Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

у жовтні 2025 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області із зазначеною заявою, мотивованою тим, що з січня 2020 року разом з нею без реєстрації проживав [PERSON] , з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. [PERSON] зареєстрований в с.Близнюки, Лозівського району Харківської області, проте з січня 2020 року вони проживали однією сім`єю як чоловік та дружина в належному заявниці будинку по [ADDRESS] . Під час їхнього спільного проживання вони вели спільне господарство, садили та доглядали за городом, садибою, робили ремонт у будинку, піклувалися один про одного, мали взаємні права та обов`язки, а також спільний бюджет, кошти з якого витрачали на потреби сім`ї. Також, заявниця вказує, що [PERSON] інших родичів не мав, оскільки батьки померли, в шлюбі не перебував та не мав власних дітей, тому під час призову на військову службу він вказав її, як цивільну дружину, для сповіщення та надав до [INFO] довідку Базилівщинського старостату про їхнє спільне проживання. Окрім того, сповіщення сім`ї про безвісне зникнення цивільного чоловіка [PERSON] було направлено заявниці. Крім того, перебуваючи на військовій службі [PERSON] систематично перераховував їй грошові кошти для забезпечення потреб сім`ї, що вказує на їхній спільний бюджет. 11.01.2025 року [PERSON] під час безпосередньої участі в бойових діях та виконання бойового завдання зник безвісти в населеному пункті Ясинове Покровського району Донецької області. У зв`язку з наведеним, заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу як жінки та чоловіка [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в період часу з січня 2020 року до січня 2025 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.2-5). 24.11.2025 на адресу суду надійшла заява представника Міністерства оборони України, в якій представник заінтересованої особи зазначив, що заява [PERSON] не підлягає та не може бути розглянута в порядку окремого провадження, у зв`язку з чим повинна бути залишена без розгляду, оскільки суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення факту, якщо встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Таким чином, від встановлення факту визнання заявниці членом сім`ї військовослужбовця залежить виникнення її права на отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та на отримання грошової допомоги. При цьому даний факт повністю заперечується заінтересованою особою Міністерством оборони України. Тож у заявника фактично виник спір, зокрема з військовою частиною, у якій проходить службу військовослужбовець. Посилаючись на судову практику, представник зазначає, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого суду факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні. Враховуючи те, що наявний спір про право, який вирішується у позовному провадженні, заяву [PERSON] слід залишити без розгляду, а також роз`яснити його право звернутися з даними вимогами в порядку позовного провадження (а.с.31-33). Ухвалою від 30.10.2025 суд відкрив провадження у справі за цією заявою, залучив заінтересовану особу Міністерство оборони України та призначив її до судового розгляду (а.с. 22). 28.11.2025 суд витребував докази з Карлівського відділу ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та з військової частини [NUMBER] (а.с.42). 05.01.2026 суд повторно витребував докази з Карлівського відділу ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.65). У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник - адвокат Бульбах Н.М. заяву підтримали з підстав викладених у її змісті та просили встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини у вказаний період [PERSON] та [PERSON] , покликаючись на те, що [PERSON] з 2020 по січень 2025 року проживала із [PERSON] у незареєстрованому шлюбі в належному заявниці будинку в с.Базилівщина, вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю. [PERSON] перебуваючи на службі в ЗСУ, зник безвісти та заявниця претендує на відповідні виплати, проте спір про право відсутній, оскільки інших осіб, які би теж заявили про отримання виплат, немає, [PERSON] одружений не був, відомостей про наявність дітей та батьків, заявниця не має. У судове засідання заінтересовані особи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с. 26,28,30). 09.12.2025 на електронну адресу суду від представника військової частини [NUMBER] Леоновця С.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.54). Представник Міністерства оборони України також просить розглядати справу за його відсутності та залишити заяву без розгляду, покликаючись на те, що наявний спір про право вирішується у позовному провадженні (а.с.31-33). Суд, заслухавши заявника та її представника, з`ясувавши правову позицію заінтересованих осіб, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Так, [PERSON] , [INFO] , 03.09.2024 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» був призваний у Збройні Сили України під час мобілізації та зарахований до військової частини [NUMBER] (а.с.9). 14.01.2025 заявниці було направлено сповіщення сім`ї №108 про те, що її цивільний чоловік солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісти під час виконання бойового завдання в населенному пункті Ясенове, Покровського району Донецької області (а.с.10). За інформацією командира військової частини [NUMBER] [PERSON] від 30.06.2025 грошові виплати, належні зниклому безвісти 11.01.2025 солдату [PERSON] , [INFO] , зараховано на депонований рахунок військової частини в зв`язку з відсутністю близьких родичів та особистого розпорядження, при наявності рішення суду будуть зроблені відповідні зміни згідно чинного законодавства за заявами цивільної дружини (а.с.11). Згідно з відомостями Базилівщинського старостинського округу виконавчого комітету Машівської селищної ради від 09.07.2025, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с.12). Відповідно до актів обстеження від 09.07.2025 та 23.10.2025, [PERSON] , [INFO] , постійно проживав за адресою [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання з 2020 року (а.с.14,15). Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що вона проживає по [ADDRESS] та обізнана, що [PERSON] жив у [PERSON] з 2020 року, вони разом садили город, робили ремонт в будинку. Потім [PERSON] забрали на службу, [PERSON] їздила до нього у воєнкомат, возила передачі, у відпустку не приходив. За дітей та родину [PERSON] не обізнана. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає по [ADDRESS] та обізнана, що [PERSON] та [PERSON] з 2020 року жили разом, як чоловік та дружина, вели спільне господарство, садили город, робили ремонт. В них також був спільний бюджет [PERSON] працював та як отримував заробітну плату, придбавав продукти, [PERSON] отримувала пенсію. Згідно з виписками по надходженням по картці/рахунку [PERSON] № [NUMBER] , [PERSON] перераховував грошові кошти у період 01.01.2024 01.02.2025 (а.с.16,17). На а.с.50,56 є довідка №422/23 з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якій зазначена інформація щодо військової частини [NUMBER] , зокрема правового статусу суб`єкта, ідентифікаційного коду, місцезнаходження, організаційно-правової форми, виду діяльності та дати реєстрацій. На а.с.51,57 є повідомлення про прийняття кадрових рішень наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №114 від 27.01.2025. За витягоміз книги алфавітного обліку особового складу військової частини [NUMBER] , солдат, навідник 3 механізованого відділення 3 механічного взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону [PERSON] , [INFO] , призваний по мобілізації 01.09.2024, з 11.01.2025 рахується безвісти зниклим, контактна особа зазначена [PERSON] , 1960 р.н., яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.52). Як убачається з наданих Карлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00056209556 щодо актового запису про шлюб на [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ; №00056209621 щодо актового запису про розірвання шлюбу на [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [PERSON] [INFO] перебував у шлюбі із [PERSON] в період часу з 28.03.1998 по 19.05.1999 року. Також повідомлено про відсутність актових записів про шлюб, розірвання шлюбу на [PERSON] , [INFO] . Одночасно зазначено, що Державний реєстр актів цивільного стану громадян (далі по тексту - Реєстр) містить відомості про акти цивільного стану (народження фізичної особи, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміну імені та смерть), зміни, що вносяться до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, а також відомості про видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану і про видачу витягів з нього (частина перша статті 1 1 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Водночас, Реєстр, як державна електронна інформаційна система, містить відомості про акти цивільного стану, які зареєстровані в межах України. Крім того, актові записи цивільного стану, які занесені до Реєстру, не прив`язані до однієї фізичної особи, тому для надання повних витягів з Реєстру щодо актових записів про народження дітей, смерть батьків [PERSON] , [INFO] , необхідно зазначити прізвище, ім`я, по батькові та дату народження осіб відносно, яких необхідно здійснити перевірку (а.с.73-78). Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до чч. 2,4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абз.5 п.6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 р. у справі № 686/8440/16-ц, провадження N 61-15699св19. Згідно з ч.2 ст.21 Сімейного кодексу України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 695/1732/16-ц, провадження № 61-38901св18. У Законі України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» термін «близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин» вживаються в такому значенні: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Відповідно до ч. 1-4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження №14-130цс19) зроблено висновок, що: «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Наведена судова практика свідчить про те, що питання щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи та поданих сторонами доказів. Згідно із положеннями статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Отже, закон вимагає існування всіх вище перелічених обставин одночасно, які відповідно до положень ст. ст. 77-80 ЦПК України, мають бути підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Враховуючи вищевказані обставини справи, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд уважає, що заявницею не надано беззаперечних, належних та достатніх доказів на підтвердження того, що між нею та [PERSON] склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю, у період з січня 2020 року по січень 2025 року, та відповідно у задоволенні заяви потрібно відмовити. Так, надаючи оцінку наданому заявницею актів від 09.07.2025 та від 23.10.2025 року суд зауважує, що вказані акти не підтверджують факт спільного проживання заявниці із [PERSON] як чоловіка та дружини. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц. Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Розглядаючи документи з військової частини де проходив службу [PERSON] , суд зауважує, що у вказаних документах [PERSON] зазначена лише як контактна особа, а тому не можна вважати що [PERSON] уважав заявницю своєю дружиною. Розглядаючи доводи заявниці про наявність спільного бюджету із [PERSON] та надані на підтвердженння виписку з карткового рахунку, суд зазначає, що пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі окремо, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20). Що стосується аргументів Міністерства оборони України про неможливість встановлення такого факту в окремому провадженні, то суд дослідивши матеріали справи, не знайшов підстав для залишення заяви без розгляду, адже наявність спору про право на отримання одноразової грошової допомоги між заявницею та Міністерством оборони України суд не вбачає. Міністерством оборони наявність такого спору не доведено. При цьому суд застосовує висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 560/17953/21 (п. 106). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed