Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

10.11.2025 року, представник [PERSON] - адвокат Гешева Ю.Л. звернулася до Дніпровського районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Позов мотивовано тим, що рішенням Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 10.06.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Виконавчий документ №334/2780/16-ц щодо стягнення аліментів перебуває на виконанні у Лівобережному відділі державної виконавчої служби у м.Запоріжжі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). 05.11.2025 року [PERSON] виповнилося 18 років, проте вона продовжує навчання в класі 10с у середній школі «Голен Ланге», що розташована по [ADDRESS] . Термін навчання з 05.08.2024 року по 31.07.2026 рік. У зв`язку із навчанням, [PERSON] потребує матеріальної допомоги, так як навчається на денній формі та ніде не працює, доходів не отримує, повністю перебуває на утриманні матері та проживає разом з нею. Вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітню доньку у період її навчання і він може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, оскільки працює у АТ «Запоріжжяобленерго» та має можливість надавати таку допомогу.Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, щомісячно починаючи з дати подачі позову до суду, на період навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 14.11.2025 року цивільна справа направлена за підсудністю до Хортицького районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді від 07.01.2026 року по справі відкрито провадження, визначено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.01.2026 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Сущенка М.С. до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що вимоги позивачки єнеобґрунтовано завищеними, не підтвердженими належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, відповідач частково не погоджується з позовними вимогами з огляду на наступне. Дійсно, рішенням Дніпровського (Ленінського) районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення кожною дитиною повноліття. Виконавчий документ № 334/2780/16-ц щодо стягнення аліментів перебуває на виконанні у Лівобережному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, у зв`язку з чим з цього моменту з відповідача на користь позивача продовжують утримуватися аліменти в розмірі 1/6 частини на утримання доньки [PERSON] , що підтверджується довідками з місця роботи №10, №11 від 19.01.2026 року, тобто відповідач уже здійснює сплату аліментів на утримання іншої дитини. Водночас відповідач не заперечує самого принципу утримання повнолітньої дитини за наявності передбачених законом підстав, однак не погоджується з позовними вимогами в частині розміру аліментів, строку їх стягнення, а також з наданими доказами. Так, звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначила, що донька потребує матеріальної допомоги з боку батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язанні з навчанням. Водночас позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував як фактичні витрати на навчання, так і інші витрати, безпосередньо пов`язані з навчальним процесом. При цьому в матеріалах справи наявна лише довідка, яка підтверджує сам факт навчання доньки у 10-С класі середньої школи «Гелен Ланге» м. Біттерфельд (Федеративна Республіка Німеччина) за період з 05.08.2024 року по 31.07.2026 року, що саме по собі не є доказом понесення відповідних витрат. Таким, чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 1/4 частки доходу не є підтвердженими належними та допустимими доказами вартості навчання, необґрунтованими, явно завищеними та такими, що не враховують реальний сімейний і майновий стан відповідача, а тому відповідач просить задовольнити позовні вимоги позивачки частково та не заперечує проти стягнення з нього 1/6 части аліментів на дитину, яка продовжує навчання. 23.01.2026 року від представника позивачки адвоката Гешевої Ю.Л. надійшла заява на відзив, в якій зазначено,що сторона позивача не заперечує проти стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, на період навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Позивач та її представник в судове засідання не прибули, у заяві на відзив на позов, представник позивача просила справу розглянути за відсутності позивача та представника позивача. Відповідач та його представник в судове засідання не прибули. Представник відповідача адвокат Сущенко М.С. надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. Третя особа Обухова П.С. в судове засідання не прибула, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась судом належним чином, причини неприбуття не повідомила. Враховуючи зазначене вище, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка наразі є повнолітньою, зареєстрована та проживає разом з позивачкою [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 10.06.2016 року з [PERSON] на кристь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Виконавчий документ №334/2780/16-ц щодо стягнення аліментів перебуває на виконанні у Лівобережному відділі державної виконавчої служби у м.Запоріжжі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 05.11.2025 року [PERSON] виповнилося 18 років. Згідно довідки про навчання у школі від 11.08.2025 року, [PERSON] продовжує навчання у класі 10с у середньої школи «Голен Ланге», [ADDRESS] Вольфен. Термін навчання з 05.08.2024 року по 31.07.2026 рік. Також судом встановлено, що [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, у зв`язку з чим з цього моменту з відповідача на користь позивача продовжують утримуватися аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідача на утримання молодшої доньки [PERSON] , що підтверджується довідками з місця роботи №10, №11від 19.01.2026 року. Таким чином, відповідач уже здійснює сплату аліментів на утримання іншої дитини. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає доведеною ту обставину, що повнолітня донька сторін по справі [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки навчається на денній формі навчання, джерел доходу немає, потребує матеріальних витрат на їжу та одяг, придбання необхідних предметів та матеріалів для навчання. Суд вважає, що відповідач [PERSON] , як батько, може надавати доньці матеріальну допомогу, оскільки він працездатного віку, працевлаштований, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що за станом здоров`я або з інших причин не має можливості сплачувати аліменти, суду не надав. При цьому відповідно до пояснень представника відповідача у відзиві на позов, відповідач не заперечує проти часткового задоволення позову, а саме щодо стягнення з нього на утримання дочки, яка продовжує навчання, аліментів у розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, на період навчання- до 31.07.2026 року. Враховуючи зазначені обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд відповідно до вимог ст.182,200 СК України, вважає доцільним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання доньки. Враховуючи вказане вище, позовні вимоги слід задовольнити частково. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судових витрат не понесла, то відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за ставками, які діяли на час звернення до суду з вказаним позовом, тобто в розмірі 1211,20 грн. Згідно зі ст.430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial