Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

01 грудня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, сформованим в системі «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог, представник зазначила, що 10.08.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №75327472, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2 988,00 грн. строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день. Позикодавець на виконання Договору позики №75327472 від 10.08.2021 року, передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 2 988,00 грн. Враховуючи викладені умови Договору позики №75327472 від 10.08.2021 р., та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 1 304,45 грн, заборгованість останнього за договором позики складає 8 818,75 грн: 2 988,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 830,75 грн сума заборгованості за відсотками. 21.12.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75327472 від 10.08.2021 р. 31.03.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75327472 від 10.08.2021 р. Відповідно до Реєстру прав вимог від 31.03.2023 року до договору факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 8 818,89 грн, з яких: 2 988,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 830,89 грн - сума заборгованості за відсотками. На підставі викладеного, представник позивача прохала стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 8818,75 грн та судові витрати. Ухвалою судді від 03.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві прохала проводити розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому прохав відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем пропущений строк позовної давності та не надано детального розрахунку заборгованості. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 10.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 75327472 шляхом обміну електронними повідомленнями, який був підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.15). Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор I5Hkqttdrg для підписання договору позики № 75327472 від 10.08.2021. Відповідно до п. 2 договору позики № 75327472 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на таких умовах: сума кредиту 2988,00 грн, строк кредитування 30 днів, процентна ставка 1,99%. Відповідно до п.3. позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи з дати його отримання та повернення, на залишок позики (п.4). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу позику відповідно до умов укладеного договором позики, що підтверджується матеріалами справи. Так, зокрема факт перерахування коштів на користь позичальника підтверджується платіжною інструкцією № 09424ba8-0133-4e30-9015-86b9aebdc31e від 10.08.2021 (а.с.17 на звороті). Як вбачається з витребуваної інформації від АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та 10.08.2021 відбулося зарахування грошових коштів у розмірі 2988,00 грн (а.с.79-80). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 21.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено договір факторингу № 2112, за умовами якого останній набув право вимоги, в тому числі за договором № 75327472 від 10.08.2021 (а.с.30-34). Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу № 2112 від 21.12.2021, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8818,89 грн, з яких: 2988,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5830,89 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.35-36). 31.03.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 310323-ФМ, за умовами якого останній набув право вимоги, в тому числі за договором № 75327472 від 10.08.2021 (а.с.38-42). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8818,89 грн, з яких: 2988,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5830,89 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.43-44). Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, за приписом зазначеної статті нарахування процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку користування позикою та у розмірі встановленому договором. Судом встановлено, що відповідач отримав від первісного кредитора кредитні кошти в сумі 2988,00 грн. Тобто, аналізуючи умови договору позики, судом встановлено, що ним визначено строк кредитування, який становить 30 днів. З наданих суду доказів, що нарахування відсотків за договором позики № 75327472 від 10.08.2021 були нараховані у період з 11.08.2021 по 08.12.2021, що суперечить умовам договору. Так, за підрахунками суду, розмір відсотків протягом строку дії договору позики, а саме 30 днів, виходячи з розміру процентної 1,99 процентів в день від суми позики за кожен день користування ним становить: 1783,80 грн (2988,00 (позика)х1,99% = 59,46 грн (відсотки в день) х 30 дні). Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором позики № 75327472 від 10.08.2021 [PERSON] 10.09.2021 добровільно сплатив грошові кошти у розмірі 1304,45 грн, які зараховані у погашення процентів (а.с.5-7). Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти у розмірі та за період встановлені договором позики в сумі 479,35 грн (1783,80 грн - 1304,45 грн), тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути заборгованість за договором позики № 75327472 від 10.08.2021 у загальному розмірі 3477,35 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу 2988,00 грн; та відсотків у сумі 479,35 грн. Стосовно застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості захистити своє право чи інтерес через суд. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд не визнає поважними причини пропущення позовної давності (частини четверта, п`ята статті 267 ЦК). Позивач звернувся в суд із позовом 01.12.2025 року, заявивши про стягнення із відповідача заборгованість за кредитним договором від 10.08.2021 року. Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 679/1136/21 та від 20.04.2023 у справі №728/1765/21 зазначено, що у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30.03.2020 №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». Крім того, Законом України від 15.03.2022 №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, який набрав чинності 17.03.2022 розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Під позовною давністю слід розуміти строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в установленому порядку позову до суду. На відміну від позовної давності, процесуальні строки - це строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії учасниками судового процесу. Такі строки спрямовані на обмеження у реалізації саме процесуальних прав особи у відповідному судочинстві. У даному випадку строк позовної давності, протягом якого позивач має можливість отримати судовий захист порушеного матеріального права, пред`явивши позов до суду, продовжено в силу закону у зв`язку із встановленням карантину на всій території України. Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року, а також введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року, строки позовної давності продовжувались, тобто позов, з урахуванням положень наведеного законодавства, подано в межах строку позовної давності. Крім того, відповідач прохав витребувати у АТ КБ «ПриватБанк» повну виписку про рух коштів за кредитним рахунком [PERSON] за весь період дії кредитного договору. Однак, суд зауважує, що в матеріалах справи наявна виписка по рахунку № [NUMBER] , який належить [PERSON] , в якій міститься інформація щодо зарахування кредитних коштів у сумі 2988,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначено в п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було заявлено позовні вимоги в загальному розмірі 8818,75 грн, судом задоволено позовні вимоги на суму 3477,35 грн, що становить 39,43 % від ціни позову. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 955,15 грн, що складає 39,43 % від 2422,40 грн. Як зазначено в ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, адвокат Ткаченко Ю.О. надавала правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 4500,00 грн (а.с.46-52). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено частково, відповідачем не доведено не співмірність заявлених судових витрат, витрати, які поніс позивач на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог на суму 1774,35 грн, що складає 39,43 % від 4500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial