Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказувала що ДП «Криворізька теплоцентраль» перетворено у ПАТ «Криворізька теплоцентраль», а потім перейменовано на Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», що здійснює постачання теплової енергії населенню, яке відповідно до Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», Постанови Кабінету Міністрів України № 630 от 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» зобов`язано щомісячно здійснювати плату за послуги з теплопостачання. Позивачем надавались послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, від яких відповідач не відмовлялась та за користування якими проводились нарахування відповідно до встановлених тарифів. Натомість, через несплату за користування тепловою енергією відповідачем за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , утворилась заборгованість на суму 178 069,61 гривень. Позивачем у позові вказано, що протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору, на адресу Позивача не надходило документів про рішення власників багатоквартирних будинків за адресами: [ADDRESS] ; мкрн. [ADDRESS] ; мкрн. [ADDRESS] про обрання моделі договірних відносин, з 01.11.2021 року з [PERSON] фактично укладено Типові індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової. У Позивача даний Типові договори з Відповідачем обліковуються за наступними реквізитами: -№4137/жб/1 від 01.11.2021 за адресою: вул. Електрозаводська, буд. 4, прим. 1,2; -№4137/жб/2 від 01.11.2021 за адресою: [ADDRESS] ; -№4137/жб/3 від 01.11.2021 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 4 Типового договору Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, відповідно до п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Факт поставки теплової енергії у період з 04.2023 по 03.2025 підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житлові будинки: [ADDRESS] ; [ADDRESS] . Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону. Обсяг спожитої у будинках послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинках за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал) (п. 11 Типового договору). Відповідно до ст.625 ЦК України, через несвоєчасне виконання зобов`язання щодо сплати спожитих послуг відповідач має сплатити на користь позивача у загальному розмірі 178 069,61 гривень, що складається з наступних сум: - на підставі Типового договору №4137/жб/1 основну суму боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 70 536,72 грн.; плату за абонентське обслуговування у розмірі 200,16 грн.; 3% річних у розмірі 1 966,96 грн.; компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 6 888,38 грн.; пеню в розмірі 2 395,67 грн.; - на підставі Типового договору №4137/жб/2 основну суму боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 40 021,16 грн.; плату за абонентське обслуговування у розмірі 200,16 грн.; 3% річних у розмірі 1 207,5 грн.; компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 4 335,96 грн.; пеню в розмірі 1 470,79 грн.; - на підставі Типового договору №4137/жб/3 основну суму боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 41 505,38 грн.; плату за абонентське обслуговування у розмірі 200,16 грн.; 3% річних у розмірі 1 231,23 грн.; компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 4 409,7 грн.; пеню в розмірі 1 499,68 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 гривень. Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі. Ухвалою суду від 04 грудня 2025 року вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явилася, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності, у якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти проведення розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, будучи повідомленим у встановленому порядку про час та місце розгляду справи відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позов не надавала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Судом, з огляду на приписи ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається у процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, а інша сторона зобов`язується сплатити виконавцю дану послугу, якщо інше не встановлено договором. На підставі ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифам. Згідно із ст. ст. 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції з 1 травня 2019 року), споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) відповідно до закону встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції з 1 травня 2019 року), до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. За ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції з 1 травня 2019 року), до комунальних послуг відносяться послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. На підставі ч. 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції з 1 травня 2019 року), ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції з 1 травня 2019 року), послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За ст. 16 Закону України «Про теплопостачання», до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, при регулюванні господарської діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання, належать розробка методик розрахунків тарифів на виробництво теплової енергії та плати за її транспортування та постачання; забезпечення проведення єдиної тарифної політики у сфері теплопостачання. На підставі п. 2 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас. За п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначає, що плата за теплову енергію повинна вноситися щомісячно. Суд при цьому зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що власником нежитлових приміщеньза адресами: мкрн. 5-й Зарічний, буд. 74, прим. 2; мкрн. [ADDRESS] ; [ADDRESS] є [PERSON] . Щодо позовних вимог про нарахування плати за послугу та плати за абонентське обслуговування, суд вказує наступне. В житлових будинках: [ADDRESS] ; [ADDRESS] встановлені комерційні прилади обліку теплової енергії, що підтверджується: -актом від 03.09.2021 про технічний огляд приладів обліку теплової енергії в буд. [ADDRESS] та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 16.07.2021; -актом від 11.10.2021 про технічний огляд приладів обліку теплової енергії в буд. [ADDRESS] та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 06.09.2021; -актом від 08.10.2021 про технічний огляд приладів обліку теплової енергії в буд. [ADDRESS] та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.09.2021; Прилади-розподілювачі теплової енергії в зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно площі приміщень. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно: -площа нежитлового приміщення 1,2 за адресою: [ADDRESS] , становить 120,6 кв.м.; -площа нежитлового приміщення 2 за адресою: [ADDRESS] становить 74,1кв.м.; -площа нежитлового приміщення 50 за адресою: [ADDRESS] становить 74,1 кв.м. Інформація щодо житлових будинків та нежитлових приміщень споживача додається до позовної заяви. Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) та актів надання послуг з абонентського обслуговування за адресами: - [ADDRESS] у період з 11.2023 по 03.2025 Відповідачу було надано послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 70 536,72 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 200,16 грн.; - [ADDRESS] у період з 11.2023 по 03.2025 Відповідачу було надано послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 40 021,16 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 200,16 грн.; - [ADDRESS] у період з 11.2023 по 03.2025 Відповідачу було надано послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 41 505,38 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 200,16 грн. Отже, Відповідач не виконав свої грошові зобов`язання перед Позивачем, внаслідок чого у нього наявна заборгованість за Типовими договорами щодо нежитлових приміщень, розташованих за адресою: - [ADDRESS] (типовий договір №4137/жб/1) у період з 11.2023 по 03.2025 Відповідачу за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 70 536,72 грн.,за абонентське обслуговування 200,16 грн.; -мкрн [ADDRESS] (типовий договір №4137/жб/2) у період з 11.2023 по 03.2025 Відповідачу за послугу з постачання теплової енергії у розмірі40 021,16 грн.,за абонентське обслуговування 200,16 грн.; [ADDRESS] (типовий договір №4137/жб/3) у період з 11.2023 по 03.2025Відповідачу за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 41 505,38 грн., за абонентське обслуговування 200,16 грн. За порушення строків оплати за поставлену теплову енергію Відповідачеві нараховано: -за договором №4137/жб/1 (вул. Електрозаводська, буд. 4, прим. 1, 2) компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 6 888,38 грн., 3% річних у розмірі 1 966,96 грн., пеню у розмірі 2 395,67 грн. -за договором №4137/жб/2 (мкрн 5-й Зарічний, буд. 74, прим. 2) компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 4 335,96 грн., 3% річних у розмірі 1 207,5 грн., пеню у розмірі 1 470,79 грн. -за договором №4137/жб/3 (мкрн 5-й Зарічний, буд. 37, прим. 50) компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 4 409,7 грн., 3% річних у розмірі 1 231,23 грн., пеню у розмірі 1 499,68 грн. Правильність нарахувань заборгованості з наданих відповідачу послуг з опалення та гарячого водопостачання підтверджується: Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг». Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що розмір несплачених відповідачем послуг з теплової енергії підтверджено відповідними тарифами та розрахунком позивача. Також суд зазначає, що за ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2018 року по справі № 210/5796/16-ц. Так, на підставі розрахунків представника позивача 3% річних та інфляційних витрат, відповідно до ст. 625 ЦК України, за період прострочення погашення заборгованості вбачається, що відповідач заборгував за спірний період позивачу визначену суму . Суд при цьому зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 338796448 від 12.07.2023 року, вбачається, що відповідач [PERSON] , є власником вище вказаного майна на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2021 року, 04.12.2015 року, 18.06.2015 року, 20.05.2015 року, 24.05.2015 року. (а.с. 30-31) Згідно із частиною 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322 ЦК України, власність зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач є власником майна за адресами: [ADDRESS] ; мкрн. [ADDRESS] ; [ADDRESS] , а тому повинен утримувати своє майно, є споживачем послуг з централізованого опалення та суб`єктом, який має здійснювати оплату за надані позивачем послуги у заявлений спірний період. АТ Криворізька теплоцентраль відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається теплова енергія до житла відповідача, відповідач не здійснювала у повному обсязі оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість. З наданих розрахунків заборгованості, які перевірені судом та не спростовані відповідачем, борг по оплаті за централізованого опалення майна у загальному розмірі 178 069,61 гривень, що складається з наступних сум: - на підставі Типового договору №4137/жб/1 основну суму боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 70 536,72 грн.; плату за абонентське обслуговування у розмірі 200,16 грн.; 3% річних у розмірі 1 966,96 грн.; компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 6 888,38 грн.; пеню в розмірі 2 395,67 грн.; - на підставі Типового договору №4137/жб/2 основну суму боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 40 021,16 грн.; плату за абонентське обслуговування у розмірі 200,16 грн.; 3% річних у розмірі 1 207,5 грн.; компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 4 335,96 грн.; пеню в розмірі 1 470,79 грн.; - на підставі Типового договору №4137/жб/3 основну суму боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 41 505,38 грн.; плату за абонентське обслуговування у розмірі 200,16 грн.; 3% річних у розмірі 1 231,23 грн.; компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 4 409,7 грн.; пеню в розмірі 1 499,68 грн., вказані суми заборгованості підлягають стягненню на користь позивача. Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Крім того, п.45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів, споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Оскільки неправомірними діями відповідач позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Суд зазначає, що для заявлених позивачем вимог строки загальної позовної давності не спливли, оскільки Законами України були внесені зміни до ЦК щодо продовження строків за ст.257 ЦК на час дії карантинних обмежень та на час введеного в Україні воєнного стану, крім того строк позовної давності було перервано здійсненням відповідачем часткової оплати за надані позивачем послуги. Враховуючи викладене вмотивування, суд зазначає, що саме відповідач повинен відповідати за пред`явленими до нього позовними вимогами, як споживач послуг. На підставі викладеного, суд дійшов переконання, що заявлені позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 178 069,61 гривень. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує також витрати позивача з оплати судового збору в розмірі 3 028,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією.

Outcome: approved