Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Представник позивача звернулася з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором №5100135 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у загальному розмірі 26 568,00 грн, з яких: - 7 200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 15 768, 00 грн сума заборгованості за процентами; - 3 600,00 грн сума заборгованості за штрафами; 0,00 грн сума заборгованості за комісією за видачу. Позов мотивований тим, що 10.11.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та відповідачем було укладено кредитний договір № 5100135. Згідно п.2.1 кредитного договору, кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, і яка зазначена в даному п.п. кредитного договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», які розміщені на веб сайті, приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Також зазначає, що 16.07.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 16072025 у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 16.07.2025 до договору факторингу №16072025 від 16.07.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 26 568,00 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 12.11.2025 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, представник позивача в позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву суду не надавав. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін. Дослідивши матеріали справи, клопотання представника позивача, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 10.11.2024 року відповідач [PERSON] уклав з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» договір № 5100135 про надання коштів на умовах споживчого кредиту з доданими до нього додатками (а.с. 11-23). На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 7 200,00 грн. (п.1.2). Згідно п.1.3 кредитного договору, строк кредитування (строк, на який надається кредит): 360 днів, періодичність платежів кожні 30 днів. Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,00% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п.1.3 цього договору. Договір підписаний відповідачем 10.11.2024 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 61453. Підписавши кредитний договір у наданій редакції, відповідач погодився з умовами кредитування, у тому числі і щодо порядку та строку користування кредитом. Відповідно до п. 2.1 договору, за цим договором товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Сторонами також погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, що є додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5100135 від 10.11.2024 року (а.с. 23-зворот). Також, з копії паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, вбачається, що в ньому зазначена інформація щодо основних умов кредитування, реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядок повернення кредиту (а.с.24-25). Згідно повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-1807 від 18.07.2025, адресованого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», було успішно прийнято платежі на користь ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 10.11.2024 14:04:09 на суму 7 200,00 грн, номер картки 5375414123786757, номер транзакції в системі iPay.ua - 562451048, призначення платежу: зарахування 7 200 грн на карту [NUMBER] (а.с. 27). Відтак, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідно до розрахунку заборгованості до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5100135 від 10.11.2024 року станом на 16.07.2025 року розмір заборгованості відповідача перед банком становить 26 568,00 грн, з яких: - 7 200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 15 768, 00 грн сума заборгованості за процентами; - 3600,00 грн сума заборгованості за штрафами; 0,00 грн сума заборгованості за комісією за видачу (а.с. 28-32). Судом також встановлено, що 16.07.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) був укладений договір факторингу № 16072025, у відповідності до умов якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.33-39). Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 16.07.2025 до договору факторингу № 16072025 від 16.07.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 26568,00 грн, з яких: - 7 200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 15 768, 00 грн сума заборгованості за процентами; - 3 600,00 грн сума заборгованості за штрафами; 0,00 грн сума заборгованості за комісією за видачу (а.с.40). Отже позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5100135 від 10.11.2024 року укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] . Відомостей про повне погашення існуючих боргів за кредитними договорами на час розгляду справи суду надано не було. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктами 5 та 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Надані позивачем копії договору факторингу та витяг з Реєстрів Боржників за договором факторингу містить підписи сторін, укладені відповідно до вимог чинного законодавства, які підтверджують укладення договорів та перехід права вимоги від клієнта до Фактора позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», а тому суд вважає їх належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. З матеріалів справи та розрахунків заборгованості наданих стороною позивача, вбачається що відповідач отримав кошти, але своїх зобов`язань за кредитними договорами у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 26 568,00 грн, з яких: - 7 200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 15 768, 00 грн сума заборгованості за процентами; - 3 600,00 грн сума заборгованості за штрафами; 0,00 грн сума заборгованості за комісією за видачу. Водночас, як встановлено з матеріалів справи позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував будь-яких штрафних санкцій до відповідача. Всі нараховані відсотки, неустойка за порушення кредитних зобов`язань, нараховувались виключно первісними кредиторами та жодна вимога про стягнення заборгованості за договорами не містить вимогу про стягнення неустойки (штрафу, пені). Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги на надані розрахунки боргу, судом встановлено не було. Як видно із змісту матеріалів справи, відповідач не виконав своїх зобов`язань по кредитними договорами, заборгованість, яка у нього виникла, добровільно у повній мірі на час розгляду справи ним не погашена ні на рахунки позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, тобто відповідач взяті на себе договірні зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами не виконав, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,00 грн.

Outcome: approved