Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивачка 17.11.2025 звернулася до суду з позовом, у якому просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.06.2021 зі змінами, внесеними постановою Житомирського апеляційного суду від 09.09.2021 по справі №285/2410/21, та стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14.04.2021 шлюб між нею та відповідачем розірвано та визначено місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом із нею. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.06.2021 по справі № 285/2410/21 із відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі по 2000 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно. Постановою Житомирського апеляційного суду від 09.09.2021 вищевказане рішення змінено, зменшено розмір стягуваних аліментів з відповідача із 2000 грн на 1700 грн на кожну дитину. Вказує, що відповідач офіційно працює у ТОВ «Мирославль-Агро», де отримує стабільну заробітну плату. Зазначає, що 23.06.2023 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , відповідно змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вважає, що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів з відповідача та встановлення їх в частці від доходу платника аліментів. 13.12.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає заявлених позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що він дійсно офіційно працевлаштований та отримує мінімальну заробітну плату у сумі 8000 грн. 18.10.2022 одружився та від даного шлюбу має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дружина перебуває у декретній відпустці. Вважає, що задоволення позовної заяви [PERSON] призведе до погіршення становища дітей (можливого виникнення заборгованості з аліментів) при виконанні такого рішення, а заборгованість може виникнути у випадку стягнення із нього аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку на утримання ще двох його дітей. Просив вирішити спір згідно діючого законодавства та в інтересах їх із позивачкою дітей. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивачки просив розгляд справи провести без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у своєму відзиві просив розгляд справи провести у його відсутності. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14.06.2021 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, місцем проживання неповнолітніх дітей визначено із матір`ю. Позивачка 23.06.2023 зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Із довідки виконавчого комітету Ярунської сільської ради слідує, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.06.2021 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 грн. на кожну, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей. Постановою Житомирського апеляційного суду від 09.09.2021 рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.06.2021 змінено, зменшено розмір стягуваних аліментів із 2000 грн до 1700 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей. 26.10.2021 головним державним виконавцем Новоград-Волинського ВДВС у Новоград-Волинському районі Житомирської області ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження №67244364 на підставі виконавчого листа №285/2410/21, виданого 22.10.2021 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області щодо стягнення аліментів із [PERSON] . Відповідно до відповіді на запит до Державної податкової служби від 19.03.2025 за період із 1 по 4 квартал 2024 року [PERSON] працює в СТОВ «Мирославль-Агро». Сума нарахованого доходу за кожен квартал складає 24000 грн., сума утриманого податку 4320 грн. З копії свідоцтва про шлюб слідує, що відповідач [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Згідно із ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд зазначає, що отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - зміна способу стягуваних аліментів на користь дитини, як одержувача аліментів, є безумовним і ґрунтується на вимогах закону саме в інтересах цієї дитини. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч.1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184,192 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради УкраїниN789-XII від 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3512 грн., тобто мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом враховується, що встановлений розмір аліментів, зважаючи на збільшення витрат на утримання дітей, зростання цін на всі групи товарів для дітей є недостатнім і не забезпечує право дитини на належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. При цьому позивачка як одержувачка аліментів має право змінити спосіб їх стягнення, визначивши його у частці від доходу відповідача. Матеріальна спроможність відповідача сплачувати аліменти у частці стверджується фактом офіційного працевлаштування. Стосовно доводів відповідача про погіршення його матеріального стану суд зазначає, що ним не надано жодних достатніх та допустимих доказів щодо свого середньомісячного доходу та джерел цього доходу, а відтак він не довів неспроможність сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою. При розгляді цього спору судом також враховується, що на утриманні відповідача перебувають двоє малолітніх дітей від другого шлюбу. Проте суд наголошує, що батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дітей, оскільки він не є непрацездатною особою та має задовільний стан здоров`я. Це відповідає інтересам дітей та захищає їх права. Зменшення розміру аліментів не повинно компенсуватись за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 вересня 2019 року в цивільній справі № 730/1553/18-ц (провадження № 61-9993св19) у подібних правовідносинах. Суд також звертає увагу, що положенням Цивільного процесуального кодексу України визначено, що аліменти у розмірі 1/3 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на двох дітей. Враховуючи наведене, суд вважає, що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним та співмірним з мінімальним розміром аліментів, що визначений законом. Крім того, з урахуванням постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» аліменти у новому розмірі необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved