Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

КНП ХОР «ОКПЛ № 3» в особі В.о. медичного директора Пєнцової Олени, звернулась до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу». В заяві заявник зазначив, що [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , був госпіталізований 27.01.2026 року о 12-03 годині в 4 психіатричне відділення КНІ ХОР "Обласна клінічна психіатрична лікарня №3" Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром [PERSON] , № 2782-0603-2703-9026, який після особистого огляду гр-на [PERSON] , зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв?язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює (необхідно підкреслити) а) його небезпеку для себе та оточуючих; б) його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби: в) суттєву шкоду його здоров?ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога., Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку гр-на [PERSON] ), потребує примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару. Учасники справи, присутні у судовому засіданні, заяву підтримали. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , був госпіталізований 27.01.2026 року о 12-03 годині в 4 психіатричне відділення КНІ ХОР "Обласна клінічна психіатрична лікарня №3". Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром [PERSON] , № 2782-0603-2703-9026. 27.01.2026р. о 9:00 гр-н [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП ХОР "Обласної клінічної психіатричної лікарні №3" у складі: в.о. медичного директора зі стаціонарної роботи Пенцової О.М., зав. відд. [PERSON] , лікаря-психіатра [PERSON] . Відповідно до Акту зазначеної комісії [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад в формі: Глибокої розумової відсталості, значними відхиленнями у поведінці пацієнта, які потребують особливої уваги і лікування. F 73.1. Пацієнт мовному контакту недоступний внаслідок вираженого інтелектуально-мнестичного дефекту та відсутності мовлення, на запитання не відповідає, не реагує. Активної продуктивної психотичної симптоматики не виявляє. Самостійно себе не обслуговує, не рухається, не їсть, не тримає голову. Емоційні прояви примітивні, інфантильні, на низькому рівні, не виявляє ніяких емоцій. Себе не усвідомлює. Пацієнт потребує застосування примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару, тому що внаслідок важкого психічного захворювання не може задовільнити свої життєві потреби на рівні забезпечуючому його життєдіяльність, потребує примусової госпіталізації згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч.2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] психічного захворювання, а також про те, що підставою для застосування примусової госпіталізації є його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, Пацієнт потребує застосування примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару, тому що внаслідок важкого психічного захворювання не може задовільнити свої життєві потреби на рівні забезпечую чому його життєдіяльність. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе застосувати у відношенні [PERSON] , [INFO] , примусову стаціонарну психіатричну допомогу.

Outcome: approved