Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

23 вересня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 жовтня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 6637501 в електронній формі, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кредит у розмірі 3500 грн., шляхом перерахування коштів на картку позичальниці [NUMBER] , а остання підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та зобов`язалася одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно договору, строк кредиту становив 105 днів. 30 січня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 89-МЛ за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги за договором про споживчий кредит № 6637501 від 27 жовтня 2022 року укладеним між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою. Посилаючись на те, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором в сумі 13877 грн. 50 коп., з яких: 3500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10027 грн. 50 коп. заборгованість за процентами, 350 грн. заборгованість за комісією та відповідачка має непогашену суму заборгованості за цим договором перед ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», позивач просив стягнути з відповідачки на його користь 13877 грн. 50 коп. в рахунок заборгованості за договором про споживчий кредит № 6637501 від 27 жовтня 2022 року та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду заяву в якій просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», в якій, крім того, зазначив, що просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 27 жовтня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 6637501 в електронній формі, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, в розмірі 3500 грн., а позичальниця зобов`язалася одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором, строк надання кредиту становив 105 днів (зв. бік а.с. 20, а.с. 21-27). На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 3500 грн. який був перерахований на її рахунок № [NUMBER] , що підтверджується копією платіжного доручення 85675589 від 27 жовтня 2022 року (а.с. 28). Згідно з випискою з особового рахунку за договором про споживчий кредит № 6637501 від 27 жовтня 2022 року та розрахунком заборгованості за вказаним договором, відповідачка [PERSON] має заборгованість за договором в розмірі 13877 грн. 50 коп., з яких: 3500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10027 грн. 50 коп. заборгованість за процентами, 350 грн. заборгованість за комісією (зв. бік а.с. 28, 29). Згідно з повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 22 грудня 2025 року № 20.1.0.0.0/7-251230/35343-БТ на ім`я [PERSON] в банку емітовано банківську карту № [NUMBER] , на яку 27 жовтня 2022 року було зараховано кошти в сумі 3500 грн. (а.с. 82). 30 січня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 89-МЛ за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги, крім інших й за договором про споживчий кредит № 6637501 від 27 жовтня 2022 року та позивач набув права кредитора у договорах, зазначених у Реєстрі боржників (а.с. 30-36). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи викладене, а також, що позивач довів належними та допустимим доказами наявність в нього права вимоги до відповідачки в обсязі заявлених вимог, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача 2422 грн. 40 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1) та 8000 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, актом наданих послуг (правової (правничої) допомоги) № 1335 від 05 вересня 2025 року та детальним описом наданих послуг до вказаного акту від 05 вересня 2025 року (а.с. 40-41). На підставі викладеного,

Outcome: approved