Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Представник позивача зазначає, що 21.12.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит №73638262 (далі - Договір №73638262 від 21.12.2024, кредитний договір, Договір), за умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 14000,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 1,00% в день (базова процентна ставка/фіксована), та сплати комісії за видачу кредиту у розмірі 15% від суми кредиту (2100 грн). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою кредитодавцем, позичальник [PERSON] ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 19.01.2025 між кредитодавцем та позичальником за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду № 14024081 до Договору №73638262 від 21.12.2024, за змістом якої сторони домовилися продовжити строк кредитування на 30 днів, в результаті чого строк кредитування збільшився з 30 днів до 60 днів, а також сторони погодили розмір процентної ставки - 1%. Додатковий договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 14588, надісланого на електронну адресу відповідача. 18.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] за ініціативою відповідача укладено Додаткову угоду №14258969 до Договору №73638262 від 21.12.2024, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 60 днів на 90 днів (до 20.03.2025) та встановлено денну процентну ставку (фіксовану) 1 %. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою позикодавцем, позичальник [PERSON] ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 09.02.2025 позикодавець на виконання пункту 1 Договору №73638262 від 21.12.2024 перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 14000,00 грн на його банківський рахунок № [NUMBER] за посередництвом АТ «Таскомбанк». 26.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №26/06/25, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, в тому числі і за Договором №73638262 від 21.12.2024, до відповідача [PERSON] . Відповідач не надав своєчасно позичальникові грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, зокрема: 14000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 8169 грн - заборгованість за процентами, 2100 грн - заборгованість за комісією, 6997,20 грн - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування. У зв`язку з цим представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість у загальному розмірі 25596,20 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 11.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. У відзиві на позов від 12.01.2025 відповідач вимоги в частині тіла кредиту визнав частково у розмірі 8330 грн; заперечив вимогу стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими за понадстрокове користування; вважав, що підлягає стягненню сума заборгованості за відсотками у розмірі 4200 грн; заперечив правомірність стягнення комісії у розмірі 2100 грн. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з відсутністю учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку частини другої статті 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Суд встановив, що 21.12.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит на суму 14000 грн, строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1% в день (а. с. 22). 19.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] за ініціативою відповідача укладено Додаткову угоду № 14024081 до Договору №73638262 від 21.12.2024, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів (до 18.02.2025) та встановлено денну процентну ставку (фіксовану) - 1 %. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 14588, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - mirchude.textil@gmail.com (а. с. 38). 18.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] за ініціативою відповідача укладено Додаткову угоду № 14258969 до Договору №73638262 від 21.12.2024, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 60 днів на 90 днів (до 20.03.2025) та визначено денну процентну ставку (фіксовану) 1 %. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 87635, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу (а. с. 42). Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою позикодавцем, позичальник [PERSON] ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а. с. 46). 21.12.2024 позикодавець на виконання пункту 1 Договору №73638262 від 21.12.2024 перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 14000,00 грн на його банківський рахунок № [NUMBER] за посередництвом АТ «Таскомбанк» (а. с. 48, 97). 26.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №26/06/25, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, в тому числі і за Договором №73638262 від 21.12.2024 до відповідача [PERSON] (а. с. 49). Згідно з Реєстром прав вимоги №26/06/25-02 клієнт відступив факторові право вимоги заборгованостей до боржників на умовах, передбачених Договором факторингу № 16/10/25, в тому числі до [PERSON] за Договором №73638262 від 21.12.2024 (а. с. 64). Згідно з розрахунком заборгованості за Договором №73638262 від 21.12.2024 за період з 21.12.2024 до 09.07.2025 в [PERSON] виникла заборгованість у загальному розмірі 25596,20 грн, з яких 8330 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 8169 грн - заборгованість за процентами, 2100 грн - заборгованість за комісією, 6997,20 грн сума заборгованості за понадстрокове користування процентами (а. с. 19). Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Порядок укладання договорів в електронній формі регулюється Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із встановлених судом обставин у справі вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері кредитування (позики), в яких ТОВ «Фінпром Маркет» виступає правонаступником позикодавця ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а відповідач [PERSON] є позичальником, та в межах яких існує спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманої нею позики та сплати процентів за її користування. Факти укладення Договору №73638262 від 21.12.2024 та перерахування кредитних коштів [PERSON] учасниками справи визнавалися, тому відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що в процесі користування кредитними коштами відповідач не сплачував відповідно до затвердженого графіку платежів своєчасно товариству грошові кошти на погашення заборгованості за зобов`язаннями по тілу кредиту, процентами за користування кредитними коштами та комісією, внаслідок чого в [PERSON] перед первісним кредитором виникла заборгованість у розмірі: 8330 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 8169 грн - сума заборгованості за процентами та 2100 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту. У цій частині суд приймає розрахунок позивача, як такий, що відповідає умовам укладеного Договору та положенням Закону України «Про споживче кредитування». У зв`язку з цим суд відхиляє доводи відповідача в частині заборгованості за процентами в розмірі 4200 грн, оскільки відповідно до пунктів 7.1, 7.5,7.6 Договору №73638262 від 21.12.2024 сторони узгодили та виконали умови продовження строку користування позикою з ініціативи відповідача, про що свідчать укладені Додаткові угоди № 14024081 від 19.01.2025 та № 14258969 від 18.02.2025 до Договору №73638262 від 21.12.2024 та внесені [PERSON] платежі на погашення процентів 19.01.2025 у розмірі 2100 грн та 18.02.2025 у розмірі 3570 грн. Аналізуючи умови пункту 2 Договору №73638262 від 21.12.2024, суд дійшов до висновку про правомірність дій товариства щодо стягнення комісії за надання кредиту відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», ураховуючи, що укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] договором передбачено нарахування вказаного виду комісії. При підписанні кредитного договору відповідач підтвердив, що він обізнаний та погодився з умовою даного договору. Тому заборгованість за комісією за надання кредиту у розмірі 2100 грн підлягає стягненню з відповідача. З приводу стягнення з відповідача на користь позивача 6997,20 грн заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору 21.12.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит(позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання(невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, у стягненні заборгованості за процентами в порядку статті 625 ЦК України слід відмовити. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15). За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні в частині стягнення заборгованості у загальному розмірі 18599 грн (8330 грн+8169 грн +2100 грн), регулюються умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають до задоволення. В іншій частині вимог слід відмовити. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу в розмірі 3500 гривень позивач надав Договір про надання правничої допомоги № 01-1/24/ від 01.11.2024, Витяг з акту № 16-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 11.07.2025, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, ордер на надання правничої (правової) допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03 квітня 2018 року. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При розподілі витрат на професійну правничу допомогу у даній справі суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та клопотання про їх зменшення не подано іншою стороною. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені на 73%, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 2555 грн (73% від 3500 грн). Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 1768 грн 35 коп (73% від 2422,40 грн). На підставі наведеного та

Outcome: partial