Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

24 жовтня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Магдалинівської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області про визнання права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , який за життя був головою та засновником Селянського (фермерського) господарства «Джерело» (код ЄДРПОУ 21926227). Позивач [PERSON] є членом зазначеного селянського (фермерського) господарства. Селянське (фермерське) господарства «Джерело» не має сформованого статутного (складеного) капіталу, частки не розподілені. Розмір статутного капіталу СФГ «Джерело» складає 0,00 грн. Майно на балансі СФГ «Джерело» відсутнє, буд-які майнові права не зареєстровані. Для створення вищезазначеного господарства, батьку позивача за життя було передано в постійно користування земельну ділянку площею 6,2 га, кадастровий номер 1222383500:01:003:1072, призначену для сільськогосподарського використання, на території Котовської сільської ради, нині Магдалинівської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, згідно державного акту на право постійного користування землею серії ДП від 29.06.1995. Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець першої черги, звернувся до Магдалинівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, в порядку спадкування за законом, щодо майна та прав засновника господарства. 17 жовтня 2025 року державним нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори Сушко В.Б. йому видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у статутному (складеному) капіталі Селянського (фермерського) господарства «Джерело», та право постійного користування земельною ділянкою площею 6,200 га, кадастровий номер 1222383500:01:003:1072, на території Котовської сільської ради, нині Магдалинівської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області. У постанові нотаріуса зазначено, що майно на балансі Селянського (фермерського) господарства «Джерело» відсутнє. Розмір статутного складеного капіталу СФГ «джерело», в тому числі і належної померлому [PERSON] частки у статутному (складеному) капіталі складає 0,00 грн. При йому згідно ст.23 Закону України «Про фермерське господарство» до предмету спадкування фермерського господарства може відноситись цілісний майновий комплекс або його частина. Крім того, у постанові нотаріуса від 17 жовтня 2025 року зазначено, що право постійного користування земельної ділянки площею 6,2000 га, кадастровий номер 1222383500:01:003:1072, не може бути об`єктом спадкування, оскільки постійним користувачем вказаної земельної ділянки є селянське (фермерське) господарство. Позивач зазначає, що він, як єдиний спадкоємець за законом, має право на спадкування права засновника фермерського господарства, яким володів спадкодавець [PERSON] . Таким чином позивач як спадкоємець першої черги спадкування за законом не може у позасудовому порядку оформити спадщину на майнові права засновника зазначеного фермерського господарства, а тому змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , право засновника Селянського (фермерського) господарства «Джерело», ідентифікаційний код юридичної особи 21926227, у визначеному Статутом господарства обсязі. Ухвалою суду від 29.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Витребувано у державного нотаріуса Магдалинівської державної нотаріальної контори Сушко В.Б. належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Ухвалою від 10.12.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, у позовній заяві просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача Магдалинівської селищної ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника селищної ради та прийняти рішення згідно вимог закону. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено ст.ст.12 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 31.07.1995 року Магдалинівською районною державною адміністрацією проведено державну реєстрацію Селянського (фермерського) господарства «Джерело» (ідентифікаційний код юридичної особи 21926227, про що 16.04.2002 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис №12061200000000516, місцезнаходження юридичної особи: 51112, Дніпропетровська область, Самарівський (Магдалинівський) район, с.Котовка, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №622402 (а.с.23). Керівником та засновником Селянського (фермерського) господарства «Джерело» є батько позивача [PERSON] , що підтверджується статутом господарства та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємці та громадських формувань (а.с.10-22, 33-36). Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу) Селянського (фермерського) господарства «Джерело» складає 0.00 грн. (а.с.33-36). Для ведення селянського (фермерського) господарства [PERSON] на праві постійного користування було виділено земельну ділянку площею 6,2 га, що підтверджується державним актом серії ДП від 29 червня 1995 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а. с.24-28). [INFO] батько позивача, [PERSON] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30 липня 2013 року Котовською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області (а.с.31). Після смерті батька позивача, [PERSON] , відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді права на Селянське (фермерське) господарство «Джерело». Як видно із спадкової справи №2/2014, відкритої 28.07.2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.48-54), спадщину після його смерті прийняв його син, позивач у цій справі [PERSON] , подавши нотаріусу відповідну заяву у встановлений ст.1270 ЦК України строк. Згідно матеріалів зазначеної спадкової справи, дружина померлого [PERSON] - [PERSON] , подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Таким чином позивач, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем першої черги який прийняв спадщину після смерті [INFO] батька - [PERSON] , [INFO] . 17 жовтня 2025 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Магдалинівської державної контори Сушко В.Б. від 17.10.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у статутному (складеному) капіталі Селянського (фермерського) господарства «Джерело», та право постійного користування земельною ділянкою площею 6,200 га, кадастровий номер 1222383500:01:003:1072, розташованої на території Магдалинівської селищної ради (Котовської сільської ради) Самарівського (Магдалинівського) району Дніпропетровської області. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону (частина перша статті 1 Закону України «Про фермерське господарство»). Згідно з частиною першою статті 22 Закону України «Про фермерське господарство» (далі - Закон № 973-IV) фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. Стаття 23 Закону № 973-IV передбачає, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. У постанові від 21 січня 2020 року у справі № 908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду зазначала про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом №973-IV. Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про фермерське господарство». Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, нерозподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі№ 922/989/18 вказувала, що з моменту створення селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) до фермерського господарства переходять правомочності володіння і користування та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки його засновника. У разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського господарства його засновнику, не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігається за фермерським господарством до якого воно перейшло після створення фермерського господарства. Звідси право постійного користування земельною ділянкою саме через перехід його до селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) не входить до складу спадщини. Спадкувати можна права померлого засновника (члена) щодо селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства), а не земельну ділянку, яка перебуває в користуванні такого господарства. У випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. (п. 63 постанови ВП ВС від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц). У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що визнання за спадкоємцем в порядку спадкування прав засновника є ефективним способом захисту його прав як спадкоємця засновника. Як вбачається зі змісту Статуту, на момент реєстрації та на період його діяльності за життя засновника [PERSON] статутного капіталу господарства не було. Часток засновника та його членів у статутному капіталі фермерського господарства не має. Майно фермерського господарства формується із майна, майнових прав у складеному капіталі господарства. Отже і об`єктом спадкування господарства є майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства. Складений капітал фермерського господарства за нормами Закону України «Про фермерське господарство» розглядається, як цілісний майновий комплекс. Установивши, що на момент смерті спадкодавець [PERSON] був засновником СФГ «Джерело», а позивач [PERSON] є його єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, суд доходить висновку про те, що спадкові права позивача підлягають захисту шляхом визнання за ним в порядку спадкування за законом після померлого батька права засновника СФГ «Джерело». Перелік прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини закріплений у ст.1219 ЦК України, до цього переліку не відносяться ні майнові права засновника/члена фермерського господарства, ні його частка у складеному капіталі фермерського господарства, тому загальна норма щодо обсягу спадкової маси не містить заборон щодо спадкування вказаних майнових прав (частки). Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.08.2005 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Датою ухвалення рішення, у відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved