Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору, всього в сумі 72 000 грн. 00 коп., понесених судових витрат по справі 2 422,40 грн. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 10.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1300-0445, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 18 000 грн., строком на 300 календарних днів, базовий період 15 днів, знижена відсоткова ставка 2,50 % в день, стандартна відсоткова ставка 3,00%. Договір був укладений в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Товариство належним чином виконало свої договірні зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши 10.11.2023 року на рахунок відповідача кошти кредиту. [PERSON] зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 10.09.2025 заборгованість становить всього 160 650 грн. 00 коп., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 18 000 грн. 00 коп., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 142 650 грн. 00 коп. Однак, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позивача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 54 000 грн.00 коп. гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 72 000 грн. Враховуючи вище значене, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 18 000 грн.; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 54 000 грн., що разом становить 72 000 грн. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 08.12.2025 до Здолбунівського районного суду Рівненської області надійшли письмові пояснення [PERSON] згідно яких відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. Вказуючи на те, що отримані грошові кошти в сумі 18 000,00 грн. були ним достроково повернуті в повному обсязі 11.01.2024 року. Розмір нарахованих відсотків перевищує суму, яку відповідач одержав. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. 03.02.2026 року [PERSON] надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке задоволенню не підлягає за не обгрунтованістю. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 10.11.2023 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1300-0445, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 18 000 грн. Строк кредитування 300 календарних днів, базовий період - 15 днів. Стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом, пільгова процентна ставка - 2,50%. Дата повернення кредиту - 04.09.2024. Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. Сторонами погоджено та підписано графік платежів за договором, згідно якого обчислено загальну вартість кредиту та реальну річну процентну ставку, погоджено дату видачі та повернення кредиту. Вказаний Договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 18 000 грн., що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1300-0445 від 10.11.2023. У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором від 10.11.2023 своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 10.09.2025 становить 160 650,00 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 18 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 142 650 грн. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Разом з тим, кредитодавцем застосовано до позичальника програму лояльності, яка передбачена Правилами відкриття кредитної лінії, які є невід`ємною частиною Договору, а саме часткового списання заборгованості за відсотками у розмірі 88 650 грн. за умови погашення заборгованості у розмірі 72 000 грн. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності дост.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд дійшов до висновку, що 10.11.2023 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням договору про відкриття кредитної лінії. [PERSON] будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку товариству не повернуті, тож позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved