Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що 24.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №24.01.2025-100000067, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 24.01.2025, строком на 168 днів. Зазначає, що [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на момент пред`явлення позову утворилася заборгованість у розмірі 9090 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000 грн., по процентам в розмірі 3990 грн., неустойці в розмірі 1500 грн., по комісії в розмірі 150 грн., додатковій комісії в розмірі 450 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». На підставі наведеного, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №24.01.2025-100000067 від 24.01.2025 розмірі 9090 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому згідно з прохальною частиною позовної заяви просить розглянути справу без його участі. Відповідач у судові засідання повторно не з`явилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №24.01.2025-100000067, згідно з яким позичальнику надано кредит у розмірі 3000 грн. строком на 168 днів, що підтверджується Паспортом споживчого кредиту, Додатком до анкети Позичальника, Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта), Заявкою, Підтвердженням кредитного договору, які підписані відповідачем електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором. Згідно з п. 3.1 договору за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.2 договору встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1 договору кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Згідно з п. 4.3 договору днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Відповідно до п. 6.1 договору позичальник зобов`язався: використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів у терміни та строки, вказані у заявці, якає невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Відповідно до договору від 24.01.2025 та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 3000 грн. строком на 168 днів, [PERSON] 24.01.2025 отримано кредитні кошти у розмірі 3000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором №24.01.2025-100000067 від 24.01.2025, яка згідно з наданою позивачем довідкою-розрахунком складає 9090 грн., з яких: 3000 грн. основний борг; 3990 грн. проценти; 1500 грн. неустойки; 150 грн. комісії за надання; 450 грн. комісії за обслуговування. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №24.01.2025-100000067 від 24.01.2025 у розмірі 9090 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved