Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

До Літинського районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24.07.2010 року, який було розірвано 21.03.2012 року. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який постійно проживає разом з нею. [PERSON] життям свого сина не цікавився та не цікавиться, не турбувався про стан здоров`я, байдуже відносився до його фізичного та духовного становлення та не переймався його розвитком, не займався вихованням і не виявляв бажання бачитись зі своїми сином. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, коштів на його утримання не надає, в зв`язку з чим має боргпо сплаті аліментів в розмірі 189 561,50 грн. За таких підстав змушена звернутися до суду з вказаним позовом, просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] . Представник позивача [PERSON] адвокат Покоєвич А.О. в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає та просить їх задовільнити. Представник третьої особи Служба у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області Джигун О.Л. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, відповідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.12) його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Літинського районного суду Вінницької обалсті від 15.03.2012 (а.с.13-14) з відповідача [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання син [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2012 року, до досягнення сином повноліття. Відповідно до довідок Літинського ліцею-опорного закладу загальної середньої освіти №2 Вінницької області (а.с.16-18) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] був учнем ліцею, відповідно 6,7 та 9 класу. Батько за період навчання його не відвідував, не цікавився результатами успішності своєї дитини. Розпорядженням Літинської районної державної адміністрації Віннциької області №444 від 23.07.2012 (а.с.19) встановлено дні побачень з малолітньою дитиною [PERSON] для батька [PERSON] . Згідно довідки-розрахунку по виконавчому провадженні № АСВІ: 50089622 із виконання виконавчого листа №214/683/12 від 15.03.2012 року Літинським районним судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1 частини всіх видів заробітну щомісячно, починаючи з 27.02.2012 року і до досягнення сином повноліття, період з 2021 року по липень 2025 року відповідач жодного разу не сплатив щомісячні аліменти на утримання сина, і станом на 31.07.2025 року борг становить 189 561,50 грн. (а.с.23). Відповідно до Свідоцтва про відвідування підготовчого класу Реальної школи Вентцінгер, навчальний рік 2024/2025 (а.с.27) [PERSON] відвідує підготовчий клас середньої школи Вентцінгер протягом декількох тижнів. Через короткий термін перебування не було можливості оцінити його успішність з німецької мови. Соціальна поведінка: він поводиться дуже ввічливо та коректно з однокласниками та вчителями. Мотивація: [PERSON] працює дуже самостійно та мотивовано на уроках виявляє ініціативу для власного просування в навчанні. У 2025/26 навчальному році [PERSON] частково відвідуватиме уроки 8 класу та додатково вивчатиме німецьку мову в підготовчому класі. Однак для успішного навчання в школі необхідні додаткові зусилля, що виходять за межі уроків. Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.32) позивач 25.03.2023 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Копіями платіжних інструкцій (а.с.33-53) підтверджується, що позивач [PERSON] самостійно здійснювала плату за навчання [PERSON] . Орган опіки та піклування Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області вважає за доцільне позбавити батька [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить Висновок за №5-27/2031 від 22.12.2025 (а.с.94). Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він поміж іншого ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , усвідомлюючи свої обов`язки щодо виховання сина, умисно ухиляється від їх виконання: не забезпечує належних умов для життя та розвитку неповнолітнього сина, не бере участі в його навчанні та вихованні, не дбає про його фізичне та духовне становлення, не сплачує аліменти, не виявляє зацікавленості у його долі, що свідчить про свідоме самоусунення від виконання батьківських обов`язків. За таких обставин суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде відповідати інтересам дитини щодо отримання належного утримання та виховання у зв`язку із чим, вимога про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Враховуючи ту обставину, що позов підлягає до задоволення, тому на підставі ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання щодо стягнення судового збору.

Outcome: approved