Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

31 грудня 2025 року позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1407361917850 від 13 березня 2024 року в розмірі 29 550 грн. 20 коп., мотивуючи тим, що 13 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1407361917850, який підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у розмірі 7 500 грн. 00 коп. 18 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу №18102024. Відповідно до умов даного договору ТОВ «ФК «Віва Капітал» відступлено право вимоги за кредитним договором № 1407361917850 від 13 березня 2024 року, що укладений між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та відповідачем, на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором становить 29 550 грн. 20 коп., з яких: 7 500 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 22 050 грн. 20 коп. заборгованість за відсотками. Заборгованість не погашена, тому її суму просить стягнути з відповідача. При цьому, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір та 6000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу. Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2203917 від 03 січня 2026 року, відповідно до якої відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 52 ). Ухвалою суду від 05 січня 2026 року позовну заяву ТОВ « Діджи Фінанс » до [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін, до відому яких доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 08 год. 30 хв. 04 лютого 2026 року ( а.с. 53 ). Сторони належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи ( а.с. 56- 57 ). Від відповідача на адресу суду будь - яких заяв ( клопотань ) не надходило, не скористався відповідач і правом подати відзив на позов. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд встановив наступні обставини справи. Так, відповідно до договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» № 1407361917850 від 13 березня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] , який підписаний електронними підписами сторін, одноразовим ідентифікатором, останньому надано ліміт (сума) кредиту 7 500 грн. 00 коп., строк кредитування 120 днів з 13 березня 2024 року по 11 липня 2024 року. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 11 липня 2024 року або достроково. Дисконтна процентна ставка становить 1,225% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Базова процентна ставка складає 2,45 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (а.с.20 зворот-22). 13 березня 2024 року [PERSON] звернувся з анкетою-заявою на отримання кредиту до ТОВ «ФК «Віва Капітал» з проханням надати кредит (а.с.20). З додатку №1 до договору про споживчий кредит № 1407361917850 від 13 березня 2024 року, вбачається графік платежів, згідно якого відповідач 13 березня 2024 року отримав кредит в сумі 7 500 грн. 00 коп. Станом на 11 липня 2024 року сума кредиту за договором 7 500 грн. 00 коп., чиста сума кредиту становить 11 175 грн.00 коп., 3 675 грн. 00 коп. - проценти за користування кредитом (а.с.27). Як вбачається з довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 23 грудня 2025 року про підтвердження успішної оплати, згідно договору з ТОВ «ФК «Віва Капітал» М1805/1 від 18 травня 2023 року виконана транзакція № 1378853435 від 13 березня 2024 року на номер картки № [NUMBER] на суму 7 500 грн. 00 коп. ( а.с.37 ). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1407361917850 від 13 березня 2024 року, нараховано заборгованості у загальному розмірі 29 550 грн. 20 коп., з яких: 7 500 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 22 050 грн. 20 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 13 - 14 ). 18 жовтня 2024 року укладено договір факторингу №18102024, відповідно до умов даного договору ТОВ «ФК «Віва Капітал» відступило право вимоги за кредитним договором № 1407361917850 від 13 березня 2024 року, що укладений між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та відповідачем, на користь ТОВ «ФК «Віва Капітал», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за плату до боржників вказані у реєстрі боржників ( а.с. 30 33 ). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 18102024 набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 29 550 грн. 20 коп., з яких: 7 500 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 22 050 грн. 20 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 12 ). Відповідно до платіжної інструкції ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило ТОВ «ФК «Віва Капітал» плату за договором факторингу №18102024 (а.с.39). 15 серпня 2025 року на адресу [PERSON] направлено досудову вимогу про сплату на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 1407361917850 від 13 березня 2024 року на суму 29 550 грн. 20 коп. (а.с. 40 ). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка в силу ч.2 ст.1054 ЦК України застосовується до правовідносин у сфері кредитування, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.1) ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному,об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, що існують підстави для задоволення позову. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти не повернув. З часу отримання позивачем права вимоги до відповідача, останнім заборгованість за кредитним договором № 1407361917850 від 13 березня 2024 року не сплачувалася. Розмір суми заборгованості підтверджується умовами укладеного договору. За таких обставин, з [PERSON] підлягає стягненню 29 550 грн. 20 коп. заборгованості за кредитним договором на користь позивача, який отримав право вимоги за кредитним договором. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с. 1 ). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача 2422,40 грн. судового збору. Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Позивач просить стягнути з відповідача 6 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Інтереси позивача представляє адвокат Лівак І.М. ( а.с. 42 ) На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача додав до заяви договір № 42649746 від 01 січня 2025 року про надання правової допомоги (а.с. 17 19 ). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір про надання правничої допомоги № 42649746 від 01 січня 2025 року, укладений між ТОВ «Діджі Фінанс» та адвокатом Лівак І.М., акт про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 17 листопада 2025 року ( а.с. 10 ), згідно якого підтверджується, що адвокат Лівак І.М надала ТОВ «Діджі Фінанс» наступні послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджі Фінанс» 1, год., вартість 1500, загальна вартість 2250 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості 3 год., вартість 1000 грн., загальна вартість 3000 грн.; формування додатків до позовної заяви 1 год., вартість 750 грн., загальна вартість 750 грн. Разом 6000 грн. (а.с. 10 ). Враховуючи незначну складність справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, та обсяг необхідних адвокатом послуг, час, витрачений адвокатом на надання послуг, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, що відповідатиме критерію розумності їхнього розміру, виходячи з обставин цієї справи.

Outcome: approved