Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

22.10.2025 позивач [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позову позивач [PERSON] вказує, що рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2010 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 15.10.2010 і до досягнення дитиною 18-літнього віку. На підставі даного судового рішення, Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області був виданий виконавчий лист №2-4046/10 від 21 жовтня 2010 року. В подальшому, на підставі виконавчого листа Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №2-4046/10 від 21 жовтня 2010 року, державним виконавцем Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження №24097241. Постановою державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.11.2024 виконавче провадження №24097241 закінчено, у зв`язку із виповненням [PERSON] , [INFO] , 18 років. Водночас, сукупний розмір заборгованості відповідача [PERSON] зі сплати аліментів станом на 07.11.2024 становить 188302 грн., а розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 1203249,78 грн. Але, враховуючи вимоги ч.1 ст.196 СК України, згідно якої розмір стягнутої неустойки (пені) не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в розмірі 188302 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.01.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2010 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 15.10.2010 і до досягнення дитиною 18-літнього віку. На підставі даного судового рішення, Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області був виданий виконавчий лист №2-4046/10 від 21 жовтня 2010 року (а.с.4) та відкрито виконавче провадження №24097241. Постановою державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.11.2024 виконавче провадження №24097241 закінчено, у зв`язку із виповненням [PERSON] , [INFO] , 18 років (а.с.5). Розмір заборгованості відповідача [PERSON] зі сплати аліментів станом на 07.11.2024 становить 188302 грн. (а.с.6). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою: 3910 p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Даний правовий висновок стосовно порядку обчислення пені за прострочення сплати аліментів викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, яка відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Згідно наведеного позивачем у позові розрахунку, сума пені за несвоєчасну сплату аліментів становить 1203249,78 грн. з якою суд цілком погоджується. Згідно ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, оскільки сукупний розмір заборгованості відповідача [PERSON] по аліментам, на який було нараховано пеню за прострочення їх сплати, становить 188302 грн., а заявлений позивачем до стягнення розмір пені не перевищувати цієї суми, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача а також звільнення її від сплати судового збору, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved