Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами 18.08.2012, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 471. В обґрунтування позовної заяви вказує, що у шлюбі у сторін народилися донька [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружнє життя у сторін не склалось. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, позивачка просить суд позовні вимоги задовольнити, а шлюб розірвати. Ухвалою суду від 03.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивачка не з`явилась, до суду, від представника позивача, надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, вимоги представник підтримала, просила задовольнити з викладених обставин, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, відповідач обізнаний про розгляд даної справи, адже в матеріалах позовної заяви міститься заява представника відповідача про надання згоди на розгляд справи. Відповідач правом подати відзив на позов не скористався. З огляду на зазначене, в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, 18.08.2012, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 471. Прізвище після державної реєстрації дружини змінено на [PERSON] . Позивачка бажає розірвати шлюб, на розірванні шлюбу наполягає. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, відтак, суд приходить висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розподіляючи судові витрати, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved