Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

1.Короткий зміст позовних вимог Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Патрікєєва Інна Вікторівна, 24 квітня 2025 року звернулась до суду з позовом до Уманської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, за яким просила визнати за [PERSON] , код РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , код РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 17.10.2025 року представником позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвокатом Патрікєєвою Інною Вікторівною було подано заяву про зміну предмету позову за якою просила змінити предмет поданого позову та просила суд: Прийняти до розгляду заяву: розглянути позов [PERSON] та [PERSON] до Уманської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування з урахуванням змін, наведених у даній заяві, вважати вірними позовні вимоги викладені в наступній редакції, а саме: Визнати за [PERSON] , код РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 3/4 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , код РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/4 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.11.1992 року. [PERSON] , який помер [INFO] залишив заповіт на всю належну частину житлового будинку номер [ADDRESS] , посвідчений [PERSON] , старшим державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори 24 липня 1992 року, реєстровий номер 1-5930, на ім?я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У [PERSON] [INFO] був народжений син [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Між [PERSON] та [PERSON] 01 березня 1973 року, було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В подальшому [PERSON] змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». За період шлюбу між [PERSON] та [PERSON] були народжені діти: [PERSON] (дата народження: [INFO] ), [PERSON] (дата народження: [INFO] ), [PERSON] (дата народження: [INFO] ). [PERSON] , дата народження [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Спадкова справа після смерті не відкривалась, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 80884873, заповіту не залишив. [PERSON] , дата народження [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Спадкова справа після смерті не відкривалась, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № витягу 80884919, заповіту не залишала. [PERSON] , дата народження [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . [PERSON] уклала шлюб 21 квітня 2022 року з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 17 травня 1993 року. Згідно інформаційних довідок із спадкового реєстру № 8010175, № 80102502 від 14.02.2025 року спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась та згідно повідомлення виконавчого комітету Уманської міської ради № 01/02-10/12173/01/02-10/8797 від 15.12.2024 року у відділі державної реєстрації згідно з даними Реєстру територіальної громади Державної міграційної служби та картотечного обліку відсутня інформація реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Останнє місце проживання та реєстрації [PERSON] було: [ADDRESS] згідно інформації яка міститься в будинковій книзі. Його внуки та невістка також були прописані та наданий час прописані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно, спадкове майно згідно заповіту було успадковане чотирма спадкоємцями в рівних долях тобто по на кожного зі спадкоємців. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 30 листопада 2021 року [PERSON] помер [INFO] . Заповіту він не залишив, Згідно витягу зі спадкового реєстру від 29.07.2025 року № 82021861 спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. За час життя [PERSON] не був одружений, дітей не мав. А відповідно спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] була мати [PERSON] - [PERSON] , яка прийняла спадщину, шляхом проживання. Враховуючи вище викладене на 2021 рік, частка [PERSON] в спадковому майні становила . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 червня 2024 року [PERSON] померла [INFO] , Згідно витягу зі спадкового реєстру від 29.07.2025 року № 82021840 спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. За життя [PERSON] заміжня не була, дітей не мала. А відповідно спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] була мати [PERSON] - [PERSON] , яка прийняла спадщину, шляхом проживання. Враховуючи вище викладене на 2024 рік, частка [PERSON] в спадковому майні становила . Позивач [PERSON] мала право на частку спадкового майна після смерті свого діда [PERSON] за заповітом. Враховуючи вище викладене та враховуючи відсутність юридичного факту перереєстрації права власності за померлим, з урахуванням змін часток у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , де у власності спадкодавця фактично частка власності стала «1», а відповідно стало неможливим видати свідоцтво про право власності за заповітом на вказане майно. Крім того у спадкоємців відсутні оригінали документів, що встановлюють право власності померлого на спадкове майно. Відповідно [PERSON] (невістка спадкодавця) та [PERSON] (онука спадкодавця) в процесі оформлення спадковим прав після смерті спадкодавця [PERSON] , отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07 квітня 2025 року за № 168/02/31 та змушені звернутись до суду, за визнанням права власності в порядку спадкування на майно. Позивачі є спадкоємцем після смерті [PERSON] , які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак не можуть оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, оскільки правовстановлюючі документи відсутні. 2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання. 02 травня 2025 року від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі в якій вказано, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог та просять проводити розгляд справи без участі представника відповідача. Ухвалою суду від 22 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 19 серпня 2025 року від представника позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвоката Патрікєєвої Інни Вікторівни надійшла заява про залишення позову без розгляду. Ухвалою суду від 16 вересня 2025 року представнику позивачів було відмовлено в клопотанні про залишення позову без розгляду. 25 вересня 2025 року від представника позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвоката Патрікєєвої Інни Вікторівни надійшла заява про повернення до стадії підготовчого провадження. Ухвалою від 01 жовтня 2025 року було повернуто розгляд справи на стадію підготовчого провадження. 17 жовтня від представника позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвоката Патрікєєвої Інни Вікторівни надійшла заява зміну предмету позову. Також 17 жовтня 2025 року від представника позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвоката Патрікєєвої Інни Вікторівни надійшла заява про долучення доказів. Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивачів адвокатПатрікєєва І.В. в судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що вимоги позовної заяви підтримує та просила їх задовольнити. 3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.11.1992 року. Згідно інформації про зареєстроване право власності № 20282о від 25 березня 2025 року, наданої КП «ЧООБТІ» за [PERSON] зареєстровано право власності на 31/50 частку у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно примітки, що міститься в цій інформації, 19/50 частин будинку, які належали [PERSON] виділено окремо та присвоєно адресу: [ADDRESS] . Право власності за [PERSON] не було перереєстровано. Згідно наданої інформації наданої КП «ЧООБТІ» право власності [PERSON] набув право власності на будинок було підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане Уманською державною нотаріальною конторою 30.12.1946 року за реєстровим номером 7885. А в подальшому договором співвласників про уточнення ідеальних долей в домоволодінні, посвідчений Уманською державною нотаріальною конторою 13.08.1964 року за реєстровим № 1258-1. Згідно інформаційних довідок із спадкового реєстру № 8010175, № 80102502 від 14.02.2025 року спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась та згідно повідомлення виконавчого комітету Уманської міської ради № 01/02-10/12173/01/02-10/8797 від 15.12.2024 року у відділі державної реєстрації згідно з даними Реєстру територіальної громади Державної міграційної служби та картотечного обліку відсутня інформація реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Останнє місце проживання та реєстрації [PERSON] було: [ADDRESS] згідно інформації яка міститься в будинковій книзі. Його внуки та невістка також були прописані та наданий час прописані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , який помер [INFO] , на випадок смерті залишив заповіт на всю належну частину житлового будинку номер [ADDRESS] , посвідчений [PERSON] , старшим державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори 24 липня 1992 року, реєстровий номер 1-5930, на ім?я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Тобто згідно заповіту [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували по в рівних долях. У [PERSON] [INFO] був народжений син [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Між [PERSON] та [PERSON] 01 березня 1973 року, було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В подальшому [PERSON] змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». За період шлюбу між [PERSON] та [PERSON] були народжені діти: [PERSON] (дата народження: [INFO] ), [PERSON] (дата народження: [INFO] ), [PERSON] (дата народження: [INFO] ). [PERSON] , дата народження [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Спадкова справа після смерті не відкривалась, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 80884873, заповіту не залишив. Згідно витягу зі спадкового реєстру від 29.07.2025 року № 82021861 спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] була мати [PERSON] - [PERSON] , яка прийняла спадщину, шляхом проживання. Враховуючи вище викладене на 2021 рік, частка [PERSON] в спадковому майні становила . [PERSON] , дата народження [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Спадкова справа після смерті не відкривалась, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № витягу 80884919, заповіту не залишала. Згідно витягу зі спадкового реєстру від 29.07.2025 року № 82021840 спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. За життя [PERSON] заміжня не була, дітей не мала. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] була мати [PERSON] - [PERSON] , яка прийняла спадщину, шляхом проживання. Враховуючи вище викладене на 2024 рік, частка [PERSON] в спадковому майні становила . [PERSON] , дата народження [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . [PERSON] уклала шлюб 21 квітня 2022 року з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 26 жовтня 2022 року. Позивач [PERSON] мала право на частку спадкового майна після смерті свого діда [PERSON] за заповітом. Згідно записів будинкової книги на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем, що згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14.06.1994 року (яка діяла на час відкриття спадщини) є підтвердженням факту прийняття спадщини, та вступили в управління та користування житловим будинком та надвірними спорудами. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07 квітня 2025 року за № 168/02/31 [PERSON] та [PERSON] в процесі оформлення спадковим прав після смерті спадкодавця [PERSON] , отримали відмову та змушені звернутись до суду, за визнанням права власності в порядку спадкування на майно. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. З огляду на те, що позивачі є спадкоємцями за законом, які вступили в управління спадковим майно,прийняла спадщину в силу вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово- будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, шо спадкоємцем було взято майно спадкодавця: довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов?язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Факт прийняття спадщини заявником шляхом проживання із спадкодавцем на момент його смерті, підтверджується реєстрацією місця проживання позивачів в паспортах, місце їх реєстрації не змінювалось протягом всього часу. Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 392 ЦК України, яку суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин, як норму права, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч. 1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.№ 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, суд вважає доведеною ту обставину, що [PERSON] , [PERSON] прийняли спадщину, як спадкоємці за законом, але вони позбавлені можливості оформити спадкові права в нотаріуса, оскільки правовстановлюючі документи відсутні. Таким чином позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved