Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 25.03.2017 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Указує, що сім`я припинила своє існування, сторони спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.10.2025 заяву [PERSON] про визнання позову повернуто без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України, оскільки заяву подано до суду заявником через електронну пошту та не скріплено її електронним цифровим підписом. Сторони у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Давидяк Ю. О., подала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 25 березня 2017 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 137, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 25.03.2017. Із сімейної книги Серії [NUMBER] слідує, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів позивача, тому наявні підстави для задоволення позову. У позовній заяві позивач просила одночасно з вимогою про розірвання шлюбу вирішити питання про залишення проживання дитини з нею. У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 Верховним Судом зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Ураховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, свою позицію з приводу місця проживання дитини з одним із батьків не висловив, відтак відсутні підстави стверджувати про наявність чи відсутність спору між батьками щодо того з ким із них буде проживати дитина, тому суд не вирішує питання про залишення проживання дитини з матір`ю одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved