Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» подано до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] 08.05.2025 року уклали Кредитний договір (оферти) № 08.05.2025 100001888. Відповідно до умов Договору Позичальнику було надано кредит у сумі 4500 грн, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів від 08.05.2025 року, на строк, визначений у заявці. Згідно з умовами Договору заявка є невід`ємною складовою пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення договору. Відповідно до кредитного договору № 08.05.2025-100001888 від 08.05.2025 року кредит надано на таких умовах: дата надання кредиту - 08.05.2025; сума кредиту - 4500 грн 00 коп.; строк кредитування - 217 днів з дати надання; дата повернення кредиту - 10.12.2025. Продовження (пролонгація) строку кредитування договором не передбачена, а Позичальник не має права ініціювати укладення додаткових договорів щодо продовження строку кредиту чи дії договору. Процентна ставка «Стандарт» є фіксованою та становить 1% за кожен день користування кредитом і застосовується протягом перших трьох чергових періодів користування кредитом, визначених графіком платежів. Зазначена ставка не може бути змінена в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ» становить 0,5% за один день користування кредитом та застосовується у наступних чергових періодах після завершення періодів дії ставки «Стандарт». Збільшення цієї ставки в односторонньому порядку також не допускається. Договором передбачено комісію за надання кредиту в розмірі 9% від суми кредиту, що становить 405 грн 00 коп. Комісія нараховується та обліковується у день видачі кредиту і сплачується відповідно до графіка платежів. Крім того, передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 405 грн у кожному з двох чергових періодів, що настають після першого. Така комісія нараховується у перший день відповідного періоду та сплачується згідно з графіком платежів. Комісія за обслуговування встановлюється за організацію та забезпечення інформаційної підтримки Позичальника, зокрема шляхом телефонного зв`язку, через особистий кабінет та у відділеннях, забезпечення можливості здійснення онлайн-платежів, відновлення доступу до особистого кабінету, інформування про строки сплати платежів, надання консультаційних та інших послуг, пов`язаних з обслуговуванням кредитної заборгованості. До складу цієї комісії не входять послуги, які відповідно до чинного законодавства мають надаватися безоплатно. Умовами договору не передбачено змін у порядку надання фінансової послуги. Протягом строку дії договору всі тарифи та комісії залишаються незмінними, а додаткові чи супутні послуги Кредитодавцем не надаються. Денна процентна ставка, яка відображає загальні витрати за споживчим кредитом за кожен день користування, становить 0,84% та розраховується за формулою: (8190 / 4500) / 217 ? 100%. Проценти за користування кредитом нараховуються шляхом множення суми кредиту або її залишку на кількість днів користування та відповідну процентну ставку. За порушення зобов`язань договором передбачена неустойка у розмірі 67 грн 50 коп. за кожен день прострочення виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми прострочення. Кредитні кошти були надані Позичальнику шляхом безготівкового перерахування на його рахунок, у тому числі з використанням реквізитів електронного платіжного засобу. Згідно з договором та квитанцією про перерахування коштів від 08.05.2025 року ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало свої зобов`язання, а [PERSON] отримав кредитні кошти у повному обсязі. Водночас Позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилася заборгованість у загальному розмірі 14 940 грн, яка складається з: основної суми кредиту - 4 500 грн, процентів - 6 975 грн, комісії за надання кредиту - 405 грн, комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 810 грн та неустойки - 2250 грн. З урахуванням змін до законодавства, що набрали чинності з 24.01.2024 року, кредиторам дозволено нараховувати неустойку та інші платежі за прострочення виконання зобов`язань за договорами споживчого кредиту. Оскільки спірний договір було укладено після набрання чинності відповідних змін до Закону України «Про споживче кредитування», вимоги позивача щодо стягнення неустойки є правомірними. Кредитний договір має статус споживчого, оскільки кошти були отримані для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою діяльністю, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України «Про споживче кредитування» як спеціального нормативного акта. ТОВ «Споживчий центр» є фінансовою установою, а не банком, тому не зобов`язане надавати первинні банківські документи, а поданий суду розрахунок заборгованості є належним і допустимим доказом. Претензій щодо ненадання кредитних коштів Відповідач не заявляв. Документи, що складають кредитний договір, були підписані сторонами в електронній формі: Кредитодавцем з використанням електронного підпису, Позичальником шляхом застосування одноразового ідентифікатора Е589, надісланого на фінансовий номер телефону [NUMBER] . Кожна сторінка договору була підписана відповідним ідентифікатором, що підтверджує належний акцепт умов договору. Факт надання кредиту підтверджується квитанцією про перерахування коштів від 08.05.2025 року на рахунок Відповідача [NUMBER], яка є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги». Під час укладення договору Позичальник пройшов ідентифікацію з використанням системи BankID НБУ, що забезпечило однозначне встановлення його особи. З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, тому на підставі статті 280 Цивільного процесуального кодексу України справа може бути розглянута за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Відповідно до статті 281 ЦПК України, ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2026 року постановлено здійснити заочний розгляд справи. Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши обґрунтованість заявлених позовних вимог та оцінивши їх відповідність нормам чинного законодавства, доходить висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Як вбачається із наданих позивачем письмових доказів зокрема копією пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), квитанцією про видачу кредитних коштів, випискою з рахунку Кредитодавця, розрахунком заборгованості та іншими матеріалами справи встановлено, що Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] 08.05.2025 року уклали Кредитний договір № 08.05.2025 100001888 (а.с.18-30). Факт надання кредиту підтверджується випискою з рахунку Кредитодавця та електронними даними системи фінансової установи, що свідчать про зарахування коштів на рахунок Позичальника [NUMBER]. Відповідно до поданих доказів, кредитний договір укладено в електронній формі шляхом акцепту оферти Позичальником, який пройшов ідентифікацію через систему BankID Національного банку України. Для підтвердження волевиявлення сторін використовувався одноразовий ідентифікатор Е589, надісланий на номер телефону Позичальника [NUMBER] (а.с.31). Відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, а також порядок здійснення електронної ідентифікації осіб. Згідно зі статтею 1 цього Закону, електронна ідентифікація - це процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, що забезпечує однозначне встановлення особи. Ідентифікація особи може здійснюватися на підставі документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних. Відповідно до статті 14 Закону, електронна ідентифікація здійснюється із застосуванням засобів електронної ідентифікації, згідно зі схемами, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції, порядок укладення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, а також права і обов`язки учасників таких правовідносин. Згідно з частиною першою статті 11 цього Закону, пропозиція укласти електронний договір (оферта) повинна містити істотні умови договору та виражати намір особи вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до частини третьої статті 11, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) іншою стороною. Згідно з частиною шостою цієї ж статті, акцепт може бути наданий шляхом надсилання електронного повідомлення, заповнення електронної форми або вчинення інших дій, що свідчать про прийняття пропозиції укласти договір. Відповідно до частини дванадцятої статті 11, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з пунктом 10.1 кредитного договору, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , договір набирає чинності з моменту отримання Кредитодавцем в інформаційній системі відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, надісланим Позичальнику на номер телефону, вказаний ним при реєстрації. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] підписав Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) та Заявку на отримання кредиту із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджує його ознайомлення з умовами договору, їх прийняття та отримання кредитних коштів на особистий рахунок. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 4 500 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 08.05.2025, на строк, вказаний в заявці. Відповідно до умов Договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Під час укладення договору Позичальник пройшов належну ідентифікацію через систему BankID Національного банку України, що забезпечило однозначне встановлення його особи як споживача фінансової послуги. Такий порядок відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та положенням статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», яка визначає допустимість дистанційної ідентифікації. ТОВ «Споживчий центр» виконало свої договірні зобов`язання в повному обсязі, перерахувавши Позичальнику грошові кошти у сумі 4 500 грн 00 коп., що підтверджується наданими доказами - випискою з рахунку Кредитодавця та квитанцією про видачу кредитних коштів. З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що Кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, однак Позичальник порушив обов`язок щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів. У зв`язку з наведеним станом на дату звернення до суду утворилася заборгованість у загальному розмірі 14 940 грн, яка складається з: суми основного боргу - 4 500 грн, нарахованих процентів - 6 975 грн, комісії за надання кредиту - 405 грн, додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 810 грн та неустойки - 2 250 грн, розмір і підстави нарахування яких Відповідачем не заперечено та не спростовано. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) у визначеному розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник, у свою чергу, зобов`язується повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування ними. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту у строк та в порядку, визначених договором. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або його одностороння зміна не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено строк його виконання, воно підлягає виконанню саме у цей строк. Порушенням зобов`язання, згідно зі статтею 610 ЦК України, є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків, припинення зобов`язання чи інші наслідки, передбачені правовими актами. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання його у строк, визначений договором. Водночас, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на день звернення до суду утворилася заборгованість у розмірі 14 940 грн., що складається з: Тіла кредиту - 4 500 грн. Процентів - 6 975 грн. Комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 405 грн. Додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 810 грн. Неустойки - 2 250 грн. Комісія, передбачена умовами договору, є платою за надання фінансової послуги - здійснення переказу коштів на рахунок Позичальника з використанням сервісу інтернет-еквайрингу. Згідно з статтями 610, 611, 625, 1054 Цивільного кодексу України, порушення грошового зобов`язання тягне за собою обов`язок боржника відшкодувати кредиторові збитки, сплатити неустойку, проценти та інші платежі, передбачені договором або законом. Оцінивши подані докази в їх сукупності відповідно до статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення заборгованості є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням викладеного, суд визнає вимоги ТОВ «Споживчий центр» доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на сплату судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved