Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

11.11.2025 року АТ «Сенс - Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 135797,12 грн, а також судових витрат на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, витрат на правничу допомогу у розмірі 11280,07 грн. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк», затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». 04.12.2019 року [PERSON] шляхом підписання оферти запропонував АТ «Альфа Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Акцепт пропозиції на укладення договору отримано відповідачем, про свідчить його власноручний підпис. Відповідно до укладеного договору, сторони погодили наступні умови: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення кредитної лінії, найменування продукту «Максимум готівка», мета кредиту для особистих потреб, ліміт кредитної лінії до 200 000,00 грн, процентна ставка 24,00 відсотків річних, тип ставки фіксований, порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 відсотків від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Сторони узгодили, що всі відносини між позичальником та банком, що не врегульовані угодою, регулюються договором про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк» і є невід`ємною частиною угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті банку: www.alfabank.ua Позивач виконав умови договору, надав у користування відповідача грошові кошти, проте позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 135797,12 грн, з яких: 93787,47 грн прострочене тіло кредиту; 42009,65 грн відсотки за користування кредитом. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Судом встановлено, що 04.12.2019 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір шляхом підписання оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлюваної кредитної лінії та підписанням акцепту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого тип кредиту кредитування рахунку та встановлення кредитної лінії, найменування продукту «Максимум готівка», мета кредиту для особистих потреб, ліміт кредитної лінії до 200 000,00 грн, процентна ставка 24,00 відсотків річних, тип ставки фіксований, порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 відсотків від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Також, 04.12.2019 року відповідач підписала анкету заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», та ознайомилася 04.12.2019 року ознайомився з паспортом споживчого кредиту. 12.08.2022 року змінено назву АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частина друга статті 207 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що між АТ «Сенс Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу булу надано кредитні кошти. Із виписки по особовому рахунку за період з 04.12.2019 року по 03.07.2025 року вбачається, що АТ «Сенс Банк» виконав умови цього договору та надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом. Згідно розрахунку наданого позивачем заборгованість становить 135797,12 грн, яка складається: за тілом кредиту у розмірі 93787,47 грн, за відсотками за користування кредитом у розмірі 42009,65 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу. 28.01.2025 року між Адвокатським бюро «СмартЛекс» та АТ «Сенс банк» було укладено договір про надання послуг №1006. Відповідно до п. 1.1 договору, замовник замовляє, а виконавець зобов`язується надати послуги, які полягають у здійсненні від імені та інтересах замовника юридичних та фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника. які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорі позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у розмірі: - за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн, - за отримання рішення суду 225,00 грн, - комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85 відсотків. Згідно розрахунку позивача витрати на правничу правову допомогу складають 11280,07 грн (375,00+225,00+135797,12*7,85 відсотків). Проте, суд звертає увагу, що крім вказаного договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025 року, позивачем не надано жодних інших належних доказів на підтвердження отримання таких послуг саме у вказаній цивільній справі, а зі змісту договору не можливо встановити щодо яких саме боржників стосується вказана угода. Крім того, сам зміст договору (п. 3.3.4,3.3.5 договору), передбачає підписання актів прийому передачі наданих послуг, які є підставою для проведення розрахунків за договором. Таким чином, судом не встановлено, що позивачу надавалася професійна правнича допомога саме за вказаним договором №1006 від 28.01.2025 року та саме в такому розмірі.

Outcome: partial