Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , згідно якого просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 26 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Путивльського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №65. Після розірвання шлюбу залишити малолітню [PERSON] , [INFO] , проживати разом із нею та після розірвання шлюбу залишити її шлюбне прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову посилається на те, що 26 липня 2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу в неї з відповідачем народилася дочка [PERSON] , [INFO] . З відповідачем вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, разом не проживають 4 роки, мають різні погляди на сімейне життя, подальше збереження сім`ї є неможливим. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, подружні права та обов`язки, внаслідок чого їхня сім`я розпалася і зберегти її неможливо. Вважає, що відновлення шлюбних відносин неможливе і це суперечило б її інтересам. Також вказала, що з приводу місця проживання дитини спір відсутній та зазначила, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Крім того зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище. Посилаючись на вищенаведене, норми ст.110, ч.2 ст.112, ст.113 СК України просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час, місце судового засідання. При цьому, у позовній заяві, позивачка вказала, що справу просить розглянути у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання. Відзиву на позов не подав. Про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд не приймає до уваги заяву [PERSON] від 27.09.2025, яка надійшла до суду поштовою кореспонденцією через ТОВ «Нова пошта», оскільки до вказаної заяви не долучено документ, який посвідчує особу [PERSON] , а також через те, що відправником даної заяви, як вбачається з поштового конверта ТОВ «Нова пошта», вказано прізвище та ініціали позивачки по справі « [PERSON] ». Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти, що сторони зареєстрували шлюб 26 липня 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Путивльського районного управління юстиції у Сумській області (далі відділ ДРАЦС), актовий запис №65, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26 липня 2014 року вищевказаним відділом ДРАЦС. Від шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 15 грудня 2014 року виконкомом Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Тривалий час між сторонами погіршились відносини, вони проживають окремо 4 роки, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Клопотання про надання строку для примирення сторони не заявляли. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26 липня 2014 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Путивльського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №65. Вирішуючи питання про залишення проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із матірю після розірвання шлюбу, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з Витягу з реєстру територіальної громади (Глухівська територіальна громада) від 30.04.2025 позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] з 10січня 2018 року. Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні (малолітні) діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів про наявність спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини, втім позивачкою заявлено вимогу про залишення проживання спільної дочки разом із нею після розірвання шлюбу, то у розрізі заявлених вимог в межах розгляду даної цивільної справи судом не вирішується питання про визначення місця проживання спільної дитини, а вирішується лише питання про залишення проживання дитини з тим із батьків після розірвання шлюбу, з ким наразі дитина проживає. Відтак, суд дійшов висновку про залишення дитини [PERSON] , [INFO] , проживати разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] . При цьому, відповідно до абз.1 ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Суд роз`яснює, що у разі виникнення спору щодо визначення місця проживання спільної дитини, такий спір вирішується у порядку ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що позивачка бажає залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь позивача. На підставі вищенаведеного, ст.ст.105,110, 112,113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved