Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Какун А.С. звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 2034443790 від 30.10.2020 року в розмірі 10694,63 грн, яка складається з 6845,90 грн заборгованості за основною сумою боргу та 3848,73 грн заборгованості за відсотками . Позов обґрунтовано тим, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав: копію договорів, копію таблиці обчислення загальної вартості кредиту, копію повідомлення, копію договору факторингу, копію акту прийому-передачі реєстру боржників, копію платіжної інструкції, копію реєстру боржників, копію розрахунку заборгованості. Ухвалою суду від 15.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання. Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів по місцю її реєстрації. На адресу суду повернувся конверт із поштовим повідомленням із відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З положень статті 11 ЦК України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 2 статті 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами першою, другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що 30.10.2020 року відповідач [PERSON] уклав з АТ «ОТП Банк» Кредитний договір № 2034443790, де погодили наступні умови: за пунктом 1.1 розмір кредиту 14953 грн, дата повернення кредиту 30.10.2022, та відсоткову ставку у п.1.2 у розмірі 40 % річних. Договір підписано відповідачем власноручно (а.с. 5). Також, сторони погодили графік платежів, що є додатком № 1 до договору, де встановлено 24 регулярних платежів за весь період кредитування (а.с. 6 на звороті). Позикодавцем виконані його зобов`язання за вищевказаним кредитним договором та надані обумовлені договором кошти. Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2034443790, заборгованість [PERSON] станом на 31.10.2025 становить 10694,63 грн, яка складається з заборгованості з основного боргу в сумі 6845,90 грн та заборгованості за відсотками в сумі 3848,73 грн (а.с. 13). 28.06.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №28/06/23, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржників, відповідно до реєстрів боржників (а.с. 14-17). Згідно до витягу з реєстру боржників від 28.06.2023 до договору факторингу №28/06/23, позивач набув право вимоги до боржника [PERSON] (порядковий номер 933) за кредитним договором № 2034443790 на загальну суму заборгованості 10694,63 грн (а.с. 18). Договір факторингу, внаслідок укладення якого позивач набув права вимоги до відповідача у справі, є чинним та перед судом заінтересованими особами питання про визнання його недійсним не порушувалося. З урахуванням вищенаведеного, оскільки відповідач [PERSON] заборгував ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», що набуло право вимоги до відповідача за цим договором, 10694,63 грн. та добровільно борг не сплатив, то з метою захисту прав позивача з відповідача слід стягнути відповідну заборгованість в примусовому порядку. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved