Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом і просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на будинок садибного типу № 29, загальною площею 50,1 кв.м., житловою площею 22,4 кв.м., з відповідними надвірними спорудами по [ADDRESS] , при цьому, свої вимоги обґрунтовує тим, що вказаний будинок з 2012 року перебуває у його користуванні. До 2009 року в цьому будинку проживав [PERSON] , якому належав цей будинок, а також його дружина - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] були сусідами, їх будинки розташовані поруч. [INFO] [PERSON] помер. У 2010 році [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до російської федерації. Вона повідомила позивачу, що не збирається повертатися до України і що подальша доля будинку [ADDRESS] її не цікавить, оформлювати спадщину після смерті чоловіка вона не буде. Цей будинок ніхто не спадкував, ніхто ним не користувався та ніхто на нього не претендував, не утримував його, територія заростала рослинністю. З 2012 року [PERSON] почав користуватись цим будинком, утримував його, ремонтував, провів комунікації - водопостачання та електропостачання. особові рахунки на надання комунальних послуг відкрив на своє ім`я. [PERSON] відкрито володів та користувався цим майном з 2012 року, жодна особа не претендувала на цей будинок та не висловила заперечення щодо його володіння цим будинком. В подальшому через односельчан позивач дізнався, що [PERSON] померла [INFO] в російській федерації. Спірний будинок розташований на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 5923881000:04:000:00008, площею 0,2500 га, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку. Позивач отримав дозвіл Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області та розробив проект землеустрою для відведення земельної ділянки з метою отримання її в оренду. Рішенням Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області від 07 жовтня 2025 року земельну ділянку з кадастровим номером 5923881000:04:000:00008, площею 0,2500 га надано в оренду позивачу. Позивач також розробив технічний паспорт на спірний будинок. На спірний будинок в Новослобідській сільській раді Конотопського району Сумської області заведена по господарська книга. Отже, впродовж 13 років (з 2012 по 2025) позивач відкрито володіє і користується житловим будинком [ADDRESS] . Однак, позивач позбавлений можливості оформити право власності на вказаний будинок, а тому звертається до суду з позовом про визнання за ним права власності на цей будинок за набувальною давністю. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 24.11.2025 було відкрито провадження у даній цивільній справі та визначено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, а також призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 23.12.2025 підготовче провадження у даній цивільній справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, надав суду письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.38). Заслухавши представника позивача, яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дослідивши надані докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних міркувань. Як вбачається із довідки П`ятого старостинського округу Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумськоївід 31 жовтня 2025 року № 42, [PERSON] користується житловим будинком та земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 0,21 га за адресою: [ADDRESS] з 2012 року без правоустановлюючих документів (а.с.9). Згідно з виписки з погосподарської книги Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області від 2 жовтня 2025 року № 02-10/2899, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Номер об`єкта ПГО 0393-3 в погосподарській книзі № 5 відкритий на [PERSON] (а.с.9зв.). [PERSON] та [PERSON] 26.09.1950 одружились, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 26.09.1950 (а.с.7). [PERSON] помер [INFO] у с. Гірки Путивльського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданного 26.02.2009 (а.с.39). [PERSON] померла [INFO] с. Росстані Ливенського району Орловської області, російської федерації, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданного 07.03.2019 (а.с.8,). Як вбачається з довідки Приватного підприємства Путивльське бюро технічної інвентаризації та проектування № 273 від 13 жовтня 2025 року, житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.10). Рішенням Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області від 28 червня 2022 року вул. Гагаріна у с. Гірки перейменовано на [ADDRESS] (а.с.10зв.-11). За замовленням [PERSON] . Приватним підприємством Путивльське бюро технічної інвентаризації та проектування було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу, що розташований по [ADDRESS] (а.с.11 зв.). Як вбачається з довідки КП «Турбота» Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області № 76 від 29 жовтня 2025 року, вказане підприємство дійсно в 2019 році надало послуги з підводу води від центральної водомережі до житлового будинку в [ADDRESS] (а.с.12). На підставі рішення Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області від 07.10.2025 земельну ділянку, кадастровий номер 5923881000:04:000:0008, загальною площею 0,2500 га, що розташована за адресою по [ADDRESS] , передано в оренду [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.13,22-24). [PERSON] укладено договір від 29 липня 2016 року № 292069719 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-21). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди мають враховувати, що для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до зазначеної статті повинні існувати наступні ознаки: володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків. У відповідності до вищенаведених норм матеріального права, ознаками володіння, необхідними для набуття права власності за набувальною давністю є добросовісне, відкрите та безперервне володіння, які повинні мати місце одночасно. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч.1 ст.344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. При вирішенні спорів про набувальну давність необхідно враховувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися у повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Позов про право власності за давністю володіння не може пред`явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником. Разом з тим, у постанові від 14 травня 2019 року в справі № 910/17274/17 Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності усіх вказаних умов у сукупності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент заволодіння ним не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Водночас він повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Отже, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка надалі претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Таким чином, за встановлених судом обставин, відсутні підстави вважати, що володіння позивачем [PERSON] спірним будинком є добросовісним та правомірним для набуття права власності в порядку набувальної давності на підставі ст. 344 ЦК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed