Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що на КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» покладене виконання важливої державної соціальної програми забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. Зазначили, що КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради здійснює постачання теплової енергії на будинок, в тому числі і квартиру [ADDRESS] . Однак, споживач оплати за наданні послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в повному обсязі не здійснює. Станом на 31.05.2025 року борг відповідача перед позивачем складає 13663,03 грн. Відповідач не виконує своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати за використану теплову енергію, що приводить до втрати можливості підприємства проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом і впливають на якість наданих послуг. Просять стягнути з відповідача на користь позивача борг, який виник станом на 31.05.2025 року в сумі 13663,03 грн., а також сплачений судовий збір. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 жовтня 2025 року здійснено перехід на розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 10.10.2025 року представник відповідача адвокат Ліннік М.С. скерував до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у позові відмовити, оскільки позовні вимоги не конкретизовані, мають абстрактний характер, описова та прохальна частини не відповідають одна одній і знаходяться в протиріччі. Вказав, що відповідач визнає, що позивачем дійсно надавалися йому послуги з постачання теплової енергії по особовому рахунку № [NUMBER] , який зареєстрований на його ім`я, а саме [PERSON] , і що він не маючи можливості із-за неналежного матеріального стану своєчасно сплачувати комунальні платежі має заборгованість. Але вказує, що розмір цієї заборгованості значно менший, чим вказується у позовній заяві. Згідно договору з платіжних доручень (квитанцій) нарахування йому оплати за теплову енергію і постачання гарячої води проводиться роздільно і відповідно оплату за це необхідно проводити роздільно. В квартирі [ADDRESS] є два роздільних особових рахунків, так як квартира має двох співвласників - [PERSON] і [PERSON] , яким належать відповідно 1/3 частка квартири [PERSON] і 2/3 частки квартири [PERSON] . Тобто, в трикімнатній квартирі загальною площею 57 кв.м. [PERSON] належить 10 кв.м. жилої площі, [PERSON] 39 кв.м. жилої площі. У спільному користуванні знаходяться кухня 4 кв.м., ванна 2 кв.м., коридор 3 кв.м. Гаряче водопостачання обліковується лічильником і повинно розподілятися між співвласниками відповідно часток в квартирі. В той же час позивач здійснює нарахування не тільки за надану теплову енергію, а ще й включає сюди якісь нарахування і за постачання гарячої води. Тому відповідач просить позивача конкретизувати свої позовні вимоги з вказівкою боргу [PERSON] станом на 31.05.2025 року за постачання саме по його особовому рахунку теплової енергії та окремо за гаряче водопостачання, а також провести розділ боргу по спільному користуванню і вказати окремі борги по кожному співвласнику відповідно частки в майні. Представник позивача 04.12.2025 року скерував до суду додаткові пояснення, у яких зазначив, що згідно даних КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» за адресою [ADDRESS] наявні два розділені рахунки, а саме: [NUMBER] та 71237049 [PERSON] та [NUMBER] [PERSON] , зазначені рахунки розділені згідно чинного законодавства, заборгованість по ним нараховується окремо. Тому просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Також просив врахувати додаткові пояснення. Представник відповідача адвокат Ліннік М.С. в судовому засіданні просив у позові відмовити з підстав, зазначених у відзиві. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. В судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] постачається тепловою енергією КПТМ «Черкаситеплокомуненерго». Правовідносини між постачальником теплової енергії і споживачами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Постановою КМУ № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що набрала чинності з 09 червня 2018 року, введено в дію з 01.05.2019 року), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях,будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Як передбачено пунктом 6 цієї частини та статті Закону, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 Закону. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.1 ст. 9 ЗУ). Послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води передбачені статтями 21-22 Закону. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється з затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст. 7., п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з ч. 5 ст. 13 вищевказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Споживачі (відповідачі) зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги позивачу, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг повному обсязі. Однак відповідач оплати за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не здійснює у повному обсязі. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до довідки КП ЧОО БТІ від 21.04.2009 року зазначено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] (1/3 частка на підставі Свідоцтва на право власності на житло ід 10.11.1999 року), та [PERSON] (1/3 частка на підставі Свідоцтва на право власності на житло ід 10.11.1999 року та 1/3 частка на підставі Договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Дудкою 24.05.2001 № 1310). Як вказав представник позивача, за адресою [ADDRESS] наявні два розділені рахунки, а саме: 71237085 та 71237049 [PERSON] та [NUMBER] [PERSON] , зазначені рахунки розділені згідно чинного законодавства, заборгованість по ним нараховується окремо. На ухвалу суду представником позивача наданий до суду розширений деталізований розрахунок нарахувань по рахунку [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] . Так, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.05.2025 року борг відповідача по ОР 71237085 перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за житлово-комунальні послуги складає 13663,03 грн. Таким чином, доводи представника відповідача адвоката Лінніка М.С. про необхідність стягнення з [PERSON] 1/3 боргу (відповідно до його частки у праві власності) спростовуються наданим представником позивача розрахунком по ОР 71237085, з якого вбачається, що борг відповідачу нарахований виходячи з площі 19 кв.м., тобто з урахуванням частки відповідача (1/3). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст. 610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. Також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 3028,00 грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved