Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради, звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між Комунально-побутовим підприємством «Теплоенергопостач» Ірінської міської ради (далі - Позивач або КПП «Теплоенергопостач» IMP) та [PERSON] (далі - Відповідач) існують правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, послуг з централізованого опалення. Так, 25.01.2013 р. між власником квартири - [PERSON] та Комунально-побутовим підприємством «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради було підписано Договір про надання послуг з опалення №8114 (далі Договір). Зазначив, що з 01.12.2021 року зі споживачем - [PERSON] , на виконання вимог ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», було укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання (відповідно до вимог закону договір розміщений на офіційному сайті КПП «Теплоенергопостач» ІМР: https://tep-irpin.org.ua за посиланням: https://tep-irpin.org.ua/2021/11/01/типовий-індивідуальний-договір-про-н/). Вказав, що будинок по [ADDRESS] є багатоквартирним, опалення квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є його невід`ємною частиною. Система опалення квартири відноситься до інженерної системи будинку, як цілісного майнового комплексу, де всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув?язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньо-будинкової системи загалом, що свідчить про те, що відповідач отримує теплову енергію. Рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення квартири [ADDRESS] , станом на дату звернення до суду, немає. Відтак, відповідач не відмовився від послуг в установленому порядку та використовує їх для задоволення власних потреб. Зазначив, що за період з 01.12.2012 року по 30.06.2025 року, відповідачу нараховано, за отримані послуги, суму в розмірі 109 426,36 грн. Частково відповідач оплатила отримані послуги - за спірний період сплачено 10 944,54 грн. При цьому, станом на 01.01.2012 року заборгованість становила 3 949,15 грн. Таким чином, станом на 01.07.2025 року залишок боргу за надані послуги теплопостачання становить 102 430,97 грн. (3 949,15 грн. + (109 426,36 грн. 10 944,54 грн). У зв`язку з вищенаведеним позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 102 430,97 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04.09.2025 року відкрито провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву у якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується оголошенням на сайті «Судова влада України» та зворотніми повідомленнями про вручення поштової кореспонденції, які повернулись на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) в межах територіальної громади м. Ірпінь. Відповідно до витягу з реєстру нерухомого майна з «Опендатабот», [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Встановлено, що 25.01.2013 р. між власником квартири - [PERSON] та Комунально-побутовим підприємством «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради було підписано Договір про надання послуг з опалення №8114. Відповідно до умов договору КПП «Теплоенергопостач» IMP зобов`язане надавати Споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, які проживають у квартирі [ADDRESS] , послуги з опалення. У свою чергу Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.1 - 1.4, 5.2 Договору). З 01.12.2021 року зі споживачем - [PERSON] , на виконання вимог ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», було укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання (відповідно до вимог закону договір розміщений на офіційному сайті КПП «Теплоенергопостач» ІМР: https://tep-irpin.org.ua за посиланням: https://tep-irpin.org.ua/2021/11/01/типовий-індивідуальний-договір-про-н/ ). Відповідно до тарифів на послуги з теплової енергії для населення, які затверджені рішеннями виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області: від 12.10.2010 р. №202; від 23.09.2016 р. №202; 31.10.2017 р. №238; від 27.02.2018 р. №40; від 13.11.2018 р. №221/5; від 26.02.2019 р. №28/8; рішеннями виконавчого комітету Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області від 06.10.2021 р. N?275 та від 03.11.2021р. N?317; Розпорядженнями Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області від 20.10.2022р. N?211, від 20.10.2023р. N?729 та від 25.10.2024р. N?1871, [PERSON] нараховувалась плата за надані послуги з централізованого опалення. З переходом на нові договірні відносини (з 01.12.2021 року), відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Відтак, з 01 грудня 2021 року нарахування за послуги з постачання теплової енергії здійснювалось відповідно до рішення виконавчого комітету Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області від 03.11.2021р. N?3172, яким встановлено, що двоставковий тариф на послуги з постачання теплової енергії для населення з ПДВ становить: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - 1151,69 грн/Гкал; умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії в місяць протягом року - 161280,00 грн/Г кал/год. Плата за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента (за наявності вузла комерційного обліку) була затверджена КПП «Теплоенергопостач» МР наказом №504 від 21.10.2021 року та становила 21,38 грн з ПДВ. У зв?язку з введенням в Україні воєнного стану, наказом від 31.10.2022 року №415, від 08.11.2023 року №576 та наказом від 22.11.2024 року №462 плата за абонентське обслуговування застосовується на рівні, що застосовувався до споживачів станом на 24.02.2022 року. Аналогічно, на опалювальний період 2022/2023 рр., 2023/2024рр. та опалювальний період 2024/2025 рр. рішеннями виконавчого комітету Ірпінської міської ради до споживачів (населення) застосовується тариф на послугу з постачання теплової енергії на рівні, що застосовувався до споживачів станом на 24.02.2022 року. Згідно з розрахункового листа абонента [PERSON] з 01.12.2012 року по 30.06.2025 року, відповідачу нараховано, за отримані послуги, суму в розмірі 109 426,36 грн. Частково відповідач оплатила отримані послуги - за спірний період сплачено 10 944,54 грн. При цьому, станом на 01.01.2012 року заборгованість становила 3 949,15 грн. Таким чином, станом на 01.07.2025 року залишок боргу за надані послуги теплопостачання становить 102 430,97 грн. (3 949,15 грн. + (109 426,36 грн. 10 944,54 грн) Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із до ч.1 та ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно із ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. За п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.05 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та укладеного Договору, відповідач повинен був сплачувати плату за надані послуги з централізованого опалення, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Нарахування здійснювалися за фактично спожиту теплову енергію, кількість якої визначено загально будинковим тепловим лічильником. За наявності заборгованості у відповідача за цим договором позивач зараховує кошти, що надійшли від відповідача як погашення заборгованості за надані послуги в минулі періоди за цим Договором, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України) Позивачем зобов`язання визначені Договором про надання послуг з опалення виконані належним чином та у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання не виконала, за надані послуги не розраховувалась і станом на липень 2025 року має заборгованість, відповідно до розрахунку, у розмірі 102 430,97 гривень. З огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Враховуючи той факт, що відповідач отримувала послуги теплопостачання, не відмовлялась від їх одержання та перебувала в договірних відносинах з КПП «Теплоенергопостач», суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за отримані послуги в повному розмірі. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено судовий збір в сумі 3 028,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №436 від 29.07.2025 року. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 гривень, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 526, 611, 625 ЦК України,

Outcome: approved