Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

В Жовківський районний суд Львівської області через електронний суд 30.01.2025 року від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" - адвоката Ткаченко Юлії Олегівни надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 1382156 від 19.04.2021 року. Позов обґрунтовує тим, що 19.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі - Позикодавець) та [PERSON] (надалі - Позичальник/Відповідач) укладено Договір позики №1382156 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі - Договір позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 008,00 грн., строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу. Того ж дня, Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №1382156 від 19.04.2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6 008,00 грн. для перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи, так як перерахунок коштів з банківського рахунку Позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. 26.10.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 р. за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1382156 від 19.04.2021 р. 03.04.2023р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1382156 від 19.04.2021р. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 20 355,10 грн., з яких: 6 008,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 347,10 грн. - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи умови Договору позики №1382156 від 19.04.2021р., та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 0 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 20 235,64 грн., зокрема: 6 008,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 227,64 грн. - сума заборгованості за відсотками. Отже, Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами - не виконав ні перед Позикодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором позики №1382156 на підставі договору факторингу. Позивач також поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 500,00 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути із відповідача на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за Договором позики №1382156 від 19.04.2021р. в розмірі 20 235,64 грн., з яких: 6 008,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 227,64 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 10.02.2025 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, одночасно задоволено клопотання про витребування доказів з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (арк. спр. 64-66). Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак представником позивача подано до суду заяву, в якій представник просить проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», щодо ухвалення заочного рішення в справі позивач не заперечує. Представник відповідача - адвокат Богданов О.В. подав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, в якій також просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, та просить врахувати при розподіли судових витрат те, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи. Ураховуючи подані сторонами письмові заяви, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд справи у відсутності сторін та на підставі поданих до суду доказів і наявних матеріалів справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положеннями ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 19.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №1382156, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6008,00 грн., строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Вказані обставини підтверджуються копією договору позики, що підписаний сторонами, а також довідкою про ідентифікацію позичальника (арк. спр. 28). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до п. 12 вищевказаного Договору позики №1382156 від 27.06.2021 року, цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі. Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №1382156 від 19.04.2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема надав відповідачу у користування грошові кошти в розмірі 6008,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи, що підтверджується електронною платіжною інструкцією №9aafe3f9-6cc4-4c1b-a7b4-5b8d71c39f15 від 19.04.2021 року (арк. спр. 31), та копією довідки № КД-000005948/ТНПП від 13.01.2025 р. ТОВ «ФК Фінекспрес» (арк. спр. 30). 26.10.2021 р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 р. за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1382156 від 19.04.2021 р., що підтверджується копією даного договору та витягом з реєстру прав вимоги до нього (арк. спр. 32-41). 03.04.2023р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1382156 від 19.04.2021 р. що підтверджується копією даного договору та витягом з реєстру прав вимоги до нього (арк. спр. 43-53). Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20355,10 грн., з яких: 6008,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 347,10 грн. - сума заборгованості за відсотками (арк. спр. 52). Відповідно до розрахунку заборгованості, сума заборгованості [PERSON] за Договором позики №1382156 від 19.04.2021 року становить 20235,64 грн., з яких: 6 008,00 грн. - сума заборгованості за тілом позики; 14 227,64 грн. - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами (арк. спр. 5-7). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник обв`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Ураховуючи те, що за умовами вищезазначеного договору відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України не надав, суд вважає, що заборгованість за тілом позики підлягає стягненню з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", а відтак, позовні вимоги в цій частині належить задовольнити. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за тілом позики, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зауважила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Оскільки Договір позики № 1382156 від 19.04.2021 року укладено на 30 днів, строк дії договору закінчився 19.05.2021 року, про що зазначено в умовах договору. З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним. А відтак, проценти за користування кредитними коштами за Договором позики № 1382156 від 19.04.2021 року нараховуються до 19.05.2021 року. Пунктом 2 Договору позики передбачено, що процентна ставка (базова) становить 1,99 % в день і є фіксованою. Пунктом 3 Договору позики передбачено, що проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики. Отже, за користування кредитним коштами у позичальника виник обов`язок зі сплати відсотків в розмірі 1,99 % в день, що становить 119,56 грн. (6008 грн. х 1,99%). З огляду на те, що Договір позики укладено на 30 днів, заборгованість позичальника за відсотками за користування кредитними коштами в межах строку дії кредитного договору становить 3586,80 грн. (119,56 х 30 = 3586,80). Ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 3586,80 грн. Щодо посилання позивача у позовні заяві на те, що у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою і такі умови передбачені у Правилах, а строк пролонгації обмежено 90 календарними днями, то суд враховує наступне. У Договорі позики від 19.04.2021 року визначено, що Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі "Правила"), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі (п. 4.2. договору). Однак, надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, що складаються з 18 розділів, які містяться у матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину договору позики, укладеного між сторонами шляхом підписання Договору позики від 19.04.2021 року, а тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови та строки пролонгації або автопролонгації договору позики. За таких обставин, поданий ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" позов належить задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 6008,00 грн. заборгованості за тілом позики та 3586,80 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, а всього 9594,80 грн., а в задоволенні решти позовних вимог належить відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю - ІІ група, безтерміново. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю І та ІІ груп. З огляду на наведене, судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1148 грн. 70 коп. (47,42 % від суми позовних вимог - 20 235,64 грн.) компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. 00 коп., суд враховує наступне. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, відповідно до котрої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 в справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду подані Договір про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року (арк. спр. 53-56), ордер на надання правничої (правової) допомоги позивачу адвокатом Ткаченко Ю.О., Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, витяг з Акту №5-П приймання-передачі надання правничої допомоги (арк. спр. 56-60). Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, беручи до уваги обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, враховуючи зазначені в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає обґрунтованим та доведеним розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн., які можна вважати необхідними для позивача, який звернувся до адвоката для надання професійної правничої допомоги.

Outcome: partial