Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

ТОВ «ФК Фінтраст- Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 08.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №7049668, згідно з умовами якого відповідач отримав 4800 грн. строком на 360 днів, із сплатою 1,99 % в день від суми кредиту. ТОВ «Авентус Україна» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідач умови кредитного договору не виконав. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача, відповідно до якого кредит надається в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. 27.05.2024 року між ТОВ Авентус Україна» та ТОВ «ФК Фінтраст- Капітал» укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно якого ТОВ ««Авентус Україна» передала (відступила) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК Фінтраст- Капітал» прийняла права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК Фінтраст- Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №7049668 від 08.09.2023 року в сумі 13587 грн. 84 коп., з яких: 4800 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 8787 грн. 84 коп. заборгованість за відсотками. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 7049668 від 08.09.2023 року в розмірі 22948 грн. 80 коп., 2422 грн. 40 коп. судовий збір та 10000 грн. витрати на професійну правничу допомогу, в порядку виконання ч.10,11 ст.265 ЦПК України органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення нарахувати інфляційні витрати та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України, розглянути справу без участі представника, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ТОВ «ФК Фінтраст-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно договору №7049668 про надання споживчого кредиту від 08.09.2023 року, паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого товариство надало [PERSON] кредит в розмірі 4800 грн. на 360 днів, із сплатою 1,99 % в день. Договір підписаний електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється на номер мобільного телефону вказаний останнім. Кредит наданий в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку відповідача зазначену ним в особистому кабінеті. Згідно довідки ТОВ «Універсальні платежні рішення» 08.09.2023 року здійснено переказ 4800 грн. на картку [NUMBER] . Згідно договору факторингу №27.05./24-Ф від 27.05.2024 року, ТОВ «Авентус Україна» передала (відступила) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК Фінтраст- Капітал» прийняла права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК Фінтраст- Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача. Відповідно до ст.205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Таким чином, між відповідачем та первісним кредитором укладено кредитний договір, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, з умовами якого відповідач ознайомився та погодився. Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов`язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки. Згідно розрахунку заборгованості, відповідачем [PERSON] зобов`язання за кредитним договором виконувалися не належним чином, в зв`язку з чим утворилась заборгованість : в розмірі 22948 грн. 80 коп., з яких: 4800 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 18148 грн. 80 коп. заборгованість за відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача (розрахунок судом перевірено). Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу позивачу у зазначеній справі надавав адвокат Столітній М.М. на підставі договору про надання правової допомоги від 10.12.2024 року. До позову долучено заявка на виконання доручення до договору, рахунок на оплату. акт прийому-передачі виконаних робіт, з детальним описом робіт, згідно яких підтверджено виконання робіт адвокатом та прийняття такої роботи позивачем. Згідно розрахунку витрати на професійну правничу допомогу становлять 10000 грн. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). З врахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, те, що справу було розглянуто у спрощеному позовному провадженні, без участі представника позивача у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що розмір вказаних позивачем витрат на правничу допомогу, є завищеним у відповідності із співмірним виконанням адвокатських робіт, а тому вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково в розмірі 4500 грн. Вимоги позивача про зазначення в рішенні суду про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, так як відповідно до ч.10 ст.265 ЦПК України, це право, а не обов`язок суду, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved