Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.12.2022 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЕЙС», укладено договір кредитної лінії №743499983 на суму кредитної лінії 5400,00 грн. строком на 14 днів який може бути продовжений позичальником за умови оплати ним протягом дисконтного та пільгового періодів всіх фактично нарахованих процентів, із сплатою процентів за користування кредитом. Кредитор своє зобов`язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконав, але останнім кредит не погашається. У зв`язку з порушенням умов договору у відповідач виникла заборгованість в розмірі 27433,28 грн. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою судді від 11.09.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи, за зареєстрованим місцем її проживання було направлено ухвалу про відкриття провадження, відзив на позов не подано, конверт повернувся із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно постанови КЦС ВС від 10.05.2023 №755/17944/18 вважається належним повідомленням сторони про розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Згідно ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, 30.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір №743499983 на суму 5400,00 грн. зі сплатою процентів строком на 14 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (а.с.30-38). Згідно довідки від 03.01.2024 договір підписаний відповідачем 30.12.2022 одноразовим ідентифікатором МNV6F98P (а.с.213). На виконання Договору кредитодавець надав відповідачу кредит в сумі 5400,00 грн, шляхом ініціювання через банк провайдер, на банківську картку відповідача № [NUMBER] хх-хххх-2252 (а.с.33). Згідно платіжного доручення від 30.12.2022 грошові кошти в сумі 5400,00 грн. перераховані [PERSON] згідно договору №743499983 від 30.12.2022, для зарахування на платіжну картку № 5167 80хх-хххх-2252 (а.с.10). 28.11.2018 між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №743499983 від 30.12.2022. Строк дії даного договору неодноразово продовжувався. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №221 від 21.03.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 14237,84 грн (а.с.71,72). 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №743499983 від 30.12.2022. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 до Договору факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 27433,28 грн (а.с.63,64). В подальшому, 08.07.2025 у між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №08/07/25-Е (а.с.57-60). Відповідно до Реєстру боржників від 08.07.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 27433,28 грн. (а.с.5,56). Згідно наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку заборгованості на дату продажу правової вимоги за кредитним договором №743499983 від 30.12.2022, заборгованість [PERSON] складала 14076,92 грн, з яких: -5399,00 грн. - тіло; -8837,94 грн - проценти (а.с.48,49). Відповідно наданого ТОВ «Таліон плюс» розрахунку заборгованості за кредитним договором №743499983 від 30.12.2022 складає 27433,28 грн, з яких: -5399,00 грн. - тіло; -22033,38 грн - проценти (а.с.46,47). Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором №743499983 від 30.12.2022, у відповідача перед ТОВ «ФК «ЕЙС» у період з 08.07.2025 по 31.07.2025 виникла заборгованість у розмірі 27433,28 грн, з яких: - 5399,00 грн. - прострочене тіло кредиту, - 22033,38 грн. - прострочені відсотки (а.с.45). Таким чином, позивач набув право вимоги відносно [PERSON] як боржника у зобов`язанні. Вказані обставини відповідачем не оспорюються. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України, слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаними договорами на підставі договорів про відступлення права вимоги. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.610ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з умовами Договору позики позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Первісний кредитор зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому у останньої виникла заборгованість. Разом з тим, щодо нарахування процентів за користування кредитом суд дійшов таких висновків. Сторони погодили такі умови: строк кредитування 14 днів від дати отримання суми кредиту (Дисконтний період); строк Дисконтного періоду може бути продовжено, але не більше ніж на 30 днів, шляхом здійснення протягом цього періоду оплати усіх фактично нарахованих процентів (п.3.1, 3.2 Договору), нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у розмірі 2,10 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом протягом Дисконтного періоду, розмір процентів за умови продовження строку Дисконтного періоду 2,05 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п. 8.5.2 Договору). Умовами договору (п. 3.2) сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на вище вказаних умовах, не обмежена. Кількість днів, на які продовжується Дисконтний період дорівнює 30 днів (п.3.2 Договору). Пункт 3.3. встановлено, що для здійснення першої пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 14 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1549 грн 80 коп. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет. З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем 16.01.2023 було здійснено оплату відсотків у розмірі 1881,90 грн, тобто було вчинено дії спрямовані на продовження дії дисконтного періоду, а саме на строк 30 днів. Однак, в подальшому, після завершення 30 днів, відповідачем не було здійснено оплату нарахованих відсотків, таким чином не було вчинено ним дій спрямованих на продовження дії дисконтного періоду. Таким чином, строк кредитування визначено строком на 14 днів + 30 днів з 30.12.2022 по 12.02.2023, що зокрема підтверджується наданою позивачем довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 03.01.2024 (а.с.13 на звороті). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28 березня 2018 року. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору №743499983 від 30.12.2022 відповідачу було надано кредит строком на 14 днів зі сплатою відсотків за кожен день у розмірі 2,05% (п.8.5.2 Договору), та відповідно до наданого позивачем розрахунку становить 110,70 грн. в день. Позивачем не надано суду доказів, що строк кредитування за договором №743499983 від 30.12.2022 був пролонгований кредитодавцем відповідно до п. 3.2. та 3.3. договору у строк після 12.02.2023, оскільки відповідачем після цієї дати не було сплачено усі нараховані відсотки, що є беззаперечною умовою подальшої пролонгації дисконтного періоду кредитування. Аналогічна позиція викладена у постанові ЧАС №691/171/24 від 29.05.2025. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивач не надав доказів пролонгації кредитного договору і нарахування відсотків з 13.02.2023 по 11.06.2023, а тому правомірним є нарахування відсотків за 44 (14+30) дні користування кредитом. Відповідачем добровільно сплачено проценти за кредитом на загальну суму 1986,90 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.48,49). Таким чином, розмір відсотків за наданим відповідачу кредитом становить 4870,80 грн. (5400х2,05%х44 дні), при цьому суд враховує, що відповідачем [PERSON] було добровільно сплачено відсотків на загальну суму 1986,90 грн (1881,90 +15+15+75), а тому до стягнення з відповідача підлягає 2883,90 грн. (4870,80-1986,90) відсотків за користування кредитом (а.с.48,49). Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за договором порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Відповідно до ст. 12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, відповідачем суду не надано. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підтверджені належними та допустимим доказами, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 8282,90 грн. з яких: - 5399,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 2883,90 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2422,40 грн. (а.с.1) та 7000,00 грн. витрат на правничу допомогу, на підтвердження понесення яких, надано копію Договору про надання правничої допомоги від 09.07.2025 №09/07/25-01, Додаткову угоду до нього від 09.07.2025 №25770692493, Акт прийому -передачі наданих послуг по договору (а.с.41-44). Оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 30,19%, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 30,19% від понесених судових витрат, а саме: 731,32 грн. судового збору та 2113,30 грн. правничої допомоги.

Outcome: partial