Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яка складається з: земельної частки (пай), яка перебувала у колективній власності селянської спілки «Добробут», с. Слобідка-Рихтівська Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область, площею 1,82 га. Вказане майно після смерті матері прийняла донька [PERSON] в порядку ст..549 ЦК УРСР. При звернені до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , однак їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. У зв`язку із чим Позивач просить визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), площею 1,82 га, що знаходиться на території земель селянської спілки «Добробут», с. Слобідка-Рихтівська Кам`янець-Подільський району, Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка належала їй на підставі сертифіката на земельну частку (пай)серія ХМ № 057042, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку 04.11.1996 року № 662. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2025 року по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача надійшла заява відповідно до якої останній просив розгляд справи здійснювати за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Сільський голова Жванецької сільської ради Тетяна Криворучко в судове засідання подала заяву про розгляд справи у відсутності представника Жванецької сільської ради при вирішенні даної справи покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується повторною копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Слобідсько-Рихтівською сільською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис № 45. Після смерті [PERSON] її донька спадкоємець [PERSON] , в порядку ст..549 ЦК УРСР прийняла спадщину, яка складається з: земельної частки (пай), яка перебувала у колективній власності селянської спілки «Добробут», с. Слобідка-Рихтівська Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область, площею 1,82 га. Відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в тому, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала і була зареєстрована до дня смерті в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] в управління та володіння спадовим майном вступила її донька [PERSON] . При зверненні до Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак листом від 26.08.2025 року № 851/01-16 відмовлено.Відповідно до підпунктів 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документа щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на майно, Згідно до відповіді відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ААТЗТ «Добробут» с. Слобідка-Рихтівська, гр. [PERSON] Кам`янець-Подільською райдержадміністрацією було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 057042 на підставі розпорядження від 22.07.1996 року № 405-р. Розмрі земельної частки (паю) становить 1,82 в умовах кадастрових гектарах. Сертифікат зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку 04.11.1996 року за № 662. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються: Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, Сімейного кодексу України, індексний № 00049787252 від 01.03.205 року; Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, індексний № 00050455139 від 04.04.2025 року. Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України 1990 року (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначалось, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. У частині другій статті 23 ЗК України визначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Відповідно до статті 1 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-ІV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Згідно з частинами першою, другою статті 2 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-ІV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі Указ № 720/95) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 2 Указу № 720/95 право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта. Таким чином, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п.»г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. Виходячи з наведеного, суд вважає, що право позивачки може бути захищено у спосіб обраний нею, шляхом визнання за нею права власності на нерухоме майно земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved