Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах та є батьками [PERSON] , [INFO] . Офіційний шлюб між ними не укладався. Після припинення спільного проживання у 2021 році відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, участі у вихованні не бере. Донька проживає із позивачкою, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з батька дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилася, просила провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом постановлено провести заочний розгляд справи Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 23.07.2014. У шлюбі між собою сторони не перебували. Дитина проживає по [ADDRESS] разом із позивачкою, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я [PERSON] від 26.04.2022 №1239-5001368450 та [PERSON] від 20.10.2022 № 1239-5002254889. Відповідач працездатного віку, перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] , що підтверджується копією довідки. Відповідно до Відповіді з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, відповідач протягом 2025 року отримував стабільний дохід. Обставин, що мають істотне значення, зокрема, неможливості з боку батька нести витрати по утриманню дитини у розмірі, який встановлюється судом під час розгляду справи, відповідачем не доведено та судом не встановлено. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Таким чином, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у заявленому розмірі усіх видів заробітку (доходу) боржника - платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved