Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось в суд з позовною заявою до[PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача борг згідно кредитного договору №103765662 від 21.12.2022 в розмірі 12570 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 21.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №103765662. Відповідно предметом кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 3000 грн. 00 коп.; кредит надається загальним строком на 105 днів та складається з пільгового (15 днів) та поточного (90 днів) періодів. ТзОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, а відповідач в свою чергу свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору №103765662 від 21.12.2022 року перед позивачем, яка становить 12570 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3000,00 грн., заборгованості за відсотками 9000,00 гривень, заборгованість за комісією 570,00 грн. 28.04.2023 р. позивачу відступлено права вимоги за кредитним договором від ТзОВ «Мілоан» на підставі Договору про відступлення прав вимоги №96-МЛ/Т. З огляду на це позивач вказує, що порушуються його майнові права та інтереси. Ухвалою Млинівського районного суду від 02 грудня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. 05.12.2025 відповідач [PERSON] надіслала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що не заперечує факт укладення кредитного договору. Проте станом на сьогоднішній день її доходи відсутні, отримує державну соціальну допомогу на дитину у розмір 860 грн. на місяць. Постійного офіційного місця роботи не має, тому сплатити суму заборгованості не має можливості. Просить врахувати її матеріальне становище та наявність у неї на утриманні двох малолітніх дітей, відмовити у задоволенні позову, а у разі його задоволення розстрочити виконання рішення. (а.с.14-15) 22.12.2025 представник позивача надіслав суду додаткові пояснення у справі, зазначивши, що відповідач підписала кредитний договір чого сама не заперечує. Надані нею документи щодо відсутності доходів не можуть бути прийняті судом, оскільки кредитний договір було укладено ще у 2022 році тоді як позовна заява надійшла до суду 26.11.2025, тобто минуло майже три роки. При цьому відповідач надала відомості про свої доходи за період з травня по жовтень 2025 року, однак відомостей про її доходи за період до травня 2025 року у справі відсутні. Окрім того відповідачка не є матір`ю-одиначкою, так як надала свідоцтво про укладення шлюбу, а тому твердження відповідача про відсутність доходів та особливий матеріальний стан не можуть бути прийняті судом до уваги як підстава для звільнення від виконання зобов`язань за кредитним договором. (а.с.25-27) Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.28) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом вручення повіски. (а.с.30) Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №103765662. Відповідно предметом кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 3000 грн. 00 коп.; кредит надається загальним строком на 105 днів та складається з пільгового (15 днів) та поточного (90 днів) періодів. ТзОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, а відповідач в свою чергу свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору №103765662 від 21.12.2022 року перед позивачем, яка становить 12570,00 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3000,00 гривень, заборгованості за відсотками 9000,00 гривень, заборгованості за комісією 570,00 гривень. Відповідач [PERSON] підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «F71846» який було сформовано автоматично ТзОВ «Мілоан» та направлено на номер її телефону. ТзОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором №103765662 від 21.12.2022 року виконало в повному обсязі, що підтверджується анкетою заявою на кредит від 21.12.2022, де зазначено про погодження умов кредитування та згідно платіжного доручення № 56221401 від 21.12.2022 р. на її платіжну картку було перераховано суму кредиту в розмірі 3000 грн. 00 коп. [PERSON] в порушення умов договору кредитні кошти не повернула, у зв`язку з чим розмір заборгованості склав 12570,00 гривень, що підтверджується відомістю про щоденні нарахування відсотків та їх погашення, також випискою з особового рахунку за кредитним договором № 103765662 від 21.12.2022. 28.04.2023 р. права вимоги за кредитним договором відступлені первинним кредитором для ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі Договору про відступлення прав вимоги №96-МЛ/Т. Факт передачі права вимоги за вищевказаним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджується Витягом з реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги №96-МЛ/Т від 28.04.2023 року. Таким чином ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» правомірно набуло право вимоги за кредитним договором № 103765662 від 21.12.2022 року. Відповідно до частини 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджується відомістю про щоденні нарахування відсотків та їх погашення та випискою з особового рахунку за кредитним договором № 103765662 від 21.12.2022. Розглядаючи обгрунтованість вказаних нарахувань, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] прострочила виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим, їй нарахована заборгованість, яка складається з тіла кредиту, відсотків за його користування та комісії. Зазначена у розрахунку сума заборгованості за нарахованими відсотками, відповідає строку кредитування 105 календарних днів, узгоджується з розміром відсоткової ставки, зазначеної в Договорі. Таким чином, нарахована заборгованість зі сплати суми тіла кредиту, відсотків та комісії є обгрунтованою, оскільки передбачена умовами Договору. Тому, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту та нарахованих відсотків за його користування, знайшов своє підтвердження у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Так як передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, може розстрочити виконання рішення. Вирішуючи клопотання відповідача, суд враховує, що за змістом вказаної статті цивільного процесуального закону суд може розстрочити виконання рішення лише за наявності обставин, що утруднюють його виконання. Для вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду відповідачем [PERSON] подано недостатньо відомостей про утруднення його виконання у майбутньому, а тому суд не вважає можливим задоволити клопотання відповідача. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Відповідно до вимог ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України - у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач також просить стягнути з відповідача 8000,00 гривень витрат на правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копію договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025, Акт наданих послуг №Д/7699 від 12.11.2025, детальний опис наданих послуг від 12.11.2025. Суд, зважаючи на предмет позовних вимог та категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі наявних матеріалів, а також враховуючи обсяг виконаної роботи адвокатом, дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved