Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» Усенко М.І. звернувся до суду посилаючись на те, що 24.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №685491, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 11 500, 00 грн. Вказує, що у встановлений договором строк заборгованість відповідачем не погашена. На підставі договору факторингу №01022024, укладеного 01.02.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ», останнє набуло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №685491 від 24.03.2023 року. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 88 151, 89 грн., а саме прострочена заборгованість за тілом кредиту 11 498,99 грн., заборгованість за процентами 76 652, 90 грн.. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №685491 від 24.03.2023 року в розмірі 88 151, 89 грн., сплачений судовий збір в сумі 2 422, 40 та витрати на професійну правничу допомогу 8 000, 00 грн.. В судове засідання представник ТОВ «ФК«КРЕДИТ - КАПІТАЛ» не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позов не подавав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові . Зі змісту ч. 1 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 24.03.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 685491, з дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у сумі 11 500, 00 грн., строком на 280 днів, безготівково, шляхом його переказу на платіжну картку № [NUMBER] , зі сплатою процентів за зниженою процентною ставкою 1,65 % в день та стандартною процентною ставкою 2.2% в день, яка застосовується у межах строку кредиту. 24.03.2025 року ТОВ «Селфі Кредит» перераховано відповідачу грошову суму 11 500,00 грн. згідно довідки, наданої директором ТОВ « ПАЙТЕК». Також факт перерахування коштів в сумі 11 500, 00 грн. на рахунок [PERSON] підтверджується довідкою АТ КБ « Приват банк», яка була надана на виконання ухвали суду. Таким чином слід дійти висновку, що ТОВ «Селфі Кредит» належним чином виконало свої зобов`язання, передбачені умовами договору про надання споживчого кредиту №685491 від 24.03.2023 року та здійснило перерахунок коштів на вказані відповідачем в заявці реквізити банківської картки. Разом із цим, відповідачем належним чином не було виконано договірні зобов`язання, а саме не повернуто кошти в строк та на умовах, встановлених кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №685491 від 24.03.2023 року. Відповідно до договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» право вимоги коштів у боржників, в тому числі до [PERSON] .. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року, ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 88 151, 89 грн. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 685491 від 24.03.2023 року не виконує, внаслідок чого має наведену вище заборгованість, і право грошової вимоги до відповідача за цим договором передано позивачеві, суд вважає позовні вимоги підставними та таким, що підлягають задоволенню. Крім того, статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн.,згідно платіжної інструкції № 29443 від 04.11.2025 року. Крім того представник ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» зазначив про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000, 00 грн.. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025 року, акт №203 наданих послуг ( правової (правничої) допомоги від 10.11.2025 року на суму 8 000, 00 грн., детальний опис наданих послуг до акту №203 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, отже позивачем надані належні докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, у розмірі 8 000, 00 грн. та у відповідності норм ст. 141 ЦПК України судового збору у розмірі 2422,40 грн., адже такі витрати підтверджено документально і клопотань про їх зменшення у зв`язку з їх неспівмірністю від відповідача не надходило.На підставі викладеного,

Outcome: approved