Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

27.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 16.01.2025-100000371 від 16.01.2025 в розмірі 11 500,00 грн та 2 422,40 грн судового збору. Стислий виклад позовної заяви В обґрунтування позову зазначають, що 16.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5 000,00 грн на строк 140 днів, тобто до 04.06.2025, зі сплатою відсотків у розмірі 1% в день протягом перших 7 чергових періодів та процентною ставкою у розмірі 0,5 % у день протягом наступних періодів, зі сплатою комісії з надання кредиту у розмірі 5 % від суми кредиту та комісії за обслуговування кредиту у такому ж розмірі. У разі неналежного виконання зобов`язання сплачується неустойка у розмірі 250,00 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кредитних зобов`язань. Позивач належним чином виконав умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах та в порядку, передбаченому кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконувала грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 11 500,00 грн, з яких: заборгованість зі тілом кредиту в розмірі 5 000,00 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 4550,00 грн, комісія в розмірі 500,00 грн, неустойка у розмірі 1450,00 грн. З метою захисту своїх майнових прав змушені звернутись до суду. Заяви, клопотання учасників справи. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити без його присутності. Не заперечував проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні не подавав. Процесуальні дії у справі 28.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання 05.01.2026, 28.01.2026 сторони не з`явилися. Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання та враховуючи позицію представника позивача суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Так як сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, суд вважає за доцільне згідно з положеннями ст. 223 ЦПК України провести розгляд справи без участі учасників справи на підставі наявних доказів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом 16.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 16.01.2025-100000371, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 5 000,00 грн на строк 140 днів, тобто до 04.06.2025, зі сплатою відсотків у розмірі 1% у день протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, та сплатою 0,5 % у день протягом наступних чергових періодів, зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 5 % від суми кредиту та комісії за обслуговування у розмірі 5 % від суми кредиту (а. с. 23-29). Цього ж дня ТОВ «Споживчий центр» перерахувало на рахунок [PERSON] кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахування коштів 16.01.2025 на суму 5 000,00 грн на номер картки [NUMBER] за договором кредиту № 16.01.2025-100000371 відповідно до договору на переказ коштів, укладеного із ТОВ «Споживчий центр» (а.с. 30). Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 11 500,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 000,00 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 4550,00 грн, комісія в розмірі 500,00 грн, неустойка у розмірі 1450,00 грн (а. с. 31). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно із ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Матеріалами справи підтверджується, що договір позики між сторонами укладено в електронному вигляді, відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. При цьому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки (Постанова ВП ВС від 28.03.2018 № 444/9519/12, Постанова ВС від 01.09.2022 № 225/3427/15-ц). Крім того, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п. 31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19), тому вимоги про стягнення комісії у розмірі 500,00 грн підлягають задоволенню. Однак у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1450,00 грн необхідно відмовити, оскільки вказане прямо суперечить вимогам п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо заборони стягнення неустойки (штрафу, пені) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Висновки за результатами розгляду позовної заяви За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial