Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 4772711 від 28.06.2024 в загальному розмірі 27254 грн та понесені судові витрати. При цьому, також просить у порядку ч.ч. 10, 11 ст. 265 КПК України зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення нараховувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, якому роз`яснити порядок нарахування інфляційних страт та 3% річних. Позовна заява надійшла до суду 01.12.2025. Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 08.12.2025, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та за клопотанням представника позивача, витребувано в АТ АКБ «Львів» інформацію, яка містить банківську таємницю В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час судового засідання повідомлений належним чином. Надав клопотання про проведення судового розгляду справи без участі представника позивача, про підтримку позовних вимог та ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідачка 31.12.2025 та 28.01.2026 у судові засідання не з`явилась, за місцем реєстрації судові виклики і повідомлення не отримує, про що свідчать повернуті суду без вручення рекомендовані поштові відправлення. Оголошення про виклик відповідачки до суду розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України у розділі «Оголошення про виклик особи в суд та повідомлення про судове рішення». На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого: Судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи, між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою було укладено Договір № 4772711 від 28.06.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який було укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису у відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Сума кредиту складає 10000 грн., строк кредиту 360 днів (з 28.06.2024 по 23.06.2025), періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Кошти перераховано на банківську картку фізичної особи за реквізитами [NUMBER] . ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання виконало та надало відповідачу кредит в сумі 10000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на вказану платіжну картку відповідачки, емітовану Банком АТ АКБ «Львів». Згідно п. 2.1 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу [NUMBER] . Згідно п. 3.1 Договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за цим договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Згідно п. 4.1 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться гідно з Графіком платежів. Згідно п.5.4.1 Договору клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи (у разі їх наявності) та інші платежі, передбачені договором. 27.02.2025 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» уклали договір факторингу № 27/02/2025, згідно якого ТОВ «Українські фінансові операції» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 4772711 від 28.06.2024. Відповідно до положень договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п.3.3. цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. На ухвалу суду від 08.12.2025 про витребування доказів, яке було задоволено судом, за клопотанням представник позивача, надана відповідь з АТ АКБ «Львів» від 01.01.2026, з якої вбачається, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) не мала відкритих рахунків у банку (а.с.143). Крім того, з наданої до матеріалів позову документів вбачається, що на звернення позивача, представником АТ АКБ «Львів» надано відповідь про те, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) не є клієнтом банка (а.с.44). Відповідно до ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже зобов`язання позичальника з повернення кредиту виникає не з моменту підписання кредитного договору, а з моменту отримання кредитних коштів. Видача кредиту має бути підтверджена належними доказами. За відсутності доказів на підтвердження факту передання позичальнику кредитних коштів суд не має правових підстав задовольняти позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, є первинні документи. Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України). Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Представник позивача, в обґрунтування позовних вимог, щодо стягнення заборгованості з відповідачки [PERSON] зазначає, що саме відповідачкою під час укладання кредитного договору № 4772711 від 28.06.2024 пройдено ідентифікацію і саме [PERSON] перераховано 10000 грн. на її банківську картку № [NUMBER] емітовану АТ АКБ «Львів». Разом із тим на підтвердження таких обставин суду не надано належних доказів. Позивачем не доведено, що на час укладення кредитного договору за зазначеним номером банківської картки чи номером мобільного телефону ідентифіковано саме відповідачку, як отримувача кредитних коштів. За недоведеності вказаних обставин відсутні підстави вважати, що кредитор виконав умови договору щодо передачі кредитних коштів на користь саме відповідачці. Належних доказів про отримання кредитних коштів відповідачкою на її картковий рахунок не надано. Зазначена у договорі банківська картка № [NUMBER] в АТ АКБ «Львів» не емітована і таким чином не може належати [PERSON] , вона не мала відкритих рахунків у банку АТ АКБ «Львів», тобто кошти на виконання умов договору не були перераховані на платіжну картку, відкриту саме на ім`я відповідачки. Таким чином, позивачем не доведено, що відповідачка має заборгованість за кредитним договором перед первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», належних та допустимих доказів фактичної видачі кредитних коштів відповідачці, користування відповідачкою кредитними коштами за договором позики матеріали справи не містять, а тому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача в порядку повернення кредиту будь-яких коштів. Отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено,

Outcome: dismissed