Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 14 березня 2020 року відповідач уклав Кредитний договір №1473219у формі електронного документу з використанням електронного підпису із ТОВ «Мілоан» та отримав кредит в сумі 12000грн, який зобов`язувався повернути разом із відсотками згідно умов Договору. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором; [PERSON] не повернувсвоєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором. Надалі на підставі Договору факторингу №03/10 укладеного 09.10.2020 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Діджи Фінанс», останнє набуло право вимоги за вказаним кредитним договором та на підставі Договору факторингу 24.01.2022р. передало своє право вимоги за вказаною заборгованістю ТзОВ «Фінансова компанія «Солвентіс». Враховуючи порушення зобов`язання за кредитним договором [PERSON] має заборгованість в сумі 35040грн, яка складається з наступного: 12000грн. - заборгованість по кредиту; 21600грн - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом, 1440грн становить заборгованість за комісією; відтак просять присудити стягнути вказану суму в користь товариства та понесені судові витрати, в тому числі на правову допомогу. Відзиву на позов від відповідача до суду не поступало; позивачем подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача і у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, і, в даному конкретному випадку за наявних у справі доказів за одночасного існування передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов ухвалює заочне рішення. У зв`язку з наведеним і, вивчивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав: Судом установлено, що 14 березня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №1473219, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 12000грн, який він зобов`язувався повернути разом з відсотками відповідно до умов кредитного договору. Згідно Договору факторингу №03/10 від 09.10.2020р, укладеного між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Діджи Фінанс», останнє набуло право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором. Із Договору факторингу №1/15 від 24.01.2022р, укладеного між ТзОВ «Діджи Фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Солвентіс», останнє набуло право вимоги заборгованості за цим кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1473219 від 14.03.2020року вбачається, що [PERSON] має заборгованість в сумі 35040грн, яка складається із 12000грн. - заборгованість по кредиту; 21600грн. - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом; 1440грн становить заборгованість за комісією. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом відповідач [PERSON] порушив умови договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору суду не представлено. За таких обставин суд дійшов до висновку про повне задоволення позовних вимог позивача та слід стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором, заборгованість за простроченими відсотками та комісією в сумі 35040грн, що передбачено у поданих розрахунках виходячи із законодавчих норм. Також позивач просить присудити стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 6000грн. На підтвердження понесених витрат суду надано: копію договору про надання правничої допомоги №43657029 від 01.11.2024р., детальний опис наданих адвокатом послуг; акт до договору, на суму 6000грн; свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц. Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також враховуючи виконання роботи адвокатом, задоволення позову, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000грн., що є співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи. Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТзОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2422,4грн, що підтверджено наданою позивачем Платіжною інструкцією №1023 від 24.09.2025р. Оскільки позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» задоволено повністю, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved