Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

I. ПРОЦЕДУРА. Позов подано та зареєстровано судом 19.02.2025 року. Позивач просить стягнути з Відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, і до досягнення дочкою 23 років. У справі заявлялися клопотання та подавалися додаткові матеріали, зокрема клопотання про долучення доказів і поновлення строку на їх подання (вхід суду 28.10.2025 року) та матеріали Пенсійного фонду щодо пенсії Відповідача (в матеріалах є лист та довідка). Інші процесуальні обставини (повідомлення сторін, відзив, пояснення) суд встановлює виключно за наявними у справі документами; у тій частині, в якій відповідні документи відсутні, ці факти судом не встановлюються. II. ФАКТИ. 1) Встановлені судом факти. 1.1. Шлюб та походження дитини. Доводи: Позивач зазначає, що була у шлюбі з Відповідачем, від шлюбу є дочка. Докази: копія свідоцтва про шлюб (реєстрація 07.11.2006, актовий запис № 31), копія свідоцтва про народження дитини. Отже,сторони перебували у шлюбі; у них є дочка [PERSON] , дата народження [INFO] , а факт батьківства Відповідача та родинних відносин підтверджений. 1.2. Попередні аліменти на неповнолітню. Доводи: Позивач посилається на судовий наказ про стягнення аліментів на дитину у неповнолітньому віці. Докази: копія судового наказу у справі № 635/8700/19 про стягнення аліментів у розмірі 1/4 доходу з 28.11.2019 року до досягнення повноліття. Отже, аліменти на неповнолітню дитину стягувалися за судовим наказом. Правовий висновок: це не створює автоматичної підстави для аліментів після повноліття; після 18 років застосовується інший правовий режим доказування. 1.3. Повноліття та навчання дочки. Доводи: Позивач стверджує, що дочка після 18 років продовжує навчання у закладі вищої освіти (ХНУ ім. В. Н. Каразіна). Докази: у матеріалах є довідка/документ закладу освіти (згадується в позові та у переліку вкладення до поштового відправлення; також подано договір про надання платної освітньої послуги). Суд вважає, що факт навчання доведений частково: сам факт наявності документів закладу освіти та договору про платні освітні послуги підтверджує продовження навчання та платність навчання; детальні умови (вартість, графік оплати, період, платник) суд може оцінити лише в межах того, що прямо випливає з наданих документів. Правовий висновок: умова продовжує навчання загалом підтверджена наявними матеріалами; питання потребує матеріальної допомоги та хто і як фактично оплачує навчання підлягає окремій перевірці. 1.4. Стан здоров`я Відповідача та його дохід. Доводи: Відповідач ( його представник) наполягає на інвалідності та отриманні пенсії; також заявлено про відсутність лівої руки та ноги і потребу в догляді; проситься оцінити можливість сплати аліментів без ризику для виживання. Докази: -довідка ПФУ про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії за період з 01.11.2019 по 28.02.2025, де вказано, зокрема, що 02.2025 фактично виплачено 3 722,00 грн.; -фотознімки протезів/засобів реабілітації та фотознімок особи (наявні у матеріалах як додані докази). Доведено: Відповідач є особою з інвалідністю І групи та отримує пенсію по інвалідності; розмір фактично отриманої пенсії за лютий 2025 року становить 3 722,00 грн.; наявність протезу нижньої кінцівки та інших засобів реабілітації підтверджена фотоматеріалами. Правовий висновок: суд вважає встановленою обмежену працездатність і малий гарантований дохід Відповідача; ці обставини є ключовими для оцінки можливості (а не автоматичного обов`язку) утримувати повнолітню дитину. 2) РЕЄСТР ПИСЬМОВИХ ДОКАЗІВ (узагальнений перелік за наданими документами). Позовна заява [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання (містить посилання на шлюб, дитину, навчання, відсутність допомоги; прохальна частина 1/4 доходу з моменту звернення), підтверджує: предмет і підстави позову, заявлений спосіб захисту; не підтверджує самостійно факти без додатків. Копія свідоцтва про шлюб (07.11.2006, актовий запис № 31).підтверджує факт шлюбу сторін у минулому. Копія свідоцтва про народження дочки ( [INFO] )підтверджує походження дитини від Відповідача. Судовий наказ у справі № 635/8700/19 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину (1/4 доходу з 28.11.2019 до повноліття) підтверджує: попередній режим аліментів у неповнолітньому віці. Клопотання про долучення доказів і поновлення строку на їх подання (вхід суду 28.10.2025) підтверджує процесуальний рух доказів. Опис вкладення та поштова документація (Укрпошта) із переліком документів: договір про платні освітні послуги № 2001/21-014с від 28.08.2024, додатковий договір від 20.10.2025, довідка університету, довідки про доходи Позивача, висновок щодо засобів реабілітації, пенсійне посвідчення, виписки з медичної карти тощо підтверджує факт надсилання та надання певного комплекту документів; самі юридичні факти підтверджуються лише тими документами, зміст яких є в матеріалах і підлягає огляду. Лист ГУ ПФУ від 15.10.2025 та довідка ПФУ про розмір пенсії Відповідача (01.11.201928.02.2025) підтверджує інвалідність І групи, розмір фактично отриманої пенсії. Фотоматеріали (протез/засоби реабілітації, фото особи) підтверджують наявність засобів реабілітації, що узгоджується з доводами про інвалідність; самі по собі фото не замінюють медичних документів щодо потреби стороннього догляду, але разом із довідкою ПФУ про надбавку на догляд підтверджують серйозність стану. III. ДОВОДИ СТОРІН: 1) Доводи Позивача: 1. Дочка повнолітня, але продовжує навчання; потребує утримання. Докази: документи про навчання/договір платної освіти (наявні у матеріалах як подані). Висновок: підтверджено частково навчання підтверджено; потреба у матеріальній допомозі має доводитися конкретно (вартість, джерела оплати, доходи самої дочки чи Позивача, фактичне фінансування). 2. Відповідач не надає допомоги добровільно. Докази: належних документів про звернення, відмову, платежі або неплатежі саме у період після повноліття у наданих матеріалах судом не встановлено. Висновок: не доведено у документальному вимірі; як загальне твердження з позову недостатньо для встановлення факту. 3. Просить стягнути 1/4 доходу з моменту звернення до суду до 23 років. Докази: позов. Висновок: це спосіб захисту, а не факт; підлягає оцінці з урахуванням умов ст. 199 СК України та доказів можливості сплати. 2) Доводи Відповідача (з урахуванням наданого у матеріалах). 1. Відповідач особа з інвалідністю І групи, отримує пенсію, реальна можливість сплати аліментів обмежена. Докази: лист і довідка ПФУ; фотоматеріали. Висновок: підтверджено. 2. Стягнення частки доходу (1/4) створює ризик для мінімального забезпечення або навіть виживання Відповідача. Докази: довідка ПФУ про фактичну пенсію 3 722,00 грн. (02.2025); відсутні інші доведені доходи. Висновок: підтверджено частково розмір доходу доведено; розмір прожиткового мінімуму та обов`язкових витрат Відповідача документально не підтверджений у справі, але сам по собі дуже низький дохід у поєднанні з інвалідністю І групи є істотною обставиною проти стягнення 1/4. 3. У повнолітньої дитини можливий обов`язок утримувати непрацездатного батька за ст. 202 СК України; тому вимога про аліменти на користь повнолітньої дитини має оцінюватися не як автоматична, а як умовна і доведена. Докази: довідка ПФУ про інвалідність І групи, надбавка на догляд; фотоматеріали. Висновок: передумови потенційної застосовності ст. 202 СК України підтверджені, а саме: непрацездатність (інвалідність І групи) і ознаки потреби в догляді; водночас конкретний позов про утримання батька у цій справі не заявлений, тому ст. 202 застосовується як орієнтир балансу прав та оцінки можливості сплати, а не як самостійний предмет вирішення. IV. ПРАВО. 1) Норми, які підлягають застосуванню. СК України: ст. 199 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку/сина, які продовжують навчання, за умови потреби у матеріальній допомозі та можливості батьків надавати таку допомогу; ст. 200 визначення розміру аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин; ст. 202 обов`язок повнолітніх дітей утримувати непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги; ст. 182 (за аналогією критеріями оцінки) обставини, що враховуються при визначенні розміру аліментів (стан здоров`я, матеріальне становище, наявність інших утриманців тощо); ст. 191 загальний принцип стягнення аліментів від дня пред`явлення позову (як загальний підхід до періоду нарахування, за наявності підстав для стягнення). ЦПК України: ст. 12, 13 змагальність і диспозитивність; ст. 7681 докази та обов`язок доказування; ст. 263265 законність і обґрунтованість рішення; оцінка доказів; ст. 141 розподіл судових витрат. 2) Концептуальна різниця, релевантна до спору. Для неповнолітньої дитини аліменти є базовим обов`язком батьків і захистом слабшої сторони; відсутність доходу не означає автоматичного звільнення, а впливає на спосіб і розмір. Для повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, аліменти за ст. 199 СК України не є автоматичними: це умовний обов`язок, що виникає лише при доведенні двох груп обставин одночасно: -повнолітня дитина продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги; -відповідний з батьків може надавати таку допомогу без руйнівного впливу на власне мінімальне забезпечення, з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища. V. ОЦІНКА СУДУ. 1) Доведеність умов ст. 199 СК України. 1.Продовження навчання. Доводи: Позивач стверджує, що дочка навчається у ХНУ ім. Каразіна; навчання платне. Докази: наявні у справі матеріали, зокрема документи/довідка закладу освіти та договір платної освітньої послуги (заявлені і подані до суду). Доведено: так, факт продовження навчання підтверджений наявністю відповідних матеріалів. Правовий висновок: перша передумова ст. 199 виконана. 2.Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі. Доводи: Позивач посилається на відсутність можливості дочки працювати під час навчання; на мізерні доходи Позивача; на платність навчання. Докази: у справі є дані про платність навчання (договір); водночас питання фактичного джерела оплати (хто оплачує Позивач, інші особи, сама дочка, гранти тощо) документально у наданих матеріалах не розкрито настільки, щоб суд міг встановити потребу саме в тій частці, яку заявлено до стягнення. Суд вважає, що потреба доведена частково загальна наявність витрат (платне навчання) підтверджена; але не доведено належними доказами, що дочка не має інших джерел забезпечення і що саме заявлений спосіб стягнення (1/4 доходу Відповідача) є необхідним і співмірним. Правовий висновок суду: друга умова не підтверджена у повному обсязі, необхідному для ухвалення рішення про стягнення частки доходу. 3. Можливість Відповідача надавати утримання. Доводи: Позивач просить 1/4 доходу; Відповідач наполягає на інвалідності І групи, пенсії та потребі в догляді. Докази: довідка ПФУ 3 722,00 грн. фактично отримано у 02.2025; інвалідність І групи; фотоматеріали протезів/засобів реабілітації. Інших доходів Відповідача матеріалами не підтверджено. Суд вважає доведеним, що Відповідач має гарантований дохід у вигляді пенсії по інвалідності, об`єктивно низький; має статус особи з інвалідністю І групи. Правовий висновок суду: за таких даних вимога про стягнення частки доходу (1/4) не може розглядатися як автоматично допустима. Суд зобов`язаний оцінити, чи не призведе це до ситуації, коли після відрахування аліментів у Відповідача не залишиться коштів для базового забезпечення та лікування/реабілітації. 2) Перевірка арифметичного наслідку заявленої частки (в межах доведених даних). (а) Доводи: у справі порушено питання, що при стягненні частки з пенсії треба оцінювати залишок як критерій можливості за ст. 199 СК України. (б) Докази: довідка ПФУ фактична пенсія 3 722,00 грн. (02.2025). (в) Доведено: сума пенсії за 02.2025 доведена. (г) Правовий висновок і розрахунок: 1/4 від 3 722,00 грн. = 930,50 грн. залишок на життя дорівнює: 3 722,00 грн. ? 930,50 грн. = 2 791,50 грн. Суд не має в матеріалах справи документального підтвердження конкретного розміру прожиткового мінімуму для відповідної соціальної групи у 2025 році та документів про обов`язкові витрати Відповідача (ліки, догляд, реабілітація) у грошовому вираженні. Однак встановлені обставини інвалідності І групи, надбавки на догляд та низького доходу об`єктивно свідчать про підвищений ризик того, що стягнення 1/4 пенсії може бути несумісним із критерієм можливості за ст. 199 СК України. 3) Баланс прав та врахування ст. 202 СК України як релевантного контексту. Доводи: у справі перед судом постало питання пріоритету: право повнолітньої дитини на продовження освіти чи право непрацездатного батька на мінімальне забезпечення та виживання; також поставлено питання про потенційний обов`язок повнолітньої дитини утримувати непрацездатного батька. Докази: довідка ПФУ (інвалідність І групи, надбавка на догляд, пенсія); фотоматеріали протезів/засобів реабілітації. Суд зазначає, що непрацездатність і об`єктивно уразливий стан Відповідача доведені. Правовий висновок суду: ст. 199 СК України прямо містить критерій можливості батьків. У ситуації, коли матеріали справи підтверджують інвалідність І групи та низький гарантований дохід, суд не може перетворювати ст. 199 на автоматичне стягнення за аналогією з аліментами на неповнолітніх. Натомість суд має виходити з того, що у повнолітніх аліментних правовідносинах ключовими є доведеність потреби та доведеність можливості платника. Доведені обставини непрацездатності також роблять релевантним загальний підхід ст. 202 СК України (хоча вона не є предметом позову): повнолітня дитина може мати взаємні обов`язки щодо утримання непрацездатного з батьків; отже, вимога про стягнення з такого батька частки його мінімального доходу потребує особливої доказової обґрунтованості, якої у цій справі не надано. 4) Суд зазначає, що повинні доводити сторони і які саме обставини (у межах ст. 199 СК України). Доводи сторін: Позивач просить стягнення; Відповідач заперечує можливість. Норми: ст. 12, 81 ЦПК України; ст. 199, 200 СК України. Позивач довів родинні відносини та факт повноліття дочки і продовження навчання. Позивач не довів належно і в повному обсязі конкретну потребу у матеріальній допомозі саме у заявленому форматі; відсутність інших джерел забезпечення/оплати платного навчання; співмірність вимоги з огляду на матеріальне становище обох батьків. Відповідач довів інвалідність І групи та низький дохід (пенсію). Правовий висновок суду: відсутність належної доказової бази щодо потреби та наявність переконливих доказів щодо обмеженої можливості Відповідача виключають задоволення позову в заявленому вигляді. 5) Питання про стягнення за 2025 рік та про перевищення прожиткового мінімуму. Суд вважає за необхідне розглянути питання, чи можна стягувати за 2025 рік і чи можлива до стягнення сума, що перевищує прожитковий мінімум 2025 року. Докази: позов подано 19.02.2025; конкретні значення прожиткового мінімуму у матеріалах справи документально не наведені. Суд вважає, що дата звернення до суду доведена; розмір прожиткового мінімуму саме як числовий показник у справі документально не встановлений. Правовий висновок: у цій справі суд не доходить до визначення розміру аліментів, оскільки відсутні доведеність умов для їх стягнення. Тому питання перевищення прожиткового мінімуму у числовому порівнянні не вирішується; вирішальним є те, що заявлена вимога не доведена як така, що відповідає критеріям ст. 199 СК України. VI. ВИСНОВКИ. Суд встановив родинні відносини сторін і факт продовження навчання повнолітньої дочки. Разом з тим, аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, за ст. 199 СК України є умовним обов`язком, що вимагає доведення потреби дитини у матеріальній допомозі та можливості батька надавати таку допомогу. Матеріали справи підтверджують інвалідність Відповідача І групи та низький гарантований дохід у вигляді пенсії; інших доходів не доведено. Позивач не надав достатніх належних доказів, які б переконливо підтверджували потребу дочки у матеріальній допомозі саме у заявленому обсязі та форматі (частка доходу Відповідача), а також не спростував доводи і докази щодо обмеженої можливості Відповідача, з урахуванням його стану здоров`я і доходу. За таких обставин позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/4 усіх видів доходу Відповідача задоволенню не підлягають. VII. СУДОВІ ВИТРАТИ. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати, понесені Позивачем, залишаються за Позивачем, якщо інше не підтверджено належними доказами та не заявлено у встановленому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed