Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

У вересні 2025 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 лютого 2022 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 2976353, згідно з умовами якого ТОВ "Лінеура Україна" надало позичальнику кредит у сумі 10000,00 грн строком на 360 календарних днів з дати надання кредиту. Періодичність платежів зі сплати процентів - 30 днів. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становила 1,99 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Знижена процентна ставка за користування кредитом становила 0,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач належним чином не виконував зобов`язання, взяті на себе за кредитним договором, допустив заборгованість за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 23 лютого 2022 року № 2976353 у сумі 51400,50 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 10000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 41400,50 грн. За договором факторингу від 10 серпня 2023 року № ККЛУ-10082023, укладеним між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", первісний кредитор відступив позивачеві право вимоги до позичальника [PERSON] за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 23 лютого 2022 року № 2976353. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 23 лютого 2022 року № 2976353 у сумі 51400,50 грн, а також присудити з нього судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 25 вересня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованостіта відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Зазначена ухвала була надіслана відповідачеві за адресою, за якою зареєстроване його місце проживання. Поштове відправлення з ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 25 вересня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повернуто відправнику з проставленням 08 жовтня 2025 року у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи у місці проживання. Отже, за положеннями п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала судді Оболонського районного суду міста Києва від 25 вересня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачеві 08 жовтня 2025 року (зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19, від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18). Відповідач відзив на позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до суду не подав. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 25 вересня 2025 року витребувано в АТ КБ "ПриватБанк" належним чином засвідчені документи з інформацією, чи була успішною транзакція, здійснена 23 лютого 2022 року у сумі 10000,00 грн на банківську карту № [NUMBER] , яка належить [PERSON] ; чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] . 17 жовтня 2025 року АТ КБ "ПриватБанк" надало суду витребувані документи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, у позовній заяві позивач просив суд розглянути справу за відсутності його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Судом з`ясовано, що 23 лютого 2022 року ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 2976353, за умовами якого ТОВ "Лінеура Україна" зобов`язалось надати позичальнику [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн.на строк 360 днів. Оскільки цей договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "Лінеура Україна" виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 10000,00 грн, що підтверджується відповіддю ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 04 березня 2024 року № 1487-0403 та довідкою АТ КБ "ПриватБанк" від 02 жовтня 2025 року за вих. № 20.1.0.0.0/7-250929/52402-БТ, наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позичальник [PERSON] зобов`язався повернути кредит у строк до 18 лютого 2023 року, проте взяте на себе зобов`язання не виконав, допустив заборгованість за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 23 лютого 2022 року № 2976353, зокрема за тілом кредиту - у сумі 10000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 41400,50 грн. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. 1.4 договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 23 лютого 2022 року № 2976353 стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору, знижена процентна ставка становить 0,50 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо клієнт до 25 березня 2022 року (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Проценти за користування кредитом нараховані у межах погодженого сторонами строку кредитування тривалістю 360 календарних днів (за період з 23 лютого 2022 року до 18 лютого 2023 року), виходячи з процентної ставки, встановленої в договорі, та складають 41400,50 грн. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Отже, заборгованість [PERSON] за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 23 лютого 2022 року № 2976353 становить 51400,50 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 10000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 41400,50 грн. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 10 серпня 2023 року на підставі договору факторингу № ККЛУ-10082023, укладеного між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", первісний кредитор відступив позивачеві право вимоги до позичальника [PERSON] за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 2976353. З огляду на викладене суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за договором про споживчий кредит від 23 лютого 2022 року № 2976353 у сумі 51400,50 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 10000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 41400,50 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката,необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру,виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правової (правничої)допомоги від 01 липня 2025 року № 0107, укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" та адвокатським об`єднанням "Апологет", акт наданих послуг від 05 вересня 2025 року № 62, детальний опис наданих послуг до акта наданих послуг від 05 вересня 2025 року № 62. У детальному описі наданих послуг до акта наданих послуг від 05 вересня 2025 року № 62 зазначено, що виконавець адвокатське об`єднання "Апологет" надало клієнту такі послуги:1) усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитом (витрачено 0,5 год); 2) ознайомлення з матеріалами кредитної справи (витрачено 2 год); 3) погодження правової позиції клієнта у справі (витрачено 0,5 год); 4) складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта (витрачено 3,5 год). Вартість послуг, зазначена в акті наданих послуг від 20 серпня 2025 року № Д/3716, становить 8000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" v. Ukraine" ("Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України") від 23 січня 2014 року зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорар у адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Ураховуючи те, що обставини справи є стандартними для ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" та адвокатське об`єднання "Апологет" (стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит), обсяг доказів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, є типовими у переважній більшості таких справ, послуги з надання усної консультації клієнту щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитом; ознайомлення з матеріалами кредитної справи; погодження правової позиції клієнта у справі загальною тривалістю 3 год. не можна вважати необхідними та обґрунтованими за критерієм їх неминучості. Ці послуги охоплюються підготовкою та складенням позовної заяви. На складення позовної заяви адвокатом адвокатського об`єднання "Апологет" витрачено 3,5 год, отже вартість цієї послуги становить 4307,69 грн (8000,00 грн / 6,5 год х 3,5 год = 4307,69 грн). Отже, виходячи з критеріїв реальності наданих адвокатських послуг та їх необхідності, обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4307,69 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" компенсації підлягають судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4307,69 грн.

Outcome: approved