Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

У жовтні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.09.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26.09.2024-100001106. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 10000,00 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 26.09.2024 року, строком на 140 днів за процентною ставкою фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, з нарахуванням комісії, пов`язаної з наданням Кредиту 15% від суми кредиту 1500,00 грн та неустойки 100,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Вказують, що відповідачем електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок вищевказані кошти. Позичальник свої зобов`язання за Догоровом належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 07.10.2025 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 23500,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000,00 грн, процентів у розмірі 14000,00 грн, комісії у розмірі 1500,00 грн та неустойки у розмірі 5000,00 грн, яку просять стягнути разом із судовим збором. Разом з тим відповідачем у справі були здійсненні заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме проведена часткова сплата по вищезначеному кредиту на суму 3000,00 грн від 27.02.2025 року та 4000,00 грн від 30.05.2025 року та вказують, що під час формування заборгованості та розрахунку суми позовних вимог, було враховано суми здійснених відповідачем часткових сплат. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 жовтня 2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 січня 2026 року у задоволенні заяви представника позивача від 13.01.2026 року про закриття провадження у справі відмовлено. Представник позивача ТОВ «Споживчий ценрт» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві вказує, що просить розглядати справу без участі представника позивача (а.с.9 зворот). Також ним подано до суду заяву, де просив закрити провадждення у справі за відсутності предмету спору, у зв`язку із погашенням заборгованості відповідачем, та яка розглянута судом і ухвалою суду від 28.01.2026 року в задоволенні цієї заяви відмовлено. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від відповідача до суду надійшла заява, в якій вона вказує, що задовольнила позов після його подачі до суду та нею погашено заборгованість за кредитним договором в повному обсязі на підтвердження долучає довідку ТОВ «Споживчий центр» від 13.01.2026 року відсутність заборгованості та виконання зобов`язань в повному обсязі за кредитним договором №26.09.2024-100001106 від 26.09.2024 року, а також квитанцію №975734784 від 11.01.2026 року. Також просить розгляд справи провести за її відсутності (а.с.58-60). Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази та оцінивши їх у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як визначено в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що 26 вересня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та позичальником [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 26.09.2024-100001106 шляхом підписання Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) та Заявки вказаного кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Е626, яка є невід`ємною частиною даного договору (а.с.25-31). Відповідно до умов вищевказаного Договору, а саме п.2 - п.4 Заявки, ТОВ «Споживчий кредит» відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 10000,00 грн строком на 140 днів з датою повернення 12 лютого 2025 року (п.2-4 Заявки). Пунктом 6 Заявки процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Пунктом 10-11 Заявки денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0,82% (денна процентна ставка) = (11539,77 / 10000)/140 ? 100%. Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Згідно п.7 Заявки комісія, пов`язана з наданням Кредиту, економічна сутність плата за надання Кредиту) 15% від суми Кредиту та дорівнює 1500 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Згідно з п. 3.1. кредитного Договору (Пропозиції), кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2. кредитного Договору встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1. кредитного Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-3044. Відповідно до п. 6.1. кредитного Договору (Пропозиції) позичальник зобов`язався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів - у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Отже, сторони узгодили істотні умови кредитного Договору: розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, графік погашення платежів, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору саме на таких умовах та шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно п.12 Заявки, сторонами погоджено графік платежів, загальний розмір чергового платежу, розмір платежу з процентів у складі чергового платежу, розмір платежу з комісії у складі чергового платежу та дату чергового платежу (а.с.28 зворот). Орієнтовна реальна річна процента ставка за кредитом становить 6469,15%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 21539,77 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 11539,77 грн (п.14 Заявки). Пунктом 15 Заявки передбачена сплата неустойки у розмірі 100,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Пунктом 16 Заявки розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України становить 365 % річних, які нараховується від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України встановлюється законом. Підписавши вказану Заявку одноразовим ідентифікатором, позичальник підтвердив, що йому надано та він отримав інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (він ознайомився з нею за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua), паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», графік платежів з переліком складових загальної вартості кредиту відповідно до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, примірник цього договору. З Паспорта споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 26.09.2024 року електронним підписом спожичача з одноразовим ідентифікатором A-823, вбачається, що він містить основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інше (а.с.23 -24). Укладаючи вищевказаний кредитний Договір відповідач та ТОВ «Споживчий центр» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Проте, відповідач у строки, визначені Договором до 12.02.2025 року, свої зобов`язання не виконав. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. На підтвердження виконання Договору позивачем надано договір про надання послуг з переказу коштів ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024 року укладений між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (а.с.17-21), відповідно якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредитні кошти на загальну суму 10000,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ТОВ «УПР» від 02.10.2025 року №280-0210, згідно якої 26.09.2024 року о 12:40:21 на платіжну картку № [NUMBER] , було перераховано кошти на суму 10000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - 520659167, призначення платежу: видача за договором кредиту №26.09.2024 - 100001106 (а.с.13). Відповідно наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості відповідача за кредитним договором №26.09.2024 - 100001106 від 26.09.2024 року за період з 26.09.2024 по 14.08.2025 з якого вбачається, що заборгованість [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) по кредитному договору №26.09.2024 - 100001106 від 26.09.2024 року складала: 3000,00 грн основного боргу та 14000,00 грн проценти. Також позивачем нараховано 1500,00 грн комісії та 5000,00 грн неустойки за вказаний період (а.с.13 зворот). Однак, після пред`явлення позивачем 07.10.2025 року даного позову до суду, відповідач повністю погасила вказану заборгованість, що вбачається із квитанцією за сплату №975734784 від 11.01.2026 року (а.с.50) та підтверджується довідкою, виданою ТОВ «Споживчий цент» від 13.01.2026 року про відсутність заборгованості у відповідача та виконання зобов`язань в повному обсязі за кредитним договором №26.09.2024-100001106 від 26.09.2024 року (а.с.59). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відтак, судом встановлено, що станом на час розгляду справи 28.01.2026 року заборгованість у відповідача за кредитним договором №26.09.2024-100001106 від 26.09.2024 року відсутня, а тому вимоги позивача про стягнення цієї заборгованості в судовому порядку задоволенню не підлягають. Враховуючи викладені вище обставини, а також зміст заяви позивача від 13.01.2026 року, де він фактично не підтримав свого позову у зв`язку з погашенням заборгованості відповідачем, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Оскільки відповідачем задоволено позовні вимоги після подачі позову до суду, а позивач в позові просив про стягнення понесених ним судових витрат у виді судового збору з відповідача, тому судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі та на підставі ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується сплачена позивачем при подачі позову до суду і документально підтверджена сума судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved