Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

У вересні 2025 року позивач ТОВ "Бізнес позика" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 січня 2022 року між ТОВ "Бізнес позика" та [PERSON] договір про надання кредиту № 443945-КС-001, згідно з умовами якого ТОВ "Бізнес позика" надало позичальнику [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн на строк 24 тижні. Кінцевий термін повернення кредиту - 01 липня 2022 року. Процентна ставка за користування кредитом - 0,86295 %, яка нараховується на залишок заборгованості за кредитом, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом. Комісія за надання кредиту - 1500,00 грн. Відповідач не дотримувався умов кредитного договору, своєчасно не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним. Заборгованість [PERSON] за договором про надання кредиту від 14 січня 2022 року № 443945-КС-001 становить 20098,28 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 9549,80 грн, проценти за користування кредитом у сумі 10548,48 грн. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання кредиту від 14 січня 2022 року № 443945-КС-001 у сумі 20098,28 грн. Також ТОВ "Бізнес позика" просило суд стягнути з [PERSON] судовий збір у сумі 2422,40 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Бізнес позика" до [PERSON] про стягнення заборгованостіта відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Зазначена ухвала була надіслана відповідачеві за адресою, за якою зареєстроване його місце проживання. Поштове відправлення з ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повернуто відправнику з проставленням 23 жовтня 2025 року у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи у місці проживання. Отже, за положеннями п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала судді Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачеві 23 жовтня 2025 року (зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19, від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18). Відповідач відзив на позовну заяву ТОВ "Бізнес позика" до суду не подав. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року витребувано в АТ "Універсал банк" належним чином засвідчені документи з інформацією, чи була емітована АТ "Універсал банк" банківська карта № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; виписку з банківського рахунку клієнта [PERSON] , до якого емітовано картку № [NUMBER] , за період з 14 січня 2022 року до 01 липня 2022 року (якщо такий рахунок відкривався). 11 листопада 2025 року АТ "Універсал банк" надало суду витребувані документи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, у позовній заяві позивач просив суд розглянути справу за відсутності його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Судом з`ясовано, що 14 січня 2022 року ТОВ "Бізнес позика" та [PERSON] укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" договір про надання кредиту № 443945-КС-001, за умовами якого ТОВ "Бізнес позика" зобов`язалось надати позичальнику [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн на строк 24 тижні. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес позика" (п. 13 договору). Оскільки цей договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. ТОВ "Бізнес позика" належно виконало умови кредитного договору, надавши позичальнику [PERSON] кредитні кошти у сумі 10000,00 грн, що підтверджуєтьсяквитанцією від 14 січня 2022 року № 483404746 (а. с. 40) та випискою про рух коштів на банківському рахунку [PERSON] , відкритому в АТ "Універсал банк". Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з умовами договору про надання кредиту від 14 січня 2022 року № 443945-КС-001 [PERSON] зобов`язався повернути кредит у термін до 01 липня 2022 року, проте взяте на себе зобов`язання не виконав, допустив заборгованість за тілом кредиту у сумі 9549,80 грн. Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За положеннями договору про надання кредиту від 14 січня 2022 року № 443945-КС-001 та п. 5.1 Правил надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес позика", що є невід`ємною частиною вказаного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щоденно на неповернуту суму кредиту, станом на початок доби, з першого для перерахування суми кредиту позичальнику протягом всього строку кредитування. Фіксована процентна ставка 0,86295 %. Несплачена відповідачем сума процентів за користування кредитом становить 10548,48 грн. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Бізнес позика" заборгованість за договором про надання кредиту від 14 січня 2022 року № 443945-КС-001 у сумі 20098,28 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 9549,80 грн, проценти за користування кредитом у сумі 10548,48 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved