Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

У провадження Чечелівського районного суду міста Дніпра надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 березня 2021 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина: донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. 29 травня 2024 року, згідно рішення суду шлюб між ними було розірвано. Відповідачка ухиляється від покладених на неї обов`язків утримувати свою дитину. Як відомо позивачу, відповідачка не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи інших обставин, які б звільняли її від обов`язку сплачувати аліменти. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що з відповідачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини від усіх видів її доходу щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. 02 жовтня 2025 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, надав суду пояснення, відповідно до яких донька проживає разом із ним та знаходиться на його повному матеріальному утриманні. Зі слів позивача, відповідачка наразі знаходиться за кордоном, не виявляє зацікавленості до дитини та не бажає приймати участь у її вихованні. Окрім того, позивач зазначив, що у подальшому має намір повторно звернутися до суду з вимогою про позбавлення відповідачки батьківських прав у зв`язку з її ухиленням від виконання батьківських обов`язків, а заявлення вимоги про стягнення аліментів розглядає як одну зі складових цього процесу. У 2024 році він вже звертався до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав, проте рішенням Чечелівського районного суду міста Дніпра від 22.09.2025 року у справі №204/8031/24 у задоволенні вказаних вимог йому було відмовлено з підстав відсутності доказів злісного ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків. Також зазначив, що відновлення сімейних відносин не вважає за можливе, адже впевнений, що за наявних обставин така мати дитині не потрібна. Відповідачка у судові засідання призначені на (28.10.2025; 24.11.2025; 29.01.2026) не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце їх проведення шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, серед наданих позивачем наявних у його розпорядженні засобів зв`язку з відповідачкою суду було надано номер мобільного телефону, абонент якого протягом розгляду справи не перебував у мережі, а також адресу зареєстрованого місця проживання на тимчасово окупованій території України. Відповідно жодних заяв або клопотань збоку відповідача на адресу суду не надійшло. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом з`ясовано, що 05 березня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №122 (а.с.3); Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09 липня 2021 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за актовим записом № 245 (а.с. 4). Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2024 року у справі № 204/3121/24 шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6); Малолітня донька [PERSON] проживає разом із батьком позивачем у справі, який згідно витягу з реєстру територіальної громади разом із донькою зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується також відповідями з Єдиного державного демографічного реєстру, при цьому, як зазначає позивач, донька знаходиться на його повному утриманні. Доказів зворотного протягом розгляду справи суду не надано. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача на його користь аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідачка перебуває у працездатному віці, суд вважає, що вона спроможна надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів, враховуючи обставини справи, суд вважає справедливим та об`єктивним стягнення з відповідача у даній справі аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернувся із позовом 29 вересня 2025 року. Беручи до уваги викладене, та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання її дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 29 вересня 2025 року, на користь батька [PERSON] , та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У судовому засіданні 29 січня 2026 року суд відповідно до вимог ст. 244 ЦПК України перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відклавши ухвалення та проголошення судового рішення на 02 лютого 2026 року. У зазначене засідання сторони не з`явились. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. На підставі ст. ст. 80, 81, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved