Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В жовтні 2025 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.04.1993 року він уклав шлюб з відповідачкою. Неповнолітніх дітей від шлюбу у сторін не має. Підставою для розірвання шлюбу є розходження поглядів на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружні відносини між ними фактично припинені з 2011 року. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. На підставі наведеного, просив шлюб розірвати. Відповідачка відзив до суду не подала. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Чемеровецького районного суду від 11.12.2025 року відкрито провадження у справі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, 17.12.2025 року представник позивача направив до суду заяву, у якому просив судові засідання по справі проводити без їх участі, позов підтримує у повному обсязі, Відповідачка в судові засідання 12.01.2026 року, 29.01.2026 року не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надійшло. 29.01.2026 року ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 29 квітня 1993 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] ) зареєстровано шлюб, про що Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зроблено актовий запис № 200 (а.с. 5). Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. З 2011 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Частина перша статті 24 СК України зазначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам, що має істотне значення по справі. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що подружні стосунки між ними припинені, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача, відповідач проти розірванню шлюбу не заперечила, суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат Позивач просить витрати зі сплати судового збору покласти на нього.

Outcome: approved