Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник позивача - адвокат Хільчевський С.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити порядок користування земельною ділянкою розміром 1295 кв.м. розташованою за адресою: [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] згідно з їх частками у праві власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] є власником 3/4 частин житлового будинку [ADDRESS] . Співвласником іншої 1/4 частини житлового будинку є [PERSON] . Вказане домоволодіння розташовано на присадибній земельній ділянці розмір якої становить 1295 кв.м. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою по [ADDRESS] встановити у добровільному порядку неможливо, оскільки співвласник [PERSON] відмовляється підписувати відповідну угоду. У зв`язку із цим, позивач фактично позбавлений права на приватизацію власної частини земельної ділянки та вимушений звернутись до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. У відзиві на позовну заяву відповідач просила відмовити в позові з підстав відсутності спору щодо порядку користування земельною ділянкою, відмовою позивача добровільно укласти угоду щодо користування земельною ділянкою (т. 1 а.с.47-49). Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.11.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.38 том 1). Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25 січня 2023 року у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, обов`язок оплати за проведення експертизи покладено на позивача (а.с.108-109 том 1). Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 12 червня 2023 року направлено матеріали справи для проведення експертизи згідно з ухвалою суду від 25.01.2023 року (а.с.151-152 том 1). Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30 січня 2024 року у справі призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу, обов`язок оплати за проведення експертизи покладено на відповідача (а.с.219-220 том 1). Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02 травня 2025 року у справі призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу, обов`язок оплати за проведення експертизи покладено на позивача (а.с.178 том 2). Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Хільчевський С.О. в судовому засіданні 22.01.2026 просили встановити порядок користування ділянкою за запропонованим судовим експертом першим варіантом, однак без надання у спільне користування земельної ділянки для обслуговування будівлі сараю Літ. "Л", яка перебуває в користуванні відповідача та криниці №1, яка не є діючою. Також просили стягнути понесені позивачем судові витрати. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат СоломонюкС.А. просили встановити порядок користування ділянкою за запропонованим судовим експертом першим варіантом, без будь-яких відступів від такого варіанту. Витрати, які були понесені на проведення експертизи просили врахувати при розподілі. Представник третьої особи Житомирської міської ради Наталія Шевчук подала до суду клопотання в якому просить справу розглядати без участі представника Житомирської міської ради (а.с.63 том 1). В судовому засіданні 22.01.2026 на підставі ч.2 ст. 244 ЦПК України суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 03.02.2026. В дане судове засідання представник позивача подав заяву про проголошення судового рішення за відсутності позивача та його представника. Аналогічну заяву було подано відповідачем. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. З інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за номером 260171197 від 07.06.2021, а також з копій свідоцтва про право на спадщину №2-2820 від 27.07.1990 року, договору дарування №5-2585 від 04.04.1996, свідоцтва про право на спадщину №2-310 від 25.03.2003 року вбачається, що право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] у розмірі 3/4 ід. частки житлового будинку та за [PERSON] у розмірі 1/4 ід. частки житлового будинку (а.с. 7,9,10-11 том 1). Відповідно до рішення Житомирської міської ради за №1384 від 15.04.2025 року затверджена технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності загальною площею 0,1290 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1810136600:06:020:0049, з метою подальшого встановлення порядку користування земельною ділянкою в органах судової влади (а.с. 116-158, 166-168 т. 2). Згідно з висновком експерта №Т897/10-2025 від 31.10.2025, складеного за результатами проведення на підставі ухвали суду судової земельно-технічної експертизи, експертом запропоновано, зокрема варіант №1 та варіант №2 порядку користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1810136600:06:020:0049 площею 0,1290 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яким враховано частки співвласників, об`ємно-планувальне рішення житлового-будинку, розташування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами на території земельної ділянки; конфігурацію земельної ділянки з кадастровим номером 1810136600:06:020:0049, розміщення земель загального користування відносно досліджуваної ділянки, фактичний порядок користування приміщеннями житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельною ділянкою; відомості про обмеження у використанні земельної ділянки (території в червоних лініях) (а.с.206-232 том 2). Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (стаття 88 ЗК України). Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначив, що загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, у зв`язку з чим при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. За нормою частини другої статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 358 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Таким чином, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель і споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі №127/21769/16-ц. З огляду на наведені норми закону та встановлені в засіданні обставини, враховуючи частки сторін у домоволодінні та відсутність доказів досягнення сторонами згоди щодо порядку користування земельною ділянкою, а також з метою забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном, а також майном, яке перебуває у спільному користуванні, суд вважає за можливе встановити між сторонами порядок користування земельною ділянкою за запропонованим судовим експертом варіантом №1 земельно-технічної експертизи із встановленням обмеження для можливості доступу, обслуговування та поточного ремонту будівлі сараю Літ. "Л", яка перебуває в фактичному користуванні відповідача та криниці №1, яка перебуває в спільному користуванні сторін, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Заперечення представника позивача щодо встановлення обмеження на користування земельною ділянкою для обслуговування та ремонту сараю Літ. "Л", який перебуває в користуванні відповідача, з підстав самовільного будівництва, не беруться судом до уваги, оскільки в даному випадку слід враховувати фактичне користування будівлями та земельною ділянкою, що склалися між співвласниками, а також можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель і споруд, необхідність зведення будівель, на чому наголошено в Пленумі Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 2 с. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн (ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою станом на 2021 рік становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908,00 грн.), тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Крім того, підлягаю розподілу понесені витратив на проведення судових експертиз. Оскільки в основу судового рішення покладено додаткова комісійна судова земельно-технічної експертиза №Т897/10-2025 від 31.10.2022 року, яка була оплачена позивачем в сумі 16728,60 грн., що підтверджується копією квитанції від 27.05.2025 року та актом здачі-приймання від 31.10.2025 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 8364,30 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки заявлені позовні вимоги, засновані на висновках вказаної експертизи, судом задоволені (частково). Витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи від 15.09.2023р. та додаткової земельно-технічної експертизи від 26.07.2024 року покладаються на сторін, які оплатили проведення таких експертиз, оскільки висновки за результатами проведення таких експертиз не взяті судом до уваги при ухваленні рішення. Також з огляду на часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає часткове стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2500,00 грн.

Outcome: partial