Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №71895833 від 13.06.2025 року у розмірі 24690,00 грн., посилаючись на те, що 13.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 71895833, згідно умов якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 1500,00 грн., строком на 30 днів до 12.07.2025 року, з фіксованою кредитною ставкою в розмірі 0,25 % що нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту та комісією за надання кредиту в розмірі 15 % від суми кредиту що становить 225,00 грн. Договір підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 73167. Зазначають, що 17.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] , з ініціативи останнього, було укладено додаткову угоду № 15173928 до кредитного договору, за умовами якої було збільшено суму позики на 6000,00 грн., в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме 7500,00 грн. та було змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,25 % на 1%. Додаткова угода підписана електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 70222. Вказують, що 16.10.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» укладено Договір факторингу № 16/10/25, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» за плату належні йому Права Вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Також зазначають, що відповідно до реєстру прав вимоги № 16/10/25 від 16.10.2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 24690,00 грн., з яких: 7500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1965,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 225,00 грн. комісія за надання позики; 15000,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою. Просять стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Ухвалою суду від 27 листопада 2025 року відкрито провадження у цивільній справі №739/2449/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту №71895833 від 13.06.2025 року, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просить цивільну справу розглянути у відсутності представника, не заперечують проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, відзиву на позов не подано. У відповідності ч. 1 ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 13.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 7189533, згідно умов якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 1500,00 грн., строком на 30 днів до 12.07.2025 року, з фіксованою кредитною ставкою в розмірі 0,25 % що нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту та комісією за надання кредиту в розмірі 15 % від суми кредиту що становить 225,00 грн. Договір підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 73167. 17.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] , з ініціативи останнього, було укладено додаткову угоду № 15173928 до кредитного договору, за умовами якої було збільшено суму позики на 6000,00 грн., в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме 7500,00 грн. та було змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,25 % на 1%. Додаткова угода підписана електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 70222. Вказане підтверджується копіями: кредитного договору та додатку № 1 до нього, додаткової угоди № 15173928, довідкою про ідентифікацію. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Факт отримання грошових коштів в розмірі 1500,00 грн., зарахованих на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] підтверджується довідкою АТ «ФК «ТАКСОБАНК». Факт отримання грошових коштів в розмірі 6000,00 грн., зарахованих на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] підтверджується довідкою АТ «ФК «ТАКСОБАНК». З копії розрахунку заборгованості за кредитним договором № 71895833 від 13.06.2025 року вбачається, що станом на день подачі позову до суду, у [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 24690,00 грн., з яких: 7500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1965,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 225,00 грн. комісія за надання позики; 15000,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою. 16.10.2025 року ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу № 16/10/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінпром Маркет» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінпром Маркет» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором № 71895833 від 13.06.2025 року, що підтверджується копією договору-факторингу № 16/10/25. Відповідно до копії реєстру прав вимоги до договору факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 року сума заборгованості [PERSON] станом на день подачі позову до суду у [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 24690,00 грн., з яких: 7500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1965,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 225,00 грн. комісія за надання позики; 15000,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 2 ст. 1050 ЦК передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1077, 1078 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою не виконав, отримані кредитні кошти в розмірі 7500,00 грн. не повернув, позивач набув право вимоги до відповідача у законний спосіб. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7500,00 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 1965,00 грн. та заборгованість за комісією за надання позики розмірі 225,00 грн. Щодо вимоги про стягнення пені суд зазначає наступне. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем, при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Оскільки позов задоволено частково (39,25%), то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 950,79 грн. судових витрат по сплаті судового збору. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правничої допомоги, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що надання правничої допомоги адвокатом Ткаченко Ю.О. позивачу ТОВ «Фінпром Маркет» підтверджується: договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, витягу з акту № 8ФП приманна-передачі наданої правничої допомоги від 29.10.2025 року, відповідно до якого вартість наданих послуг з надання правничої допомоги становить 4500,00 грн., а також копією платіжної інструкції кредитного переказу коштів від 10.11.2025 року №579941967.1 про перерахування ТОВ «Фінпром Маркет» на рахунок адвоката Ткаченко Ю.О. грошових коштів. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Правилами ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З огляду на те, що позивачем вимоги процесуального закону щодо строку і порядку подачі доказів про витрати на правничу допомогу дотримані, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача. З врахуванням викладеного, з відповідача [PERSON] на користь позивача мають бути стягнені витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог і складають 1766,25 грн. На підставі ст. 526, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial