Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3484411974-597251 від 27.01.2022 в розмірі 15 922,00 грн., що складається з заборгованості за сумою кредиту: 6 400,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування позикою: 9 522,00 грн., а також прохало відшкодувати сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказав, що 27.01.2022 року між [PERSON] та ТОВ «КОШЕЛЬОК» було укладено договір № 3484411974-597251 за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «КОШЕЛЬОК», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Зазначений кредитний договір, як вбачається з його змісту, разом із правилами надання кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та за якими позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор - 4524 для підписання кредитного договору № 3484411974-597251 від 27.01.2022 року, шляхом направлення Позичальнику на номер телефону [NUMBER] (вказаного Позичальником під час реєстрації в особистому кабінеті) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Відповідно до умов Кредитного договору, ТОВ «КОШЕЛЬОК» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту становить 8 000,00 грн. (п. 1.1. договору, р. 3., паспорту кредиту); початковий строк кредитування, становить 21 днів (п. 2.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків); дисконтна відсоткова ставка, становить 2,15% на добу за початковий строк кредитування (лояльний період) визначений п.3.6., п.3.7 договору (р.4 паспорту кредиту, п.1 п.2 графіку розрахунків); базова процентна ставка, становить 2,2 % на добу за продовжений строк користування кредитом визначений п.3.5., п.3.6, п.3.7, п.3.8. договору (р.4 паспорту кредиту, п.4 графіку розрахунків); сума кредиту та нараховані відсотки, за початковий строк користування позикою, на 21 днів, становить 7 906,56 грн. (8000,00 грн. тіло кредиту + 3612,00 грн.. відсотки за користування позикою за перші 21 днів, р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2 графіку розрахунків). Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , яку [PERSON] вказав в особистому кабінеті як банківська картка на яку Кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно договору № 3484411974-597251 від 27.01.2022 року. Пунктом 3.6. кредитного договору, за якими позичальник був попередньо ознайомлений та погодився, встановлено, що Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8. 16.02.2022 року позичальником було сплачено 1600 грн в рахунок тіла кредиту та 3612 грн. в рахунок нарахованих відсотків. Згідно п.3.6., 3.7. кредитного договору, строк користування кредитом було продовжено на 90 днів, тобто з 17.02.2022 року до 17.05.2022 року за ставкою 2,2 % на добу від суми позики, що становило 140,80 грн в день (6400,00* 2.2%), а за період 90 днів 12672,00 грн (140,8*90). В період з 24.05.2022 року по 01.06.2022 року позичальником було сплачено, ще 3150 грн в рахунок відсотків за продовжений строк користування позикою). На момент подання даної позовної заяви у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі (6 400,00 грн. тіло кредиту + відсотки за продовжений строк користування позикою 9522,00 грн ) 15922,00 грн. Враховуючи викладене загальна сума боргу, що підлягає стягненню з відповідача за договором № 3484411974-597251 від 27.01.2022 року, станом на дату подання позову до суду, становить 15 922,00 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту: 6 400,00 грн. та заборгованості за відсотками за користування позикою: 9522,00 грн. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.10.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, задоволено клопотання позивача та витребувано у AT «ПриватБанк» письмові докази щодо факту випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та виписки про рух коштів по вказаному рахунку. В судове засідання ТОВ «КОШЕЛЬОК» свого представника не направив, у позовній заяві прохав розгляд справи здійснювати за відсутності його представника та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та з урахуванням клопотання позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. 27.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 3484411974-597251, який разом із Правилами надання грошових коштів у вигляді позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КОШЕЛЬК» складає єдиний договір. Договір був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 4524. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачеві грошові кошти в позику на споживчі цілі, в сумі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 21 днів (п. 1.1.,1.3.,2.1. Договору). Проценти за користування кредитом: 3612,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,15 відсотків від суми отриманого кредиту фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду. (п. 1.4.3., 1.4.3.1. Договору). Тип процентної ставки фіксований. Особливості нарахування процентів визначені п..п.3.4.,3.5.,3.6. цього договору ( п..1.1. Договору). Згідно п.п. 3.4., 3.5., 3.6. Договору визначено особливості нарахування процентів. Відповідно до вимог частини 4 статті 11 Закону Украэ?ни «Про захист прав споживачів» сукупна вартість кредиту для Позичальника (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсотковоэ? (процентноэ?) ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього Договору за умови дотримання Позичальником Графіку розрахунків, що є Додатком цього Договору, становить 11612,00 грн., або 145,15% від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 3612,00 грн., або 45,15% від суми кредиту. Сторони погоджуються, що у випадку користування Кредитом з боку Позичальника більше за визначений Лояльним періодом, встановлении? п.2.1 Договору або додатковими угодами між Сторонами зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжуються на весь період користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього Договору Процентна ставка менша ніж 2 (два) відсотки від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, то правила нарахування процентів за Процентною ставкою визначеною п.3.4 Договору скасовуються з моменту початку э?х застосування і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме 2,2% (два цілих два десятка процента) за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати укладення Договору і до дня повного повернення Кредиту. Таким чином зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі 2,15% розповсюджуються на весь період користування Кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.2.1 Договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.3.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування. При цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що застосування процентної ставки без знижки не можливо вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах процентної ставки, передбаченої цим Договором, а можливість отримання знижки забезпечена для Позичальника лише як для учасника програми Лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні 212 ст. ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на наступних умовах: Зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного Періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду. (п. 3.7. Договору). З наступного дня після закінчення Лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 803 (вісімсот три) процента річних, що становить 2.2 проценти в день від суми Кредиту за кожен день користування ним. (п.3.8. Договору). З наданого ТОВ «Тас Лінк» повідомлення вбачається, що 27.01.2022, 09:24:29, через платіжну систему ТОВ «Тас Лінк», було проведено успішне зарахування коштів у сумі 8000,00 на карту клієнта № [NUMBER] (видача кредитних коштів договір займу 3484411974-597251). Як вбачається з довідки АТ «Таскомбанк» від 13.10.2025 року №43858/80 надають підтвердження, що банком було здійснено перекази грошових коштів на рахунки одержувавчів до яких емітовані електронні платіжні засоби, а саме: 27.01.2022 09:24:27 кошти у сумі 8000,00 грн на карту № [NUMBER] , відправник ТОВ «Кошельок». З наданої АТ КБ «ПриватБанк» виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] виданої на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) вбачається факт надходження 27.01.2022 року коштів у сумі 8000,00 грн. на карту № [NUMBER] . Таким чином, судом встановлено факт укладення між сторонами договору та отримання відповідачем від позивача коштів у позику в сумі 8000,00 грн. Як вбачається з поданого позивачем розрахунку заборгованості, 16.02.2022 року позичальником було сплачено 1600 грн в рахунок тіла кредиту та 3612 грн. в рахунок нарахованих відсотків. Тобто відсотки за 21 день сплачені у повному обсязі, а сума позики частково, залишок боргу склав 6400 грн. Згідно п.3.6., 3.7. кредитного договору, строк користування кредитом було продовжено на 90 днів, тобто з 17.02.2022 року до 17.05.2022 року за ставкою 2,2 % на добу від суми позики, що становило 140,80 грн в день (6400,00* 2.2%), а за період 90 днів 12672,00 грн (140,8*90). Згідно розрахунку заборгованості в період з 24.05.2022 року по 01.06.2022 року позичальником було сплачено, ще 3150,00 грн в рахунок відсотків за продовжений строк користування позикою. На момент подання даної позовної заяви у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі (6 400,00 грн. тіло кредиту + відсотки за продовжений строк користування позикою 9522,00 грн ) 15922,00 грн. Таким чином, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем кошти отримані у позику своєчасно та в повному обсязі не повернуті позивачу, а також не виконано інші зобов`язання щодо сплати відсотків за користування, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 15922,00 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту 6 400,00 грн. та заборгованості за відсотками за користування позикою 9522,00 грн. Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «КОШЕЛЬОК» надало належні і допустимі докази укладення із [PERSON] договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 3484411974-597251 від 27.01.2022 року та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 8000,00 грн. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Відповідач з умовами договору був ознайомлений, про що свідчить його електронний підпис у договорі про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 3484411974-597251 від 27.01.2022 року, який містить усі умови кредитування, отримав кредит у вказаному розмірі, однак умови договору не виконав і не погасив борг, що вбачається із наявного розрахунку заборгованості. За розрахунком позивача, загальний розмір заборгованості відповідача перед ТОВ «КОШЕЛЬОК» складає 15922,00 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту 6 400,00 грн. та заборгованості за відсотками за користування позикою 9522,00 грн. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості так як у договорі укладеному між сторонами, сторони досягли згоди відносно строку кредитування та сплати відсотків. При цьому, від відповідача не надійшло заперечень щодо факту отримання від позивача кредитних коштів та суми боргу. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості по відсоткам за користування кредитом є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, тож з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з матеріалами справи документами, що підтверджують витрати позивача на правову допомогу надану АБ «Герман Гурський та партнери» є договір про надання правничої допомоги від 12.02.2025 року та додаток від 15.10.2025 року до договору надання правничої допомоги від 12.02.2025 року, згідно якого вартість наданої правничої допомоги позивачу становить 10000,00 грн, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Гурським Г.Ю.. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами від відповідача не надходило. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268). У додатковій Постанові від 19 лютого 2020 року справі № 755/9215/15-ц, Велика Палата Верховного Суду, наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У Постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 від 24 жовтня 2019 року та у справі № 922/2685/19 від 08 квітня 2020 року визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial