Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] (далі- Позивач) до [PERSON] (далі-Відповідач) про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів, розгляд справи призначено на 19 грудня 2025 року. 19 грудня 2025 року розгляд справи відкладено на 28 січня 2026 року у зв`язку із першою неявкою Відповідача, повідомленого належним чином про дату, час та місце розгляду справи. 28 січня 2026 року до Суду надійшла заява Відповідача, в якій він просить провести розгляд справи за його відсутності. 28 січня 2026 року в судове засідання з`явився Представник Позивача. 28 січня 2026 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 02 лютого 2026 року. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 31 серпня 2016 року між нею та Відповідачем укладений шлюб, за період перебування в якому [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням суду від 15 січня 2025 року шлюб розірвано, а сина залишено проживати із Позивачем. Рішенням суду від 03 лютого 2021 року ухвалено стягувати з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання сина, а рішенням суду від 15 січня 2025 року змінено спосіб стягнення аліментів та ухвалено стягувати аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідне рішення суду набрало законної сили 20 лютого 2025 року. 12 березня 2025 року Івано-Франківським відділом ДВС відкрито виконавче провадження. Однак Відповідач здійснює платежі не в повному обсязі та несвоєчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 15205,82 гривні, що підтверджується розрахунком заборгованості, зробленим державним виконавцем. В зв`язку із несвоєчасною сплатою аліментів, Позивач просить стягнути з Відповідача: -пеню (неустойку), розмір якої складає 8661,37 гривень; -сплачений судовий збір в сумі 1211,20 гривень; -витрати, пов`язані із розглядом справи в сумі 8600 гривень, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 гривень та витрат на залучення спеціаліста-аудитора в сумі 1600 гривень. Відповідач, надав заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що : -заборгованість виникла не через його вину, а з об`єктивних причин. Про існування заборгованості він дізнався після отримання позовної заяви, а раніше державний виконавець йому не надсилав жодних розрахунків заборгованості; -розрахунок пені виконав не державний виконавець, а приватний аудитор; -він не був належним чином повідомлений про наявність боргу; -він стабільно сплачував по 1990 гривень щомісяця та не міг передбачити, що показник середньої зарплати в регіоні ( з якої розраховується розмір аліментів) аномально стрибне в липні 2025 року з 11827 гривень до 21270 гривень, що призвело до його необхідності сплачувати не 2956 гривень щомісяця, а 5317); -розрахунок містить технічні помилки, оскільки в ньому зазначено травень 2024 року, а тому ставить під сумнів точність нарахування пені; -розмір пені (8661,37 гривень) становить майже 57% від суми боргу (15205,82 гривні, що є підставою для зменшення чи скасування пені. Також зазначає, що у випадку, якщо суд прийде до висновку про наявність підстав для стягнення пені, то просить зменшити її розмір до символічного, враховуючи важкий матеріальний стан та відсутність злісного ухилення. ІІІ. Докази, досліджені Судом Докази, надані Позивачем 1.Паспорт та картка платника податків Позивача 2.Витяг з реєстру територіальної громади, згідно із яким Позивач зареєстрована в [ADDRESS] .Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , згідно із яким [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є Позивач та Відповідач. 4.Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2018 року у справі № 352/2280/18, яким розірвано шлюб між сторонами, а малолітнього сина залишено проживати із матір`ю; 5.Скріншот із сайту судової влади України, згідно із яким сторонами у справі № 352/2280/18 є Позивач та Відповідач 6.Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2025 року у справі № 352/2686/24, яким змінено спосіб стягнення аліментів та ухвалено стягувати з Відповідача з дня набрання рішенням законної сили аліменти у користь Позивача у розмірі (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на сина [PERSON] . 7.Довідка про набрання судовим рішення законної сили, згідно із якою рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2025 року у справі № 352/2686/24 набрало законної сили 20 лютого 2025 року. 8.Розрахунок старшого державного виконавця зі сплати аліментів з Відповідача на користь Позивача на утримання дитини [PERSON] , згідно із яким протягом лютого жовтня 2025 року нараховано до сплати Відповідачеві аліментів в сумі 33115,82 гривні, з яких сплачено 17910 гривень та станом на 01 листопада 2025 року сума заборгованості становить 15205,82 гривні. 9.Аудиторська довідка-розрахунок, складена 14 листопада 2025 року ТОВ аудиторська фірма «Юрек-аудит» (із додатками), згідно із якою аудитором проведено розрахунок суми пені по невчасно сплачених аліментах за період з лютого 2025р. по листопад 2025р. Відповідачем на користь Позивача. Сума пені по невчасно сплачених та несплачених аліментах станом на 13.11.2025р. становить 8661,37 грн. 10.Банківська виписка АТ КБ «Приватбанк» по рахунку Позивача, згідно із якою протягом часу з 01 січня 2025 року по 05 листопада 2025 року на її рахунок надійшли 21810 гривень щомісячними разовими платежами від Відповідача в розмірі від 1909,55 до 2010,05 гривень Відповідач докази до суду не надав. Скерував відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що 31 серпня 2016 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано в установленому законодавством порядку, що підтверджується текстом рішення та скріншотом (пункти ІІІ.4, ІІІ.5 цього Рішення). У шлюбі в Позивача та Відповідача [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом (пункт ІІІ.3 цього Рішення). [PERSON] залишився проживати із Позивачем, а починаючи з 10 грудня 2018 року Відповідач зобов`язаний сплачувати на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , що підтверджується текстом судових рішень ( пункти ІІІ.4, ІІІ.6 цього Рішення). 20 лютого 2025 року набрало законної сили рішення суду, яким змінено спосіб стягнення аліментів та ухвалено стягувати з Відповідача з дня набрання рішенням законної сили аліменти у користь Позивача у розмірі (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на сина [PERSON] , що підтверджується текстом рішення та довідкою (пункти ІІІ. 6, ІІІ.7 цього Рішення). В період часу з лютого по червень 2025 року розмір аліментів, що підлягають стягненню з Відповідача, становив по 2956 гривень щомісячно, у липні 2025 року - 5317,50 гривень, а з серпня по жовтень 2025 року по 5043,25 гривень щомісячно, що підтверджується розрахунком (пункт ІІІ.8 цього Рішення) Відповідачем з лютого по жовтень 2025 року здійснювались платежі в сумі 1990 гривень щомісячно, що підтверджується розрахунком та банківською випискою ( пункти ІІІ.8, ІІІ.10 цього Рішення). Станом на 01 листопада 2025 року розмір заборгованості Відповідача зі сплати аліментів складає 15205,82 гривні, в тому числі 1145,43 гривні за лютий 2025 року; по 966 гривень за кожен місяць з березня по червень 2025 року; 3327,50 гривень за липень 2025 року, по 3053,25 гривень за кожен місяць з серпня по жовтень 2025 року, що підтверджується розрахунком ( пункт ІІІ.8 цього Рішення). Розмір пені (неустойки) за несвоєчасно сплачені аліменти становить 8661,37 гривень, що підтверджується аудиторською довідкою-розрахунком (пункт ІІІ.9 цього Рішення) V. Висновки суду Рішенням суду, яке набрало законної сили 20 лютого 2025 року змінено спосіб стягнення аліментів та ухвалено стягувати з Відповідача з дня набрання рішенням законної сили аліменти у користь Позивача у розмірі (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на сина [PERSON] , що підтверджується текстом рішення та довідкою. Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Таким чином, починаючи з 20 лютого 2025 року Відповідач має сплачувати аліменти на користь Позивача у розмірі (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до статті 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, заборгованість зі сплати аліментів визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Таким чином, починаючи з 20 лютого 2025 року Відповідач мав сплачувати аліменти в розмірі, обчисленому державним виконавцем, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Згідно із інформацією державного виконавця, Відповідач сплачував аліменти в розмірі, меншому від суми заробітку, обчисленого на підставі середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, в зв`язку із чим у Відповідача станом на 01 листопада 2025 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів в сумі 15205,82 гривень. Відповідачем не надано доказів, що вказаний розрахунок суперечить фактичним обставинам справи, а Суд вважає вказаний належним та допустимим доказом. Обов`язок сплати аліментів у встановленому розмірі покладено саме на Відповідача. При цьому інформація щодо розміру середньої заробітної плати у відповідній місцевості є загальнодоступною та розміщується на сайті Міністерств фінансів України за посиланням https://index.minfin.com.ua/ua/labour/salary/average/ivanofrankovskaya/ Відповідачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про: -його необізнаність щодо зміни розміру середньої заробітної плати саме з вини інших сторін, або об`єктивних підстав, які б унеможливили отримання ним інформації щодо такої зміни; -щодо погашення заборгованості зі сплати аліментів, починаючи з відкриття провадження у справі до моменту розгляду справи Судом. За таких обставин, Суд вважає необгрунтованими доводи Відповідача щодо відсутності його вини у виникненні заборгованості. Суд вважає опискою зазначення в розрахунку періоду «квітень 2024» року, замість «квітень 2025 року», оскільки в розрахунку послідовно зазначаються місяці з січня по грудень 2025 року (за виключенням зазначеної описки). Вказана описка не викликає у Суду сумнівів щодо відповідності зазначених в розрахунку відомостей, а Відповідач не надав доказів оскарження цього розрахунку або відмінності відомості за квітень 2025 року від відомостей, що містяться в розрахунку в графі «квітень 2024 року». Розрахунок заборгованості, допущеної Відповідачем зі сплати аліментів, здійснено аудиторською фірмою згідно із вимогами чинного законодавства за кожен місяць наявної заборгованості окремо та в загальній сумі становить 8661,37 грн. Відповідачем не спростовано правильність здійснення цього розрахунку або його невідповідність фактичним обставинам справи, а сам по собі факт здійснення розрахунку аудиторською фірмою, а не державним виконавцем не суперечить вимогам чинного законодавства та не є підставою для визнання його неналежним або недопустимим. щодо доводів Відповідача щодо зменшення або скасування пені через її розмір. Суд нагадує, що предметом спору є стягнення пені зі сплати аліментів, що мають сплачуватись на утримання дитини. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, своєчасна сплата аліментів в повному розмірі в першу чергу має забезпечувати гармонійний розвиток дитини. За таких обставин, враховуючи, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів, Суд вважає, що відсутні підстави для зменшення або скасування розміру пені, в зв`язку із чим доводив Відповідача в цій частині також підлягають відхиленню. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не надано будь-яких доказів на обгрунтування своє позиції щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позову. Позивачем надані докази, які досліджені Судом та на підставі яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенню позову в повному обсязі. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то сплата судового збору в цій справі покладається на Відповідача в повному обсязі. Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок мають бути покладені на Відповідача. VI. Щодо витрат, пов`язаних із розглядом справи щодо витрат на правничу допомогу Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи представником Позивача надано: - договір про надання правничої допомоги від 06 жовтня 2025 року, згідно якого адвокат зобов`язується надати юридичні послуги Позивачу у справі про стягнення пені за несплату аліментів. Сума гонорару адвоката становить 7000 гривень. - платіжна інструкція від 06 жовтня 2025 року про сплату коштів в сумі 4000 гривень на виконання укладеного договору Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд встановив, що заявлені витрати пов`язані із розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, враховує поведінку сторін під час розгляду справи та вважає, що заявлені витрати підлягають стягненню в повному обсязі. Відповідачем не надано клопотання про зменшення розміру витрат. Відповідно до частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на Відповідача. За таких обставин, витрати Позивача на правничу допомогу підлягають відшкодуванню Відповідачем в повному обсязі. щодо витрат на складення аудиторського висновку Пунктом 2 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, експертів та проведення експертизи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи представником Позивача надано: -договір про надання інформаційних (консультативних) послуг від 12 листопада 2025 року, укладений між Позивачем та ТОВ «Аудиторська фірма «Юрек-аудит» і предметом якого є інформування (консультація) Позивача з питань проведення нарахувань: розрахунку неустойки (пені) за невчасну сплату аліментів Відповідачем за період з лютого 2025р. по листопад 2025р станом на 13.11.2025р. -акт приймання виконаних робіт, складений між Позивачем та ТОВ «Аудиторська фірма «Юрек-аудит», згідно із яким вартість виконаних робіт становить 1600 гривень. Здійснений аудиторською фірмою розрахунок не є висновком експерта, а витрати на його складення не є витратами на залучення експерта та проведення експертизи. Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо). Під час складення розрахунку аудиторською фірмою також не здійснювались дії, що відносяться до компетенції спеціаліста в тлумаченні статті 74 ЦПК України. Таким чином, витрати на залучення аудитора не відносяться до витрат, пов`язаних із розглядом справи, що підлягають відшкодуванню на підставі статті 133 ЦПК України, в зв`язку із чим в цій частині витрати Позивача не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved