Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

І. Стислий виклад заяви . 03.11.2025 року представник позивача ТОВ «Споживчий Центр» адвокат Сарана А.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказана заява мотивована тим, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.10.2025 року були задоволені в повному обсязі позовні вимоги ТОВ «Споживчий Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 49 400,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмір 2422,40 грн. Разом із позовною заявою ТОВ Споживчий Центр зазначило, що орієнтовний розмір витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи становить 8422,40 грн., які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. На підставі вищевикладеного, представник позивача просив суд ухвалити додаткове рішення на підставі поданих доказів понесення витрат на правничу допомогу по справі та стягнути з [PERSON] витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000 грн. ІІ. Позиції сторін в судовому засіданні. Представник позивача адвокат Сарана А.О., який діяв на підставі довіреності №0506/25-01 в судове засіданні не заявився, надав заяву про розгляду справи без їх участі. (а.с. 49) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою. На адресу надійшло поштове повідомлення про не вручення судової повістки адресанту у зв`язку з відсутністю адресанта за вказаною адресою. (а.с. 60) Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд вважає за можливе провести розгляд заяви за даною явкою. В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. III. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2025 року позовні вимоги ТОВ « Споживчий Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості, - задоволено. Стягнено з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором ( оферти) № 17.05.2024-100002668 від 17.05.2024 року, загальну суму заборгованості 49 400,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. 03.11.2025 року на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Сарана А.О. про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, до якої додано: - договір №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 року укладений між АО «Лекс Верітас» та позивачем ТОВ «Споживчий Центр»; - довіреність №0506/25-01 на адвоката Сарана Артура Олександровича; - звіт про виконану роботу відповідно до Договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 року по клієнту [PERSON] від 27.10.2025 року; - платіжну інструкцію №СЦ 00050370 від 30.10.2025 року, відповідно до якої ТОВ «Споживчий Центр» перерахувало кредитні кошти у розмірі 6 000,00 грн. отримувачу Адвокатському Об`єднанню ЛЕКС ВЕРІТАС. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Дослідивши подану заяву, матеріали справи, суд приходить наступних висновків. Так суд виніс заочне рішення по справі №511/2664/25 (провадження 2/511/1210/25) від 28.10.2025 року, яким задовольнив вимоги позивача, однак було не розглянуто питання про витрати оплаті правничої допомоги. Так у постанові від 27 червня 2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Суд вважає, що наданими суду договір №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 року укладений між АО «Лекс Верітас» та позивачем ТОВ «Споживчий Центр», довіреність №0506/25-01 на адвоката Сарана Артура Олександровича, звіт про виконану роботу відповідно до Договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 27.10.2025 року по клієнту [PERSON] від 01.04.2025 року, платіжну інструкцію №СЦ00050370 від 30.10.2025 року, відповідно до якої ТОВ «Споживчий Центр» перерахувало кредитні кошти у розмірі 6 000,00 грн. отримувачу Адвокатському Об`єднанню ЛЕКС ВЕРІТАС представником позивача підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд, враховуючи, що дана справа не є справою значної складності, враховуючи обсяг наданих послуг, ціну позову, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути підтверджені витрати на професійну правничу(правову) допомогу в розмірі 6 000 грн, тобто заява позивача підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved