Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

16 грудня 2025 позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , терміном у два місяці. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після смерті батька відкрилася спадщина до складу якої входить нерухоме майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом. На дату смерті батька разом з ним був зареєстрований відповідач [PERSON] . У листопаді 2025 року позивач звернувся до Вознесенської державної нотаріальної контори з питання оформлення спадщини після смерті батька, однак отримав відмову, у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для подання відповідної заяви. Строк був пропущений у зв`язку з поважними причинами: Вознесенський район знаходився в зоні бойових дій, державні реєстри не працювали, Вознесенська державна нотаріальна контора працювала з обмеженнями. Враховуючи вищезазначене, позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року відкрито провадження по справі та справа призначена до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд проводити без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних не заперечує. Відповідно до частини 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим проводити розгляд справи без участі осіб, що не з`явилися в судове засідання. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених положеннями ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. [INFO] в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , видане 10 березня 2022 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить нерухоме майно житловий будинок. На випадок свої смерті [PERSON] склав заповіт від 18 січня 2021 року, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, відповідно до якого він все своє майно заповідав сину [PERSON] . Відповідно до довідки Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області від 04.09.2025 року за №903 на день смерті [PERSON] разом з ним був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , відповідач по справі [PERSON] . 05 листопада 2025 року за вих.№14794/01-16 Вознесенською державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] надано роз`яснення щодо оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , відповідно до яких він є спадкоємцем за заповітом та законом першої черги, однак ним пропущено строк, встановлений ст..1270 ЦК України для подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №83733274 від 24.12.2025 інформація стосовно [PERSON] , який помер [INFO] відсутня. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1223, ч.1 ст.1269 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270, ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2020 в справі №642/2539/18-ц, провадження № 61-5609св19. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався. Територія Вознесенського району Миколаївської області, на території якої знаходиться Вознесенська державна нотаріальна контора та розташоване спадкове майно, зареєстрований спадкодавець [PERSON] , входила до територій на якій велися бойові дії з 06.03.2022 року по 11.11.2022 рік. (Перелік територій на який ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані РФ, затверджений Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 року №376). Відповідно до ст.ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким чином позивачем доведено, що він є спадкоємцем [PERSON] та поважність причин пропуску передбаченого ст.1270 ЦК України строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивачем доведено поважність причини пропуску строку на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved