Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

06.10.2026 КП «ХТМ», юридична адреса: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ЄДРПОУ 31557119 звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 37481,03 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , і є споживачами послуг з теплопостачання. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не сплачували в повному обсязі за послуги теплопостачання, що призвело до утворення заборгованості в сумі 37481,03 грн., з яких: 32098,28 грн. за послугу з постачання теплової енергії (з урахуванням гарячої води до 01.01.2022 р.) за період з 01.03.2017 по 31.08.2025; 955,20 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 31.08.2025; 2 162,72 грн. за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 по 31.08.2025; 774,6 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.08.2025; 1 094,84 грн. - інфляційні витрати; 395,39 грн. - 3% річних. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 07.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. 08.10.2025 відповідач [PERSON] подав до канцелярії суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 13.10.2025 відповідачів [PERSON] за допомогою системи «Електронний суд» подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на такі обставини. Відповідно до розрахунку заборгованості, 3% річних та інфляційних витрат, який міститься у додатку до позовної заяви КП «ХТМ», борг за послуги з постачання теплової енергії за період до 3.2017 року відсутній. Хоча відповідно до рахунку КП «ХТМ» борг на 1 січня 2017 року складає 14906,71 грн. (рахунок додається). Відповідно до разрахунку КП «ХТМ» (який додано до позову) період виникнення та накопичення боргу за послуги з постачання теплової енергії 3.2017-8.2025 та становить 32098,28 грн. Вказана інформація є недостовірною з наступних причин: період виникнення вказаного боргу - це період до 2017 року. У зв"язку з тим, що у КП «ХТМ» сплинув строк позовної давності на основну сумму боргу, вони поточні оплати зараховували у рахунок попередніх боргів, хоча під час здійснення оплат за комунальні послуги нами зазначався період (місяц та рік) за який його було здійсненно, про що свідчать квітанції про оплату комульних послуг за період починаючи з 3.2017, які додаються до вказаного відзиву. Крім того частина оплат здійснювалась за допомогою сервісу банкінга Приват24, як наприклад за період з 01.08.25-31.08.25 у суммі 2000 грн., з 01.02.25-28.02.25 1700 грн, 01.07.24-31.07.24 1000 грн., надходження яких взагалі не відображано у розрахунку КП "ХТМ". Вказаний розрахунок не відповідає дійсності. Водночас, мною сформовано довідку щодо нарахувань та оплати за послуги за особистим рахунком [NUMBER] (далі - Довідка) з сайту КП «ХТМ» (https://hts.kharkov.ua/cabinet/spravka/567101079/ШЕРМАЗАНОВА), яку додаю до вказаного листа. Зазначена довідка сутєво відрізняється від розрахунку КП «ХТМ», що доданий позивачем. Незважаючи на мою повну незгоду з позовом, навіть у Довідці є певні "сумніви", як наприклад: сальдо на кінець 10.23 становив 34039.80 грн. Після чого 11.23 нараховано 1873.94 грн., у той же час проведено перерахунок -12663.66 грн., -2438.58 та сальдо на кінець місяця становить 25688.66 грн. Якщо провести розрахунок вказаних сум: 34039,80+1873,94-12663,66-2438,58 становить 20811,5 грн. З питань заборгованості за послуги з постачання горячої води, відповідно до розрахунку доданого КП «ХТМ» до позову заборгованість виникла за 11.22, 9.24 та період з 12.24-8.25 у суммі 2162,72 грн. З вказаним фактом також не погоджуюсь оскількі заборгованість з постачання горячої води в мене відсутня взагалі. Додаю квітанцію про оплату за вказані послуги, які взагалі не відображені у розрахунку КП «ХТМ». 03.12.2025 представник позивача за допомогою системи «Електронний суд» подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи оновлену відомость про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням сплат відповідачами. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідачі в судові засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Однак, враховуючи те, що відповідачі були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, реалізували своє право на подачу відзиву, відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, тривалість перебування справи в провадженні суду, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи під час проголошення судового рішення, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг, які надає позивач. Згідно з оновленими розрахунками, через несплату послуг за відповідачами [PERSON] та [PERSON] не сплачували в повному обсязі за послуги теплопостачання, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 33002,70 грн. , з яких: 30127,35 грн. за послугу з постачання теплової енергії (з урахуванням гарячої води до 01.01.2022 р.) за період з 01.03.2017 по 31.08.2025; 925,80 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 31.08.2025; 459,32 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.11.2023 по 31.08.2025; 1094,84 - інфляційні витрати; 359,391 грн. - 3% річних. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідач, в свою чергу, споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Правилами ст. 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» закріплено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Не зважаючи на відсутність у матеріалах справи договору про надання послуг з теплопостачання між сторонами, відповідачі зобов`язані були оплачувати спожиті послуги, позаяк вони фактично ними користувалися. Зазначена правова позиція знайшла своє підтвердження у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, в якій зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Аналогічні висновки викладені і у Постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 712/8916/17 (14-448цс19) від 07.07.2020: Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились від послуг, які надає їм КП «Харківські теплові мережі», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили. Як вбачається з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, відповідачі є споживачами послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка міститься в матеріалах справи, відповідачі зареєстровані за адресою, за якою надаються послуги з теплопостачання позивачем. Доказів того, що послуги відповідачам не надавались, що вони не користувались наданими послугами і потреби в таких послугах не мали, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем уточнені розрахунки, суд дійшов висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має. Що стосується вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних суд зазначає, наступне. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 1094,84 грн. інфляційні втрати за час прострочення та 395,39 грн. - 3% річних, з якими погоджується суд. Так, Постановою Кабінету міністрів України від 05.03.2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету міністрів України № 390 від 21.04.2023 р. заборонено стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій. Проте, заборгованість, інфляційні витрати та 3 % річних нараховані відповідачам до 24.02.2022 року, а тому вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вони нараховані до початку введення в дію воєнного стану в Україні. А тому, позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача 3% річних у сумі 395,39 грн. та інфляційних втрат у сумі 1094,84,77 грн. підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.03.2017 по 31.08.2025, розмір якої згідно наданих позивачем розрахунків складає 33 002,70 грн. Відповідачами розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не спростовано, контррозрахунок ним не надано (зазначені обставини ураховуються судом, виходячи із висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Харківського апеляційного суду від 12.10.2023 у справі № 639/5866/21; постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21). Судом перевірено надані відповідачем квитанції про оплату послуг позивача, що відповідає відомостям з нового розрахунку наданого позивачем. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 33002,70 грн. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд стягує в рівних частках з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2666,22 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial