Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

У провадження Чечелівського районного суду міста Дніпра надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21 жовтня 2017 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина: донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки для забезпечення її повноцінного розвитку, а також побутових і життєвих потреб, у зв`язку з чим позивач самостійно здійснює повне матеріальне забезпечення, виховання та розвиток дитини. Неодноразові звернення позивача до відповідача з проханням надати матеріальну підтримку дитині, у тому числі в період спільного проживання, результатів не дали, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів дитини. З урахуванням наведеного, позивачка вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини від усіх видів його доходу щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. 08 грудня 2025 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Надала суду пояснення, відповідно до яких донька проживає разом із нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Також зазначила, що відповідач перебуває на військовій службі, йому відомо про розгляд даної справи, при цьому, зі слів позивачки, відповідач повідомляв про намір сплачувати аліменти на підставі рішення суду. Відповідач у судові засідання призначені на (06.01.2026; 29.01.2026) не з`явився, був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відтак, суд постановив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторони, що з`явилась, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] з 21 жовтня 2017 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09 лютого 2018 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 89 (а.с. 9). Малолітня донька [PERSON] проживає разом із матір`ю позивачкою у справі, яка згідно витягу з реєстру територіальної громади зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру, донька знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів, враховуючи позицію сторін, суд вважає справедливим та об`єктивним стягнення з відповідача у даній справі аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулась із позовом 02 грудня 2025 року. Беручи до уваги викладене, та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 02 грудня 2025 року, на користь матері [PERSON] , та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У судовому засіданні 29 січня 2026 року суд відповідно до вимог ст. 244 ЦПК України перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відклавши ухвалення та проголошення судового рішення на 02 лютого 2026 року. У зазначене засідання сторони не з`явились. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. На підставі ст. ст. 80, 81, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved