Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою, заінтересована особа: Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій просить: встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Сосонка Вінницького району Вінницької області, є рідною матір`ю [PERSON] (РНОКІШ: [NUMBER] ), [INFO] ; встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважається такою, що прийняла спадщину за адресою: [ADDRESS] . В заяві зазначає, що вона, [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), народилася [INFO] в с. Сосонка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 30.03.1968. [INFO] померла її мати [PERSON] , про що виконавчим комітетом Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 6. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території раніше КСП «Десна» в с. Сосонка Вінницького району Вінницької області, нині - Стрижавської територіальної громади та підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0497601 від 21.10.1997 року. Однак, існують розбіжності у документах, у її свідоцтві про народження мати записана як [PERSON] , в той час як у сертифікаті на право на земельну частку (пай) та свідоцтві про смерть зазначена як [PERSON] . Проте у зв`язку з наявністю перешкод для оформлення нею спадкових прав, виникає необхідність звернення до суду для встановлення фактів родинних відносин та спільного проживання однією сім`єю не менше ніж п`ять років із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 16.06.2025 відкрито провадження у даній справі в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник не з`явилась, однак попередньо через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заявника за довіреністю Парпальос В.В. в судове засідання не з`явилась, однак звернулась до суду із заявою та додатковими поясненнями (документ сформований в системі «Електронний суд» 27.01.2026) в якій просить провести розгляд даної справи без її участі по наявним матеріалам справи, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа - уповноважений представник Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, згідно поданої представником селищної ради Форостяною О.М. заяви (Документ сформований в системі «Електронний суд» 31.07.2025), просить суд подальший розгляд справи проводити без участі представника селищної ради, проти задоволення заяви не заперечують. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку із неявкою учасників справи в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , про що виконавчим комітетом Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 6. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території раніше КСП «Десна» в с. Сосонка Вінницького району Вінницької області, нині - Стрижавської територіальної громади та підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0497601 від 21.10.1997 року. Однак, існують розбіжності у документах, у свідоцтві про народження заявниці мати записана як [PERSON] , в той час як у сертифікаті на право на земельну частку (пай) та свідоцтві про смерть зазначена як [PERSON] . Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України). Той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , в селі Сосонка Вінницького району Вінницької області, є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спільно проживала разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини та вважається такою, що прийняла спадщину за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою №11-16/4/98 від 04.10.2024, виданою Сосонським старостинським округом, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] це одна і та ж сама особа, яка на день смерті [INFO] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою заявниця [PERSON] спільно проживала із [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до моменту її смерті, що також підтверджується письмовими заявами свідків [PERSON] та [PERSON] , які безпосередньо знали сім`ю та підтвердили, що заявниця і [PERSON] проживали однією сім`єю понад п`ять років до моменту смерті спадкодавця [INFO] за однією адресою. Крім того, як слідує з додаткових пояснень представника заявниці за довіреністю [PERSON] , заявниця здійснювала постійний догляд за спадкодавцем, забезпечувала її побутові потреби, організовувала лікування та утримання, що свідчить про наявність не формального, а реального сімейного зв`язку. Після смерті матері заявниця повністю взяла на себе витрати, пов`язані з організацією та проведенням поховання, що є характерною ознакою фактичного прийняття спадщини та підтверджує її волю прийняти спадкове майно. Заявниця відмову від спадщини не заявляла, що дає підстави для визнання її такою, що прийняла спадщину за законом. Інших заінтересованих осіб, які зверталися чи можуть звернутися для прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає. Встановлення фактів родинних відносин та спільного проживання із [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить можливість реалізації нею прав на спадщину після її смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). У статтях 1217, 1223 Цивільного кодексу передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають особи, які є дітьми спадкодавця, а в четверту чергу, хто проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). Зокрема, до них належить факт родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц зазначено, що «суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право». Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника (абз. 1 л. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5). Таким чином, факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини та вважається такою, що прийняла спадщину за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявниці [PERSON] з матір`ю [PERSON] , є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вказаної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved