Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

У вересні 2025 року позивач звернувся до Приморського районного суду м.Одеси із вказаним позовом посилаючись на те, що 20.09.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 793787479, у формі електронного документу, відповідно до умов якого відповідач отримала від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) в розмірі 52 022, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов договору, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту , що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті товариства www.moneyveo.ua.. 18.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № МВ-ТП/27, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача. Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 96 902, 48 грн.. Проте, загальна заборгованість за кредитним договором заявлена позивачем до стягнення становить 83 402, 65 грн., яка складається з: 26 999, 65 грн. - заборгованість по кредиту, 56 403, 00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути із [PERSON] зазначену заборговансіть та судові витрати. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 15.09.2025 року справу було передано до Березівського районного суду Одеської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою Березівського районного суду Одеької області від 21.10.2025 року справу було передано до Миколаївського районного суду Одеської області для розгляду за підсудністю. 19.11.2025 року на адресу Миколаївського районного суду Одеської області надійшла вищезазначена цивільна справа. Ухвалою суду від 19.11.2025 року зазначений позов було залишено без руху із наданням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків. 28.11.2025 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 01.12.2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» письмові докази, що містять банківську таємницю. Ухвалою суду від 18.12.2025 року розгляд справи було відкладено через відсутність відомостей про вручення відповідачу поштової кореспонденції, витребувані судом докази до суду не надходили. Ухвалою суду від 13.01.2026 року розгляд справи було відкладено через ненадходження витребуваних судом доказів. 27.01.2026 року на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані документи. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Про розгляд даної справи відповідач була повідомлена належним чином, про що свідчать поштові конверти, що повернулись на адресу суду із позначками «адресат відсутній за вказаною адресою». У встановлений строк відзив на позов не подала. Відповідно до положень ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.09.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №793787479, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 27 000, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Сума кредитного ліміту, вказана в п.2.1. договору, є загальною сумою кредиту за цим договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у сумі 20 082, 00 грн. 20.09.2024 року. Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених договором. Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 20.10.2024 року, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього договору. В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п.11.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п.9.1.1.7. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 20.10.2029 року. Базова процентна ставка складає 1, 00 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожен день користування ним, що становить 365, 00 % річних. Для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в п.2.3. договору, за перші 30 днів дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 26 106, 60 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 6 024, 60 грн. та суму кредиту у розмірі 20 082, 00 грн. За умови повного дострокового погашення всієї суми кредиту за всіма отриманими траншами протягом 6 (шести) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду кредитування, для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п.2.3. Договору, за перші 30 (тридцять) днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 23 877, 60 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 3 795, 60 грн. та суму кредиту у розмірі 20 082, 00 грн. Невід?ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця. Зокрема, [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором було підписано паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 793787479 від 20.09.2024 року, відповідно до якого визначені основні умови кредитування: тип кредиту кредитна лінія; сума/ліміт кредиту 27 000, 00 грн.; строк кредитування до 1826 днів (дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження та поновлення); базова процентна ставка 365, 00 % (при виконанні умов передбачених кредитним договором можуть надаватися знижки до рівня дисконтної ставки: 3, 65 % - 365, 00 % або індивідуальної ставки: 328, 50 % - 365, 00 %; тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом за базовою процентною ставкою 6 024, 60 грн. (з припущення надання знижки до дисконтної ставки 3 795, 60 грн.); орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом за базовою процентною ставкою 26 106, 60 грн. (з припущення надання знижки до дисконтної ставки 23 877, 60 грн.); реальна річна процентна ставка 2 333, 95 % річних; штрафи 5 000 % від суми простроченого платежу, у разі порушення строку оплати будь-якого з платежів на 14 і більше календарних днів, але не більше 50 % від суми кредиту, яка знаходиться у споживача на дату прострочення. 21.09.2024 року, 22.09.2024 року, 23.09.2024 року, 24.09.2024 року, 25.10.2024 року, 30.10.2024 року, 02.11.2024 року та 25.11.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] були укладені додаткові угоди до договору кредитної лінії № 793787479 від 20.09.2024 року, відповідно до умов яких відповідачу додактово надано грошові кошти у загальному розмірі 31 940, 00 грн., що підтверджується довідками та підтвердженніми ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] РНОКПП [NUMBER] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку були такі зарахування коштів: 20.09.2024 року - 20 082, 00 грн. (перший транш), 21.09.2024 року - 1 500, 00 грн. (другий транш), 22.09.2024 року - 300, 00грн. (третій транш), 22.09.2024 року - 100, 00 грн. (четвертий транш), 23.09.2024 року 1 625, 00 грн. (п`ятий транш), 24.09.2024 року 3 393, 00 грн. (шостий транш), 25.10.2024 року 9 219, 00 грн. (сьомий транш), 30.10.2024 року 1 775, 00 грн. (восьмий транш), 02.11.2024 року 10 100, 00 грн. (дев`ятий транш), 25.11.2024 року 3 928, 00 грн. (десятий транш). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Положення ч. 1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За положеннями ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства ( ч. 2 ст. 536 ЦК України) Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.3 ст.11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти(оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із матеріалів справи вбачається, що 20.09.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 793787479 та додаткові угоди до нього, у вигляді електронних документів, відповідно до умов яких відповідачу надано кредитні кошти у загальному розмірі 52 022, 00 грн., що складаються з: 20.09.2024 року - 20 082, 00 грн. (перший транш), 21.09.2024 року - 1 500, 00 грн. (другий транш), 22.09.2024 року - 300, 00грн. (третій транш), 22.09.2024 року - 100, 00 грн. (четвертий транш), 23.09.2024 року 1625, 00 грн. (п`ятий транш), 24.09.2024 року 3 393, 00 грн. (шостий транш), 25.10.2024 року 9 219, 00 грн. (сьомий транш), 30.10.2024 року 1 775, 00 грн. (восьмий транш), 02.11.2024 року 10 100, 00 грн. (дев`ятий транш), 25.11.2024 року 3 928, 00 грн. (десятий транш), зі строком кредитування до 1826 днів (дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження та поновлення); базова процентна ставка 365, 00 %. Для ознайомлення з умовами кредитування та підписання договору кредитної лінії № 793787479 та додаткових угод до нього позичальнику були надані одноразові ідентифікатори. До договору додано паспорт споживчого кредиту, який містить відомості про те, що відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних умов кредитування. Підтвердила отримання всіх пояснень необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договорі до її потреб та фінансової ситуації. Отже, судом встановлено, що договір та додаткові угоди підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору та додаткових угод не заявляла додаткових вимог щодо умов; не оспорювала кредитний договір та додаткові угоди в частині або в цілому, первісний кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; кредитний договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту. Підписавши договір кредитної лінії та додаткові угоди до нього [PERSON] посвідчила свою обізнаність та згоду з їх умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало внутрішній волі, правочини вчинено в формі, встановленій законом, та вони були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернулась за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, а саме ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Договір та додаткові угоди укладено в електронному вигляді з використанням електронних підписів, відповідає вимогам статті 12 Закону У країни «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору та додаткових угод сторони досягли згоди щодо всіх їх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які виникають із кредитного договору та додаткових угод. Прийняті на себе зобов`язання за договором кредитної лінії № 793787479 та додаткових угод до нього, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти, відповідно до умов укладеного договору та додаткових угод. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором №793787479 відповідач частково сплатила заборгованість (на суму 49 167, 00 грн.), станом на 18.03.2025 року заборгованість [PERSON] складає 57 212, 48 грн. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 18.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № МВ-ТП/27, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, за переліком в реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором. Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Згідно із реєстром прав вимоги від 18.03.2025 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло права вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за кредитним договором № 793787479 від 20.09.2024 року, у розмірі 57 212, 48 грн.. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за договором № 793787479 станом на 12.08.2025 року заборгованість [PERSON] складає 96 902, 48 грн.: прострочене тіло 26 999, 65грн, прострочені проценти 56 403, 00 грн., неустойка 13 499, 83 грн. Загальна заборгованість за кредитним договором заявлена позивачем до стягнення становить 83 402, 65грн., яка складається з: 26 999, 65 грн. - заборгованість по кредиту, 56 403, 00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, оскільки відповідач не виконує в повному обсязі взяті на себе зобов`язання відповідно до договору кредитної лінії № 793787479 від 20.09.2024 року та додаткових угод до нього, та зважаючи на відступлення прав вимоги попереднім кредитором факторові ТОВ «Таліон Плюс», не виходячи за межі позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення із [PERSON] кредитної заборгованості у розмірі 83 402, 65 грн. За встановлених обставин, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. За положеннями ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій», додаткова угода № 1484 від 07.08.2025 року до договору № 5 від 02.12.2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 07.08.2025 року, відповідно до якого погоджено обсяг послуг на суму 5 000, 00 грн., а саме: підготовка до розгляду справи 1 000, 00 грн; направлення досудової вимоги - 500,00 грн.; підготовка позовної заяви 3 500, 00 грн. та платіжна інструкція. За встановлених обставин, зважаючи на те, що документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про доведеність витрат на правову допомогу в заявленій сумі, як такої, що є пов`язаною з даною справою, вважає їх співмірними зі складністю та об`ємом виконаної роботи, такою, що підтверджена належними та допустимими доказами розрахунку таких витрат. Отже, в порядку ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 гривень, та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 гривень, а всього 7 422, 40гривень.

Outcome: approved