Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

08.12.2025 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 07.06.2023 року у розмірі 30399,93 грн. 19.11.2020 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 07.06.2023 підписав паспорт кредиту за допомогою OTP пароля. Після чого із відповідачем було підписано кредитний договір б/н від 07.06.2023 про надання строкового кредиту у розмірі 60000,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 відсотків. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 03.11.2025 року має заборгованість 30399,93 грн, яка складається з наступного: 24999,93 грн заборгованість за тілом кредиту, 5400,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками. 10.12.2025 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а, відтак суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.11.2020 року відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг з позивачем. 07.06.2023 року відповідач уклав з позивачем кредитний договір, відповідно до якого сума кредиту складає 60 000,00 грн, строк кредитування 36 місяців, процентна ставка 1,5 відсотка щомісячно від загальної суми кредиту ( 18 відсотків річних); платежі здійснюється щомісячно рівними частинами згідно графіку платежів. Відповідач також був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, графіком платежів. На підтвердження умов надання кредиту відповідачу та порушення зобов`язання останнім позивач надав суду анкету-заяву від 19.11.2020 року, кредитний договір від 07.06.2023 року, паспорт споживчого кредиту від 07.06.2023 року, розрахунок заборгованості, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, виписку по рахунку за період з 07.06.2023 року по 08.09.2025 року. Згідно з наданим банком розрахунком, у відповідача станом на 03.11.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором б/н від 07.06.2023 року в розмірі 30399,93 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 24999,93 грн, заборгованість за простроченими відсотками 5400,00 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір, відповідач був ознайомлений та погодився з умовами кредитного договору, які викладені у ньому. Згідно виписки по рахунку за період з 07.06.2023 року по 06.09.2025 року відповідач користувався кредитними коштами позивача, здійснював погашення заборгованості відповідно до встановленого графіку платежів до 07.02.2025 року. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повному обсязі, надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами. Відповідач належним чином умови договору не виконував, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved