Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Дніпра звернувся позивач з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем укладений шлюб, у них є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через те, що подружжя проживає окремо та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Подальше спільне життя подружжя позивач вважає неможливим, оскільки шлюбних стосунків з відповідачем не підтримують. Характери, уподобання, світогляд позивача та відповідача сильно відрізняється, тому позивач не бажає зберігати шлюб, оскільки це зашкодить його інтересам. Наміру до примирення позивач не має і заперечує проти надання строку для примирення. Спору щодо місця проживання дитини між подружжям немає. У зв`язку із зазначеним позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою від 13.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, розгляд справи просив проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала, просила розглядати справу без її участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 07.09.2010 укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 3 від 07.09.2010 . Подружжя має спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 886 від 26.07.2011. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. (ч.1 ст.112 СК України). Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями ст. 24 Сімейного кодексу України (далі- СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1211, 20 гривень. На підставі ст.105, 110, 112, 114, 115 СК України та,

Outcome: approved