Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮрКонсалт Груп Плюс" звернулося в суд з позовом до [PERSON] просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору, всього в сумі 41 430 грн. 00 коп., понесених судових витрат по справі у вигляді судового збору 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Партнер Фінанс" та [PERSON] , 25.05.2021 року було укладено договір позики №120/63316413. На підставі цього Договору Позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі встановленому цим договором, а позичальник зобов`язується повернути суму позики позикодавцю та сплатити проценти, а також інші платежі за Договором у порядку та строки передбачені цим Договором, зокрема Графіком платежів. Відповідачу надано позику шляхом передачі готівкових коштів у сумі 5 000 грн. 28 грудня 2023 року між ТОВ «Партер Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрглобал фінанс» укладено Договір факторингу №28122023. 17 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Укрглобал фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено Договір факторингу № 17-04/ФК-25. 25 серпня 2025 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ТОВ "ЮрКонсалт Груп Плюс" укладено договір факторингу № 25-08/ФК-25. Згідно Договору факторингу-1, Договору факторингу-2 та Договору факторингу-3 відбулося відступлення права вимоги за договором позики № №120/63316413від 25.05.2021 року. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ЮрКонсалт Груп Плюс" за договором позики №120/63316413 в розмірі 41 430 грн., із яких: 5 000 грн. заборгованість за сумою позики; 35 800 грн. заборгованість по нарахованим процентам; 630 грн. заборгованість за комісією. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву від 03.02.2026, якою позовні вимоги визнав, просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Партнер Фінанс" та [PERSON] було укладено договір позики №120//63316413. Відповідно до умов договору сума позики складає 5 000,00 грн., строк позики 365 днів, комісія за видачу позики складає 14% від суми позики, що становить 700,00 грн., і підлягає сплаті у строк передбачений договором. Позичальник повинен сплачувати позикодавцю проценти за договором та фіксованою ставкою 2% від суми позики за кожен день користування позикою в межах строку передбаченого п. 1.4. та п.п.2 договору у порядку, розмірі та строки встановлені в графіку платежів, що у загальному розмірі становить 35 800 гривень. Відповідач зобов`язання належним чином не виконав, тому утворилася заборгованість в сумі 41 430 грн., із яких: 5 000 грн. заборгованість за сумою позики; 35 800 грн., заборгованість по нарахованим процентам, 630 грн. заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості. 28 грудня 2023 року між ТОВ «Партер Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрглобал фінанс» укладено Договір факторингу №28122023. 17 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Укрглобал фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено Договір факторингу № 17-04/ФК-25. 25 серпня 2025 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ТОВ "ЮрКонсалт Груп Плюс" укладено договір факторингу № 25-08/ФК-25. Таким чином, ТОВ "ЮрКонсалт Груп Плюс" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача за кредитним договором №120/63316413від 25.05.2021 року. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитними договорами, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, позивачем заявлена вимога на відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., на підтвердження яких надані наступні докази: копія договору про надання правової допомоги №45714110 від 10 грудня 2025 року, копія додаткової угоди № 3317214138 до договору № 45714110 про надання правової допомоги від 10.12.2025, детальний опис робіт від 12.12.2025, акт №3317214138 про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом від 12.12.2025. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved