Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області (м.Одеса) про зняття арешту з майна. Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є Боржником у виконавчому проваджені №528026, відкритому на підставі Вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2005 року, під час прийняття якого розглядався цивільний позов Потерпілого. На підставі виконавчого документа від 11.03.2005 року №1-70 виданого Томаківським районним судом Дніпропетровської області було відкрите виконавче провадження № 528026 від 17.03.2005 року. Постановою АЕ 948044 від 28.03.2005 року відділом державної виконавчої служби Томаківського РУЮ на майно [PERSON] було накладено арешт. Стягувачем у зазначеному провадженні є [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується даними органів РАГС. Згідно вироку суду з [PERSON] підлягало стягнення 5000 (п`ять тисяч) гривен, які він сплатив. 07 жовтня позивач звернувся до виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області для з`ясування фактичних обставин відносно вказаного виконавчого провадження та зняття арешту з належного йому майна. На заяву позивача виконавча служба повідомила, що 01.03.2007 року на підставі пункту 2 частини і статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження було закінчено (відсутність у боржника майна). Згідно з вказаною відповіддю вказано, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.10.2025 року № 448516996 встановлено, що в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єкта нерухомого майна виявлено обтяження щодо арешту нерухомого майна №1818112 від 29.03.2005 року, накладений відповідно до Постанови АЕ №948044 від 28.03.2005 року відділом державної виконавчої служби Томаківського РУЮ. Згідно з відповіддю виконавчої служби вказано, що виконавче провадження №528026 вже знищене, в зв`язку із закінченням строку зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, який становить 3 роки. У зв`язку зі смертю стягувача правовідносини у виконавчому провадженні припинилися. З моменту смерті Стягувача, а саме, з 15.03.2023 року правонаступники до виконавчої служби не зверталися, що свідчить про відсутність претензій до Боржника. При таких обставинах відсутній суб`єкт (сторона - Стягувач), в інтересах якого може існувати арешт та правові підстави для подальшого утримання арешту на майно. Ухвалою Томаківського районного суду від 10 листопада 2025 у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 17.11.2025 року до суду надійшов Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00054753750 від 13.11.2025 року, у якому зазначена дата смерті [PERSON] [INFO] . 23.12.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про залучення у справі в якості відповідача [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті відповідача [PERSON] . 17.12.2025 до суду надійшло повідомлення приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу про те, що згідно даних спадкової справи № 136/2023 після померлого [PERSON] , спадкоємцем, який прийняв спадщину є [PERSON] . 01.01.2026 року на підставі ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області замінено відповідача у справі [PERSON] на належного відповідача [PERSON] ( [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) та залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області про зняття арешту з майна. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області (м.Одеса) належним чином повідомлення про розгляд справи в судове засідання не з`явилася. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. Судом встановлено, що є Боржником у виконавчому проваджені №528026, відкритому на підставі Вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2005 року, під час прийняття якого розглядався цивільний позов Потерпілого. На підставі виконавчого документа від 11.03.2005 року №1-70 виданого Томаківським районним судом Дніпропетровської області було відкрите виконавче провадження № 528026 від 17.03.2005 року. Постановою АЕ 948044 від 28.03.2005 року відділом державної виконавчої служби Томаківського РУЮ на майно [PERSON] було накладено арешт. Стягувачем у зазначеному провадженні є [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується даними органів РАГС. Згідно вироку суду з [PERSON] підлягало стягнення 5000 (п`ять тисяч) гривен, які він сплатив. 07 жовтня позивач звернувся до виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області для з`ясування фактичних обставин відносно вказаного виконавчого провадження та зняття арешту з належного йому майна. Листом від 21.10.2025 року вих. №302888 в.о. начальника відділу Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Віталієм Гукайло надана позивачу відповідь (а.с.6), що відповідно до пошуків Автоматизованої системи виконавчого провадження було виявлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження № 528026, яке було відкрито 17.03.2005 року (з накладенням арешту на майно боржника) на підставі виконавчого листа від 11.03.2005 року № 1-70 виданого Томаківським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 5000,00 грн на користь [PERSON] . Виконавче провадження було закінчено 01.03.2007 року на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.10.2025 року № 448516996, встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено обтяження щодо арешту нерухомого майна № 1818112 від 29.03.2005 року накладений відповідно постанови АЕ 948044 від 28.03.2005 відділом ДВС Томаківського РУЮ. Відповідно до частини 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, а отже, знайдене виконавче провадження стосовно позивача вже знищене. Тому, відповідно до частини 5 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Тому, відповідно до вищевказаного, так як позивач виконав свої зобов`язання щодо погашення боргу відповідно за ВП №528026 арешт з його нерухомого майна, накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ 948044 від 28.03.2005 відділом ДВС Томаківського РУЮ повинен бути знятий. Відповідно до ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» зняття арешту майна можливе лише на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»: «Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини». Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивач не ставить питання щодо стягнення з відповідача на свою користь судовий збір, тому суд вважає можливим звільнити останнього від відшкодування таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved