Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Іжук Б.В., звернулася до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [PERSON] є спадкоємцем майна за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , тому звернулася до в.о. державного нотаріуса Заліщицької районної державної нотаріальної контори, державний нотаріус Борщівської державної нотаріальної контори Дідик І.О. для оформлення спадщини. Зазначає, що з листа нотаріуса від 09.07.2025 року №282/02-14 за даними Заліщицької районної державної нотаріальної контори вбачається, що до майна померлого [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу за №68/2025 від 09.07.2025 року на підставі заяви позивачки, [PERSON] , про видачу свідоцтва про право на спадщину за №186. Заяв від інших спадкоємців про прийняття чи про відмову від спадщини не надходило. Спадкодавець [PERSON] заповітів не складав, що підтверджується інформаційною довідкою з Спадкового реєстру від 09.07.2025 року за №81806819. Останнє місце проживання (реєстрації) спадкодавця невідоме. Також в нотаріальній конторі відомо про наявність у спадкоємця дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . По даній справі свідоцтво про право на спадщину на майно померлого [INFO] [PERSON] не видавалося. Нотаріусом встановлено пропуск позивачкою строку для прийняття спадщини. Посилається на те, що [PERSON] помер [INFO] в м.Куксгафен Республіка Німеччина. Останнє фактичне місце проживання в Україні - [ADDRESS] . Також вказує на те, що позивачкою пропушено строк для прийняття спадщини з незалежних від неї причин, зокрема, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, оскільки позивачка з 2022 року проживає в Республіці Німеччина, також позивачці не було відомо про наявне спадкове майно та у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України. В Україну вона прибула лише на початку липня 2025 року, що і спричинило пропуск строку на прийняття спадщини. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, надати їй, [PERSON] , додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 26.09.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Іжук Б.В., у судове засідання не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності сторони позивача, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, часта місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про виклик, яке розміщене на офіційному веб сайті Судова влада. Будь яких заяв чи клопотань до суду від них не надходило. Відзив на позов відповідачами не подано. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що згідно листа в.о. державного нотаріуса Заліщицької районної державної нотаріальної контори, державний нотаріус Борщівської державної нотаріальної контори Дідик І.О. №282/02-14 від 09.07.2025 року повідомила про те, що за даними Заліщицької районної державної нотаріальної контори, до майна померлого [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу за №68/2025 від 09.07.2025 року на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за №186. Заяв від інших спадкоємців про прийняття чи про відмову від спадщини не надходило. Спадкодавець [PERSON] заповітів не складав, що підтверджується інформаційною довідкою з Спадкового реєстру від 09.07.2025 року за №81806819. Останнє місце проживання (реєстрації) спадкодавця невідоме. Також спадкоємцями є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . По даній справі свідоцтво про право на спадщину на майно померлого [INFO] [PERSON] не видавалося. [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини (а.с.8-9). Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 30.03.2000 року вбачається, що 30.03.2000 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується перекладом документа свідоцтва про смерть, актовий запис №43/2025, дружина - [PERSON] , останнє місце проживання місто Куксгафен Німеччина, місце народження Кліводин, Україна, документ видано Федеративною Республікою Німеччина (а.с.11-12). Відповідно до копії спадкової справи 09.07.205 року [PERSON] у Заліщицьку державну нотаріальну контору подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та отримано розяснення щодо пропуску строку для прийняття спадщини (а.с.27-59). У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістомст.1222 ч.1ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. У силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Як було встановлено судом, згідно листа в.о. державного нотаріуса Заліщицької районної державної нотаріальної контори, державний нотаріус Борщівської державної нотаріальної контори Дідик І.О. №282/02-14 від 09.07.2025 року за даними Заліщицької районної державної нотаріальної контори до майна померлого [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу за №68/2025 від 09.07.2025 року на підставі заяви позивачки [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за №186. Заяв від інших спадкоємців про прийняття чи про відмову від спадщини не надходило. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). У той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного, можна зробити висновок, що прийняття спадщини як за законом, так і за заповітом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцю, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за законом спадкоємцю слід подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за законом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини суд визнав поважними. [PERSON] просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] строком на 2 місяці. Зазначає, що причиною пропуску строку на прийняття спадщини послугувала велика відстань між місцем її постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна, оскільки позивачка з 2022 року проживає в Республіці Німеччина та у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України. У постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вище вказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, на переконання суду, наведені позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки вказані причини пропуску призвели до неможливості подати нею заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивачку прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді села як відумерлої спадщини. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини обгрунтвоаний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved