Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем, який зареєстрований 18.04.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис № 115. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 18.04.2013 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис № 115. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилась одна дитина син [PERSON] , [INFO] . Дитина тривалий час проживає разом з позивачкою. Зазначила, що з часу оформлення шлюбу з відповідачем прожили у спільному шлюбі 12 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Проте зазначила, що останні роки подружжя не може як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати поточні проблеми, постійно виникають суперечки. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності дитини. Вказала, що спільне господарство на даний час не ведеться. Фактичні шлюбні відносини припинені, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між подружжям. В зв`язку з вищенаведеним просила постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та її неповнолітнім дітям. Ухвалою суду від 24.11.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву щодо визнання позову, просив суд розглянути справу без його участі. З огляду на наведене, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як встановлено судом, 18.04.2013 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис № 115. Прізвище чоловіка після шлюбу [PERSON] , прізвище дружини після шлюбу [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . За період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як встановлено судом з матеріалів справи, шлюбні відносини подружжя фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З вище зазначених підстав, позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, тому просить розірвати їхній шлюб. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог ст. ст.141,142 ЦПК України з урахуванням визнання відповідачем позову з останнього на користь позивачки підлягає стягненню 50% сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 605,60 грн., а 50% слід повернути з державного бюджету, в розмірі 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved