Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області у травні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Москаленко Маргарита Станіславівна звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 21 592 грн а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. В обґрунтування своїх вимоги представник позивача зазначила, що згідно із договором факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги заборгованості у розмірі 15 400 грн до [PERSON] , яка утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором позики від 10 березня 2024 року № 79489666 укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних ресурсів» та у розмірі 6 192 грн, що утворилась внаслідок неналежного виконання Договору про надання споживчого кредиту від 16 січня 2022 року № 224650. Суд ухвалою від 02 липня 2025 року справу прийняв до провадження та вирішив проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновав відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення цієї ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали суду про відкриття провадження та позовної заяви із додатками, направлена на адресу реєстрації відповідача, однак поштове відправлення № 0610268457120 повернулося до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України вважається належним повідомленням особи. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке. Як вбачається, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , укладений Договір позики від 10 березня 2024 року № 79489666, відповідно до якого, товариство надало позичальнику кредитні кошти у розмірі 5 500 грн строком на 30 днів, до 08.04.2024, шляхом зарахування коштів на картковий рахунок [PERSON] [NUMBER] . Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 17477. Право грошової вимоги заборгованості за Договором позики № 79489666 у розмірі 15 400 грн, з яких: 5 500 грн сума основного боргу, 9 900 грн заборгованість за відсотками, позивач отримав за Договором факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21 й додатковими угодами до нього № 2 від 28.07.2021, № 7 від 13.06.2022 та № 42 від 28.10.2024 (реєстр боржників № 36 від 28 жовтня 2023 року). Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та [PERSON] 16 січня 2022 року укладений Договір про надання споживчого кредиту № 224650, за умовами якого, товариство надало відповідачу кошти у кредит у розмірі 3 000 грн, строком на 30 днів, шляхом зарахування коштів на картковий рахунок [PERSON] [NUMBER] . Договір був продовжений строком на 30 днів на підставі, укладеної додаткової угоди від 14 лютого 2022 року. Право грошової вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 224650 у розмірі 6 192 грн, з яких: 3 000 грн сума основного боргу, 3 192 грн заборгованість за відсотками, позивач отримав за Договором факторингу від 29 лютого 2024 року № 29022024 (витяг з реєстру боржників № 1 до договору факторингу від 29 лютого 2024 року). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина перша-четверта статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 512 Цивільного кодексу України). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За статтею 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтею 1077 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. У матеріалах справи відсутні докази, що відповідач зі свого боку своєчасно надав кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. За таких обставин та, оскільки на підставі зазначеного договору факторингу право грошової вимоги до відповідача за договором позики відступлено на користь позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»слід задовольнити. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України пропорційно до задоволених вимог з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слідстягнути 3 028 грн на відшкодування судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved