Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Згідно з позовною заявою відповідач після розірвання шлюбу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітнього сина [PERSON] . Зокрема, не сплачує аліменти, не цікавиться станом здоров`я, успіхами у навчанні та духовним розвитком дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, фактично не спілкується з сином, що негативно впливає на нормальне самоусвідомлення дитини. Відповідач позовні вимоги не визнає. Надав відзив на позов, у якому зазначає, що понад 5 років працює за кордоном. Протягом цього часу підтримував зв`язок із сім`єю та передавав гроші, одяг і продукти через перевізників. Стверджує, що не знав про судове рішення щодо аліментів, а позивачка навмисно подала виконавчий лист до ДВС лише через кілька місяців після його видання, щоб створити формальну підставу для позову (борг понад 6 місяців). Дізнавшись про борг, одним платежем погасив усю заборгованість. Натомість позивачка заблокувала його в усіх месенджерах, чим унеможливила дистанційне спілкування з сином. Орган опіки та піклування Чинадіївської селищної ради надав висновок № 02-21/1005 від 10.10.2025 року про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав з огляду на відсутність доказів «винної поведінки» та «свідомого нехтування» обов`язками, оскільки батько вжив заходів для погашення боргу. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який у даному випадку не відповідає найкращим інтересам дитини. Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представники сторін та третьої особи подали до суду заяви з проханням про розгляд справи без їхньої участі. Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч. ч. 2, 3 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення від виконання своїх обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Судом встановлено, що Сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. Дитина проживає разом із матір`ю. Згідно з рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 05.02.2024 року у справі № 303/7843/24, з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина. На виконання вказаного рішення 19.03.2025 року було відкрито виконавче провадження, що підтверджується наданою відповідачем копією постанови. Згідно з розрахунком заборгованості № 77555225 від 11.04.2025, за відповідачем обліковувалася заборгованість, що стала підставою для звернення позивачки до суду. Водночас, відповідачем надано суду квитанцію № ПН 4200397 від 09.10.2025, згідно з якою заборгованість за виконавчим провадженням погашена в повному обсязі. Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності винної поведінки батьків. Судом встановлено, що відповідач мав заборгованість по аліментах, однак, під час розгляду справи надав докази повного погашення боргу. Це свідчить про те, що відповідач не має стійкого наміру ухилятися від фінансового забезпечення дитини, а наявність боргу в певний період не є безумовною підставою для позбавлення прав. Всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України позивачкою не надано беззаперечних доказів того, що відповідач свідомо та навмисно ігнорує дитину. Суд бере до уваги доводи відповідача про роботу за кордоном як спосіб забезпечення родини та наявність перешкод у спілкуванні через блокування засобів зв`язку. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Чинадіївської селищної ради № 02-11/339 від 10.10.2025 про недоцільність позбавлення прав. Висновок є належним чином обґрунтованим і таким, що відповідає найкращим інтересам дитини (ст. 3 Конвенції про права дитини). Аналізуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків не знайшов свого повного підтвердження як такого, що має незворотний та свідомо винний характер. Позбавлення батьківських прав у цьому випадку було б непропорційним заходом втручання у право на сімейне життя. Погашення боргу свідчить про можливість виправлення ситуації без застосування радикальних правових наслідків. З огляду на викладене, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed