Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Чугуївської міської ради Харківської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , визнавши причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Позивач у позовній заяві посилається на те, що після її матері [PERSON] , померлої [INFO] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,0463 га, кадастровий номер 6325485500:02:000:0041 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мосьпановської сільської ради, КСП «Україна». За життя мати склала заповіт 04.10.2016, посвідчений приватним нотаріусом Сіухіним І.І. та зареєстрований в реєстрі за №1818. На момент смерті мати проживала в рф там і померла, свідоцтво про смерть видано країною-агресором, у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки почалося повномасштабне вторгнення, коли звернулась до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області, то їй було роз`яснено, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини тa запропоновано звернутися до суду для встановлення додаткового строку. Як на причину пропуску строку для прийняття спадщини вона посилається на військову агресію 24.02.2022 року російської федерації проти України, у зв`язку з чим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який продовжений наступними Указами Президента України і триває дотепер. Зазначила, що Чугуївський район Харківської області перебуває в зоні бойових дій, його територія з 24.02.2022 року по теперішній час постійно перебуває під обстрілами. Вважала, що введення воєнного стану на території України, постійні обстріли м. Чугуєва та Харківської області, а також інші негативні обставини, слід розцінювати як об`єктивні обставини, що істотно перешкоджала їй здійснити передбачені законом дії з прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач засобами поштового зв`язку надіслала заяву 14.01.2026, в якій просила позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Від представника відповідача [PERSON] через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надіслана заява 06.06.2025 про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , згідно копії свідоцтва про народження, № [NUMBER] , про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження 20 травня 1963 року зроблено відповідний актовий запис за №14. 04.10.2016 [PERSON] склала заповіт , яким на випадок її смерті зробила таке розпорядження: належну їй на праві приватної власності цілу земельну ділянку площею 6,0463 га, кадастровий номер 6325485500:02:000:0041, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мосьпановської сільської ради, КСП «Україна» Чугуївського району Харківської області заповіла [PERSON] , який 04.10.2016, посвідчений приватним нотаріусом Сіухіним І.І. та зареєстрований в реєстрі за №1818. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , про що 16 серпня 2022 року складено відповідний запис №170229310002300475001, виданого рф. 25.07.2023 в.о. завідувачем Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області Дідік Є.Г. позивачу роз`яснено, що нею пропущений строк для прийняття спадщини, тому нотаріальна контора немає право видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] тa запропоновано звернутися до суду для встановлення додаткового строку. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2 статті 1220 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, матеріали справи свідчать про те, що після смерті матері позивач у відповідності до вимог закону звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На запит суду 10.06.2025 завідувач Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області повідомила, що після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , в термін передбачений ст.1270 ЦК України (шість місяців), з заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 04.10.2016 приватним нотаріусом Сіухіним І.І. за р.№1818 в нотаріальну контору звернулась донька спадкодавиці [PERSON] , заведена спадкова справа за №25/2023, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Отже, підстав для визначення додаткового строку позивачу для подання заяви про прийняття спадщини суд не вбачає, оскільки дане право реалізовано [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed