Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором «Monobank» від 07.02.2024 у розмірі 223820 грн. 31 коп. та 3028 грн. 00 коп. судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що відповідно до укладеного Договору про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 07.02.2024 [PERSON] отримав кредит у розмірі 80000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Невід`ємною частиною та умовами цього договору є Анкета-заява позичальника, Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», викладені на банківському сайті за посиланням https:\\\.monobank.ua\, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку визначених документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови, засвідчивши це також електронним цифровим підписом. Відповідно до п. 5.9, 5.10, 5.11, 5.15 - 5.19 Умов договору відповідач зобов`язався погашати кредит щомісячними платежами в розмірі 4 % від заборгованості, сплачувати відсотки за пільговою відсотковою ставкою в розмірі 0,00001 % річних та за базовою відсотковою ставкою в розмірі 3.1 % на місяць. У разі прострочення виконання зобов`язання боржник зобов`язався сплатити банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, а також штраф та пеню у розмірі, передбаченому Тарифами. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало повністю, надало позичальнику можливість користуватися та розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, порушив порядок та періодичність внесення платежів у рахунок погашення кредиту, внаслідок чого станом на 21.10.2025 року утворилася заборгованість за кредитом у сумі 223820 грн. 31 Покликаючись на вимоги ст. 526-530, 631, 1046-1048, 1054 ЦК України, просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 135723 грн. 07 коп. У судове засідання пресдтавник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 17.12.2021 року відповідач підписав в електронному вигляді із застосуванням цифрового власноручного підпису Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank». Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Підписавши 07 лютого 2024 року анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, [PERSON] погодився з тим, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг і він зобов`язався виконувати його умови. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами кредитного договору від 07.02.20224 відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 80000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Згідно п. 5.11. Умов і правил надання банківських послуг відповідач зобов`язався сплачувати обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитним коштами в розмірі 4 % від заборгованості та відсотки за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць. Пунктом 5.16. Умов і правил визначено, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. Згідно паспорту споживчого кредиту строк кредитування - 25 років з правом автоматичного продовження. Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України передбачено, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що своїх зобов`язань за вказаним договором відповідач належним чином не виконав, допустив істотне порушення умов договору щодо порядку та строку сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, пояснень до виписки про рух коштів на рахунку заборгованість [PERSON] за тілом кредиту за вказаним кредитним договором станом на 21.10.2025 складає 223820 грн. 31 коп., з яких 80000 грн. 00 коп. - використаний позивачем кредитний ліміт, 143820 грн. 31 коп. - сума овердрафту (мінусу по картці), 20420 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, 101167 грн. 80 коп.- заборгованість за порушення грошового зобов`язання. Доказів протилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що позивачем нараховано пеню за неналежне виконання договору відповідачем у сумі 20420 грн. 00 коп., заборгованість за порушення грошового зобов`язання у сумі 101167 грн. 80 коп. 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 07.02.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час, таким чином суд вважає за вірне відмовити позивачу у стягненні з відповідача пені у сумі 20420 грн. 00 коп., заборгованості за порушення грошового зобов`язання у сумі 101167 грн. 80 коп., оскільки заявлені в цій частині позовні вимоги не відповідають вимогам закону. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "Універсал Банк" не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК Украни за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ "Універсал Банк" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Ч. 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 102232 грн. 51 коп. заборгованості за кредитом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд наводить наступний розрахунок (102232, 51 х 100) : 223820 грн. 31 коп. = 45,67 %, тобто позов задоволено на 45,67 %. Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 2357 грн. 31 коп. х 99,90 % = 3024 грн. 97 коп., тобто з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3024 грн. 97 коп. судових витрат зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial