач не надав до суду жодного документа, належних та допустимих доказів на підтвердження свого права (майнового право) на конкретне майно, а саме комору літ. «Д» та інше майно, яка розташована на орендованій відповідачем земельній ділянці. Також наголошує, що у сторони відповідача 1 наявні обґрунтовані сумніви щодо законності та правомочності набуття позивачем права власності на комору літ. Д, ворота №4, огорожу №5, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , оскільки у протоколі № 8 від 05.09.2001 р. засідання членів комісії по розподілу майна СТОВ «Лан» маються невідповідності та виправлення. Вказане також підтверджується постановою Черкаського апеляційного суду від 01.10.2024 р. у справі № 705/4093/23 за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району про зміну/корегування адреси об`єкту нерухомості та визнання права власності. Просить відмовити у задоволенні позову та стягнути судові витрати з позивача. 04.12.2025 від представника позивача [PERSON] адвоката Витріщак Т.І. до суду надійшла Відповідь на відзив представника відповідача Фермерського господарства «Нове життя-ЛВТ» - адвоката Непокульчицького В.С. в якій зазначає, що представником ФГ «Нове життя-ЛВТ» не дотримано строку подання відзиву, а тому просить залишити його без розгляду. Крім того, вказує, що відповідачем-1 не доведено належними та допустимими доказами, що станом на сьогодні чи на момент прийняття рішення Ладижинської с/р № 26-13/УІІ від 28.11.2017 р. та укладення договору оренди земельної ділянки від 24.07.2019 р. орендарю - ФГ «Нове життя - ЛВТ» на праві власності належало нерухоме майно - комора літ. «Д», ворота № 4, огорожа № 5. Цю обставину відзивом відповідача-1 не спростовано. Право власності [PERSON] станом на дату звернення до суду з позовом ніким не оспорене, відомості про його державну реєстрацію (зокрема набуття) є достовірними в ДРРПнНМ. Відтак, [PERSON] , як власник нерухомого майна, має право на звернення до суду за захистом свого права власності та права користування земельною ділянкою під його нерухомим майном, зокрема й у спосіб визнання правочину недійсним (ст. 15, 16, 391 ЦК України). До того ж наявність на земельній ділянці станом 2017 рік існуючого нерухомого майна - комори літ «Д» підтверджено і Проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,7256 га ріллі ФГ «Нове життя-ЛВТ», виготовленого інженером-землевпорядником ФОП [PERSON] . На документах технічної документації відповідача-1, зокрема: Абрис (с. 16), план меж, зон і сервітутів (с. 22), кадастровий план земельної ділянки (с. 23), план відведення (с. 28) на кадастровий план земельної ділянки, номер 7124385100:01:001:0555 нанесено не лише контури будівель, що належали на праві приватної власності ФГ «Нове життя-ЛВТ», а й контури комори літ. «Д» з прив`язкою до площі - 0,0297 га. В проекті це № 5 господарська споруда. З урахуванням ч. 1 ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України земельна ділянка для обслуговування комори літ «Д», воріт № 4, огорожі № 5 не могла бути надана в оренду ФГ «Нове життя - ЛВТ». Також, представник позивача проаналізувавши висновки, викладені у постановах Верховного Суду, на які посилається представник відповідача-1 ФГ «Нове життя-ЛВТ», зазначає, що фактичні обставини, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права у цих справах і справі № 705/6490/25, яка розглядається, не є подібними. Предмет та підстави позову у справі № 705/6490/25, суттєво відрізняється від предмету та підстав позову у справах № 131/475/16-ц (постанова ВС від 18 грудня 2019 року), № 132/2483/16-ц (постанова ВС від 08 квітня 2019 року), № 292/1170/17 (постанова ВС від 10 лютого 2021 року), № 2-236/0 (постанова ВС від 24 лютого 2021 року), № 133/2267/18 (постанова ВС від 27 січня 2021 року) № 675/2134/18-ц (постанова ВС від 09 грудня 2020 року), № 310/7483/18 (постанова ВС від 01 жовтня 2020 року), № 567/862/19 (постанова ВС від 10 лютого 2021 року), оскільки вони не стосуються визнання недійсним та скасування відповідного рішення органу місцевого самоврядування та визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Правовідносини у вказаних справах не є релевантними тим, що склалися у справі № 705/6490/25. За предметом спору та фактичними обставинами правові висновки у справах, що наведені відповідачем-1 стосуються правовідносин у категорії справ за позовом власника майнових сертифікатів колишніх КСП про визнання недійсним рішення зборів співвласників щодо виділу майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства. Щодо стягнення на користь відповідача-1 витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача вважає їх не доведеними, а тому такими що не підлягають до задоволення. 12.12.2025 від представника відповідача Фермерського господарства «Нове життя-ЛВТ» - адвоката Непокульчицького В.С. на адресу суду надійшло Заперечення на відповідь на відзив представника позивача [PERSON] адвоката Витріщак Т.І. в якому сторона відповідача 1 - ФГ «Нове життя-ЛВТ» вважає, що висновок сторони позивача щодо пропуску ФГ «Нове життя-ЛВТ» строку для подання відзиву є помилковим, сторона відповідача 1 - ФГ «Нове життя-ЛВТ» подала відзив на позовну заяву в установлений судом 15-денний строк з дня отримання копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується поштовим конвертом про направлення ухвали суду від 27.10.2025 р. та позовної заяви з додатками (рекомендований лист № R067026758022), інформацією з веб-сайту «Укрпошта» трекінг-відправлень» (рекомендований лист № R067026758022). Крім того, представник відповідача 1 зазначає, що позивачем не доведено порушення його права ФГ «Нове життя-ЛВТ», а стягнення витрат на професійну правничу допомогу є правомірним. 23.12.2025 від представника позивача [PERSON] адвоката Витріщак Т.І. до суду надійшло письмове Пояснення по справі в якому вказує, що твердження представника відповідача-1 ФГ «Нове життя-ЛВТ» про відсутність порушеного права [PERSON] є безпідставними. Велика Палата ВС у постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 713/1817/16-ц виснувала, що « ....якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни або припинення її цивільних прав чи інтересів або пов`язані з реалізацією її майнових прав або особистих немайнових прав чи інтересів, зокрема і щодо оформлення права на земельну ділянку під набутими у власність будинком або спорудою, то визнання незаконними таких рішень і їх скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів...». Тобто, оформлення права на земельну ділянку під набутими у власність будинком або спорудою є цивільним правом, яке захищається визнанням незаконними рішень органів місцевого самоврядування: Постанова ВП ВС від 5 грудня 2018, № 713/1817/16-ц. Суб`єктивним правом, за захистом якого звернувся [PERSON] у цивільній справі № 705/6490/25 є оформлення права на земельну ділянку під набутими у власність нерухомим майном коморою літ. «Д», воротами № 4, огорожею № 5 з урахуванням ч. 1 ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України. Додатково набуття права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна [PERSON] станом на 2001 рік підтверджено і постановою Черкаського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року у справі № 705/4093/23. У постанові встановлено «...відповідно до протоколу № 8 від 05.09.2001 року та Витягу з протоколу, [PERSON] в рахунок майнового паю було передано нерухоме майно, а саме Комора 1 приміщення 3 (конюшня) (вартістю 14000 грн.).... спірні нерухомі об`єкти розміщені на земельній ділянці, яка перебуває в оренді ФГ «Нове життя-ЛВТ» (кадастровий номер 7124385100:01:001:0555, площею 0,7256 га)....». 31.12.2025 від представника відповідача Фермерського господарства «Нове життя-ЛВТ» - адвоката Непокульчицького В.С. на адресу суду надійшло Заперечення на пояснення сторони позивача в якому зазначає, що з врахуванням ст.ст. 174, 181, 182 ЦПК України констатує, що позивач викладає свої письмові вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, а саме: в позовній заяві та у відповіді на відзив, і цим правом сторона позивача скористалась. В поясненнях свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову викладають виключно учасники справи, що мають процесуальний статус - треті особи (які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (на стороні позивача або відповідача) або заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору (на стороні позивача). Щодо дачі дозволу судом подати стороною позивача додаткові пояснення щодо окремого питання, в матеріалах справи та в поясненні сторони позивача, такийдозвіл суду відсутній, а томупояснення сторони позивача від 18.12.2025 р. у цивільній справі №705/6490/25 просить повернути без розгляду стороні позивача. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 2957195971060, а саме: комора літ. Д, ворота № 4, огорожа № 5, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 422582741 від 14 квітня 2025 р. Право власності [PERSON] на зазначений об`єкт було набуто на підставі витягу з Протоколу № 8 засідання членів комісії по розподілу майна СТОВ «Лан» від 05 вересня 2001 р.; Акту прийому-передачі майна від 28 грудня 2022 року, укладеного між СТОВ «Лан» та [PERSON] ; Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧЕ-ХV № 229655, виданого Ладижинською сільською радою Уманського району Черкаської області 29.12.2022 р.; Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес ЄДЕССБ про присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси, серія та номер АR01: [NUMBER] , номер наказу 13 від 01.04.2025 р.; Технічного паспорту з реєстраційним номером ТІ01:5406:8980:6668:7307, що виготовлений 07.03.2025 р., згідно якого комора літ. «Д», що виділена [PERSON] у рахунок майнового паю зі СТОВ «Лан», споруджена та прийнята в експлуатацію у 1965 році, ворота № 4, огорожа № 5 (не підлягають введенню в експлуатацію). В довідці Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області від 21.02.2023 р. № 09-10/30 зазначено, що будівля комори 1 приміщення 3 розташоване на земельній ділянці комунальної форми власності кадастровий номер 7124385100:01:001:0555 загальною площею 0,7256 га, яка розташована в [ADDRESS] . Крім цього, на вказаній земельній ділянці знаходиться майно ФГ «Нове життя-ЛВТ». 02 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до Ладижинської сільської ради із заявою про надання земельної ділянки у користування (оренду) (надання дозволу на поділ земельної ділянки). 16 травня 2025 року Ладижинська сільська рада прийняла рішення «Про розгляд заяви гр. [PERSON] щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий № 7124385100:01:001:0555» за № 49-37/VІІІ, яким надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий № 7124385100:01:001:0555 з метою подальшого оформлення за гр. [PERSON] права оренди на частину земельної ділянки під нерухомим майном - коморою літ. «Д», воротами № 4, огорожею № 5, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 2 цього рішення визначено, що поділ земельної ділянки здійснити після отримання згоди землекористувача, відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України. 21 травня 2025 року листом № 203/02-25/02-11 Ладижинська сільська рада звернулася до орендаря земельної ділянки - Фермерського господарства «Нове життя-ЛВТ», в якому викладено прохання надати згоду на поділ земельної ділянки кадастровий № 7124385100:01:001:0555. До листа було додано план-схему розподілу земельної ділянки, який враховує інтереси власників нерухомого майна - [PERSON] та ФГ «Нове життя-ЛВТ». Станом на дату звернення до суду з цим позовом згоду на поділ земельної ділянки, кадастровий номер 7124385100:01:001:0555, площею 0,7256 га ФГ «Нове життя-ЛВТ» не надало та у поданому представником відзиві заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] , посилаючись на те, що [PERSON] став власником майна 14 квітня 2025 р., а ФГ «Нове життя-ЛВТ» уклало договір оренди земельної ділянки 24.07.2019 р., право оренди зареєстровано 31.07.2019 р. Таким чином, на момент ухвалення рішення від 28 листопада 2017 року Ладижинської сільської ради за № 26-13/УІІ, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФГ «Нове життя-ЛВТ» площею 0,7256 га для обслуговування господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] та на момент укладення договору оренди між ФГ «Нове життя-ЛВТ» та Ладижинською сільською радою та його реєстрації, позивач не був власником майна (комори літ «Д», ворота №4, огорожа №5), яке розташоване на земельній ділянці кадастровий номер 7124385100:01:001:0555, площею 0,7256 га з цільовим призначенням для обслуговування господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , а тому його права жодним чином не були порушені. Так, 28 листопада 2017 року рішенням Ладижинської сільської ради за № 26-13/УІІ було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФГ «Нове життя-ЛВТ» площею 0,7256 га для обслуговування господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Земельну ділянку, кадастровий номер 7124385100:01:001:0555 на підставі договору оренди земельної ділянки від 24 липня 2019 року передано в оренду ФГ «Нове життя ЛВТ». Згідно п. 1 договору оренди земельна ділянка кадастровий номер 7124385100:01:001:0555, площею 0,7256 га з цільовим призначенням для обслуговування господарських будівель та споруд ФГ «Нове життя-ЛВТ». За змістом п. 3.1 договір укладено на 49 років з 24 липня 2019 року до 23 липня 2068 року. Право оренди ФГ «Нове життя - ЛВТ» (ЄДРПОУ 40176449) зареєстровано 31.07.2019 року. На адвокатський запит № 27/25 від 24 вересня 2025 року Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області листом № 29-23-0.2-6301/2-25 від 07 жовтня 2025 надало скановану копію запитуваного «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,7256 га ріллі ФГ «Нове життя-ЛВТ» в оренду для обслуговування господарських будівель та дворів із земель сільськогосподарського призначення в адміністративних межах с. Ладижинка Уманського району Черкаської області», що виготовлений ПП «Геоплан». Зі змісту цієї документації із землеустрою вбачається, що на кадастровий план сформованої земельної ділянки нанесено не лише контури будівель, що належали на праві приватної власності ФГ «Нове життя-ЛВТ», а й контури інших будівель. На документах Абрис (с. 16), план меж, зон і сервітутів (с. 22), кадастровий план земельної ділянки (с. 23), план відведення (с. 28), відображено контури будівель із дублюючим номером 5. В експлікації документів на с.16, с. 22, с. 23 відображено наступні будівлі з прив`язкою до площі угідь земельної ділянки, необхідних для їх обслуговування: [ADDRESS] автовагова - 0,0052 га. Натомість, на схемі цих документів автовагова зазначена під № 5. Фактично, господарська будівля відображена на документах Абрис (с. 16), план меж, зон і сервітутів (с. 22), кадастровий план земельної ділянки (с. 23), план відведення (с. 28), під №5, для якої необхідна площа земельної ділянки для обслуговування - 0,0297 га, це нерухоме майно комора літ. «Д», площею 220,9 кв.м, що належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ФГ «Нове життя-ЛВТ» належить на праві власності об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 839685671243, тип об`єкта: виробничий будинок (тік), об`єкт житлової нерухомості: Ні; опис об`єкта: загальна площа (кв. м): 3156.9; адреса: [ADDRESS] . Номер відомостей про речове право: 13318811, дата реєстрації 12.02.2016 14:37:12, розмір частки 1; власники: ФГ «Нове життя-ЛВТ», код ЄДРПОУ 40176449, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, Черкаська обл., Уманський р., с. Ладижинка, вулиця Нове життя, будинок 31. У Технічному паспорті, що виготовлений ПП «Оцінка та інвентаризація майна» станом на 18 січня 2016 року, інвентаризаційна справа № 1292 у складі об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 839685671243, належного ФГ «Нове життя- ЛВТ» - господарська будівля комора літ. Д, площею 220,9 кв. м. - відсутня. Отже, нерухоме майно - комора літ. «Д», ворота № 4, огорожа № 5 - ні на момент формування земельної ділянки з кадастровим номером 7124385100:01:001:0555, ні на момент надання її в оренду за договором від 24 липня 2019 року не входили до складу об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 839685671243, отже не належали на праві власності ФГ «Нове життя - ЛВТ». Відображення комори літ «Д», площею 220,9 кв. м. у проекті землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ФГ «Нове життя- ЛВТ» має наслідком порушення його прав власника нерухомого майна. Згідно витягу з ДЗК НВ-0001937292025 від 25.09.2025 р. до відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7124385100:01:001:0555 внесена інформація про зазначення контурів будівлі та споруд - комори літ «Д», огорожі № 5 та воріт № 4. З вищевикладених обставин вбачається, що при формуванні земельної ділянки, кадастровий номер 7124385100:01:001:0555 на підставі рішення Ладижинської сільської ради від 28 листопада 2017 року за № 26-13/УІІ та передачі її в оренду ФГ «Нове життя - ЛВТ» за договором оренди землі від 24.07.2019 р., не було враховано інтереси власника нерухомого майна - комори літ «Д», воріт № 4, огорожі № 5, споруджених ще у 1965 році. Рішення Ладижинської сільської ради від 28 листопада 2017 року за № 26-13/УІІ, яке стало підставою для укладення 24.07.2019 між ФГ «Нове життя-ЛВТ» та Ладижинською сільською радою договору оренди землі, прийняте з порушенням встановленого нормами Земельного (ст. 120, ст. 123, ст. 186) та Цивільного кодексів України (ст. 377) принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Відповідно до статей 13, 19 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 6 ст. 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача,заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально. Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до частини першої статті 123 ЗК України (у редакції станом на час прийняття оскаржуваного рішення Ладижинської сільської ради) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки, зокрема: склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Згідно ч 3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (ч. 3 ст. 124 ЗК України). Згідно ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 1 ст. 126 ЗК України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України (в редакції, що діяла на момент прийняття Ладижинською сільською радою рішення) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України (в редакції, що діяла на момент прийняття Ладижинською сільською радою рішення) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). У постановах від 13.09.2023 у справі № 918/1132/22 (п. 6.20) та від 20.11.2024 у справі № 917/1938/23 (п. 4.23) Верховний Суд зробив висновок, що якщо на земельній ділянці державної або комунальної власності розташовані об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у приватній власності, то земельна ділянка не може бути передана її власником у користування будь-кому, окрім власника таких об`єктів. При цьому, відсутність оформленого договору оренди земельної ділянки не припиняє права власника користуватися належними йому об`єктами нерухомого майна, а таке користування є неможливим без одночасного користування земельною ділянкою під цими об`єктами. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/18560/16 та від 22.06.2021 у справі №200/606/18 вказано: «Чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства». Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання угоди недійсною (пункт в); визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (пункт г); застосування інших, передбачених законом, способів (пункт д). Частиною першою статті 155 ЗК України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки. За приписами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Так, частинами 1-5 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України № 1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Отже, на земельній ділянці кадастровий номер 7124385100:01:001:0555, площею - 0,7256 га знаходиться об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 2957195971060, а саме: комора літ «Д», ворота № 4, огорожа № 5, що належить на праві власності [PERSON] . При формуванні земельної ділянки, під час виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФГ «Нове життя-ЛВТ» площею 0,7256 га для обслуговування господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] директор ПП «Геоплан» Кузуб Т.В. відобразив контури будівлі та споруд - комори літ «Д», воріт № 4, огорожі № 5, як такі, що є власністю ФГ «Нове життя-ЛВТ». Орган місцевого самоврядування та ФГ «Нове житгя-ЛВТ», володіли інформацією, що комора літ «Д», ворота № 4, огорожа № 5 не належали на праві власності, чи будь-якому іншому праві ФГ «Нове життя-ЛВТ». Прийняття незаконного рішення органом місцевого самоврядування та подальше укладення спірного договору оренди землі призвели до порушенням принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, що визначений ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 123, ч. 17 ст. 186 ЗК України, ч. 1 ст. 377 ЦК України. Зважаючи на те, що рішення Ладижинської сільської ради від 28.11.2017 № 26-13/УІІ прийнято з порушенням ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 123, ч. 17 ст. 186 ЗК України, ст. 377 ЦК України, то наявні підстави для визнання його недійсним та скасування цього рішення, а також визнання недійсним договору оренди землі від 24.07.2019 року, укладеного між відповідачами на підставі вказаного незаконного рішення. З урахуванням змісту ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визнання незаконним та скасування спірного рішення Ладижинської сільської ради від 28 листопада 2017 року № 26-13/УІІ, зобов`язує власника земельної ділянки повернути її у стан, що існував до державної реєстрації права оренди ФГ «Нове життя-ЛВТ». Відповідно до частин першої та сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає, що наведені позивачем обставини, підтверджені належними і допустимими доказами, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved