Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивач ТОВ "Факторинг Партнерс", 19.12.2025 звернувшись в Долинський районний суд Івано-Франківської області з позовною заявою, сформованою в системі "Електронний суд", до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами, просить ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" заборгованість за договорами в сумі 16 400,00 грн та судові витрати: 2 422,40 грн - судовий збір, 9 000 грн - витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 02.09.2020 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2872549. За умовами вказаного договору кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 5 000,00 грн строком на 360 днів. 28 липня 2021 року на підставі договору № 28072021 ТОВ "Авентус Україна" відступило на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2872549. 23 травня 2024 року на підставі укладеного договору №23/05/24 ТОВ "ФК " Європейська агенція з повернення боргів" відступило на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2872549. Таким чином, ТОВ "Факторинг Партнерс" наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 2872549. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 2872549 від 02.09.2020 становить 16 400,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11 400,00 грн Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2025 цивільна справа № 343/2521/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами передана на розгляд судді Керніцькому І.І. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.12.2025 відкрито спрощене провадження у справі № 343/2520/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами та призначено справу до розгляду. Представник позивача ТОВ "Факторинг Партнерс" - Сердійчук Я.Я. (витяг з ЄДРЮО,ФОП та ГФ) в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом. В прохальній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення. Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавав. Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому, з урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулось за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.205 ЦК України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч.ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як слідує з матеріалів справи 02 вересня 2020 року [PERSON] та ТОВ "Авентус Україна" уклали договір № 2872549 про надання споживчого кредиту, за умовами якого сторони погодили, що на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2). Сума кредиту - 5 000,00 грн. Тип кредиту - кредит (п. 1.3). Строк кредиту - 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього договору (п. 1.4). Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов договору та становить (п.1.5): Знижена процентна ставка 0,01 % в день від суми кредиту застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 договору (без пролонгацій), якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п. 1.5.1). Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день від суми кредиту, застосовується: -у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо споживач не виконав умови, зазначені в п. 1.5.1 договору для застосування зниженої процентної ставки; та - у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.1-4.6 цього договору; та -у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України (п. 1.5.2). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку споживача № [NUMBER] або іншу платіжну картку, реквізити якої надані споживачем в особистому кабінеті (п. 2.1). В п. 4 договору передбачені умови пролонгації строку кредиту. З такими умовами відповідач ознайомився та погодився, підписавши договір та його додаток - Графік платежів за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором С495399. Порядок надання фінансових послуг ТОВ "Авентус Україна" визначений у Правилах надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "Авентус Україна". На підставі укладеного кредитного договору № 2872549 ТОВ "Авентус Україна" перерахувало 02.09.2020 на користь [PERSON] на картку № [NUMBER] 5 000,00 грн, на підтвердження чого позивач надав дані про вказану транзакцію та інформаційну довідку. Будь-яких заперечень з даного приводу від відповідача не надходило, факт отримання коштів він не заперечив. 28 липня 2021 року ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (фактор) та ТОВ "Авентус Україна" (клієнт) уклали договір факторингу № 28072021, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1). Відповідно до витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 28072021 від 28.07.2021 (Реєстр боржників), до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право вимоги до [PERSON] (№ п/п 3215) за договором № 2872549 на загальну суму 16 400,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 11 400,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами. 23 травня 2024 року ТОВ "Факторинг Партнерс" (фактор) та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (клієнт) уклали договір факторингу №23/05/24, за умовами якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі заборгованостей, в розмірі портфеля заборгованості (п. 1.1). Додатковою угодою №1 до договору факторингу №23/05/24 від 23.05.2024 у зв"язку із виявленням технічної помилки (описки) внесено зміни в Реєстри заборгованостей. Відповідно до Реєстру заборгованостей №1 від 23.05.2024 (а.с.99-101), до Витягу з Реєстру заборгованостей № 1 до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024, до ТОВ "Факторинг Партнерс" перейшло право вимоги до [PERSON] (№ п/п 13088) за договором № 2872549 на загальну суму16 400,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 11 400,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами. Як слідує із розрахунку заборгованості, який проведений ТОВ "Факторинг Партнерс", загальна сума заборгованості відповідача за договором № 2872549 становить 16 400,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 11 400,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договорів позики, непогашення відповідачем заборгованості за цими договорами, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. З аналізу вказаних вище документів випливає, що позивач довів наявність заборгованості у відповідача та про своє право вимагати її погашення. Відповідач не спростував належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаних розмірах, будь-якого контррозрахунку заборгованості суду не надав, як і не заперечив щодо складових суми заборгованості, порядку та підставності їх нарахування. Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, зважаючи, що відповідач порушив умови договору № 2872549 про надання фінансового кредиту від 02.09.2020, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування ним, позивач набув права вимоги за вказаними зобов`язаннями, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ "Факторинг Партнерс" є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № 0589910038 від 17.12.2025. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 9 000,00 гривень надав: -договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, який укладений між АО "Лігал Ассістанс" та ТОВ "Факторинг Партнерс", в якому визначено, що вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору; -прайс-лист АО "Лігал Ассістанс", де визначена вартість усіх видів послуг; -заявку на надання юридичної допомоги № 568 від 03.11.2025 та витяг з акта № 23 від 28.11.2025 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025, згідно з якими АО "Лігал Ассістанс" та ТОВ "Факторинг Партнерс" погодили надання таких послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] надання усної консультації (2 год) - 3 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (2 год) - 6 000 грн. Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не вказував на обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала би до задоволення. Враховуючи викладене, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд виснує, що вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу. Тому, зважаючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. На підставі викладеного, ст. 204, 205, 207, 509, 625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, ст. 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію",

Outcome: approved