Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

31.07.2025 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою та просить постановити рішення, яким встановити юридичний факт постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1,19 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Болградського району, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та іншого майна. [PERSON] з 1997 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з травня 2006 року по день своєї смерті проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . 20 травня 2006 року вони з чоловіком купили будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та з того часу стали проживати в належному їм на праві власності житловому будинку. Чоловік залишився зареєстрованим в будинку її батьків за адресою: [ADDRESS] , а вона зареєструвалась в купленому будинку за адресою: [ADDRESS] . Коли заявниця звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини виявилося, що оскільки вони з чоловіком не зареєстровані в одному будинку, то нею пропущений відповідний строк для прийняття спадщини. Встановлення факту постійного проживання необхідне заявнику для подальшого оформлення спадкових прав. Ухвалою судді від 19.09.2025 року після усунення недоліків відповідно до ухвали від 06.08.2025 року, було відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу в порядку окремого провадження (а.с.30). Ухвалою суду від 02.12.2025 року було витребувано копію спадкової справи та витяг зі спадкового реєстру після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.35). Витребувана інформація надійшла до суду 21.01.2026 року (а.с.38). Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала 02.12.2025 року власноруч складену заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, вимоги зазначені в заяві підтримала в повному обсязі (а.с.33). Представник заінтересованої особи староста с.Дмитрівка Городненської сільської ради Греков К., в судове засідання не прибув, 13.10.2025 року надав на електронну пошту суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнав в повному обсязі (а.с.32). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З наданих докуметів, судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належать: - житловий будинок, розташований в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20 травня 2006 року, посвідчений державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвої В.Б., зареєстрований в реєстрі за №2216 (а.с.9). Право власності [PERSON] на житловий будинок зареєстровано Комунальним підприємством Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації за №14673986 (а.с.10 на звороті); - дві земельні ділянки загальною площею 1.19 га, розташовані на території Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери №1 5121483000:01:004:1232, №2 5121483000:01:001:0777, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №366645, який виданий 18 лютого 2008 року Болградською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження №377 від 08.06.2005 року (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане 05.11.2021 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , помер [INFO] в с.Дмитрівка Болградського району Одеської області (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на житловий будинок та земельні ділянки. Заявниця є дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане 06 серпня 1997 року Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації якого прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.8). Як вбачається з довідки за №853, виданої 13.11.2024 року старостою с.Дмитрівка Городненської сільської ради Грековим К., [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та на день смерті з ним були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , батьки заявниці (а.с.11). Відповідно до довідки старости с.Дмитрівка Городненської сільської ради Грекова К. за вих.№729 від 26.05.2025 року [PERSON] на праві особистої власності належав житловий будинок розташований у [ADDRESS] , але власник проживав в будинку без реєстрації, в той час як його дружина [PERSON] проживала в будинку та була в ньому зареєстрована (а.с.13). На звернення заявника [PERSON] для заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , приватним нотаріусом Агбун М.І. було складено листа за вих.№302/01.16 від 22 травня 2025 року (а.с.17), уточненого 09.09.2025 року (а.с.26), в якому зазначено щодо пропущення нею шестимісячного строку, встановленого законодавством, для прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту сумісного проживання разом з померлим або додаткового строку для прийняття спадщини. Встановлення факту прийняття спадщини для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 №5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Судом було встановлено, що померлий на момент смерті був зареєстрований в будинку батьків заявниці, ніхто зі спадкоємців з ним в цьому будинку зареєстрований не був, з заявою про прийняття спадщини звернулася тільки заявник, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №83900358 від 19.01.2026 року, з якої встановлено, що інформація щодо заведених спадкових справ після смерті [PERSON] в спадковому реєстрі відсутня (а.с.39). Подружжя [PERSON] фактично проживали в будинку за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, а коли чоловік помер, дружина [PERSON] поховала його та справляє поминки за місцевими звичаями, це підтверджено актом складеним старостою с.Дмитрівка [PERSON] та депутатом Городненської сільської ради Станчевим В.М. (а.с.25). На підставі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази, на які посилається заявниця, достатні для встановлення факту того, що [PERSON] постійно проживала з чоловіком до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved