Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 10.12.2019 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір №3093722992/181262 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Договір укладено за наступних умовах: сума виданого кредиту: 2500.00 гривень, дата надання кредиту: 10.12.2019 року, строк кредиту: 30 днів, відсоткова ставка 1,85% (процентів) на добу. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 26.05.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 6107.50, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2500.00 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 3607.5 грн. 31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-31/05/21 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 3093722992/181262 від 10.12.2019 укладеним з [PERSON] 03.06.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3093722992/181262 від 10.12.2019 до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до Відповідача. З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з [PERSON] на користь «ФК Дебт Коллекшн» заборгованість за Кредитним договором №3093722992/181262 від 10.12.201961 року в розмірі 6107,50 грн., а саме заборгованість по кредиту - 2500 грн., заборгованість за відсотками 3607,5 грн. та судові витрати у вигляді судового збору 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу-10500 грн. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 15.09.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином, правом подачі відзиву на позов не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.12.2019 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір №3093722992/181262 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно умов кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 2500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором на наступних умовах: строк кредиту - 30 днів, тобто до 08.01.2020 року; строк дії договору 30 днів; відсоткова ставка 1,85% (процентів) на добу. Водночас, п.2.3 договору №3093722992/181262передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Згідно інформаційної довідки від 10.12.2019 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2500.00 грн. за реквізитами платіжної картки № 4149 - 62xx - xxxx - 9488, що в свою чергу являється доказом видачі кредитних коштів. Свої зобов`язання за договором [PERSON] не виконав, заборгованість складає 6107,50 грн., з яких заборгованість по кредиту - 2500 грн., заборгованість за процентами 3607,5 грн. Вказане підтверджується договором №3093722992/181262 від 10.12.2019 року; розрахунком заборгованості, довідкою про ідентифікацію. 31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-31/05/21 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 3093722992/181262 від 10.12.2019 укладеним з [PERSON] 03.06.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3093722992/181262 від 10.12.2019 до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до Відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. З огляду на встановлені обставини, позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. На обгрунтування витрат на правничу допомогу в сумі 10500 грн. представником позивача долучено Договір №11/07/2025 від 11.07.2025 року про надання правової допомоги, довіреність, акт про отримання правової допомоги від 08.10.2025 року, платіжну інструкцію від 08.10.2025 року. Водночас, долучений акт окрім консультацій та складання позовної заяви містить також витрати на інші клопотання та заяви, складання процесуальних документів та канцелярські витрати, що загалом вартує 3500 грн., однак жодних клопотань та заяв до суду представником не робилося, справа розглядалася за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін, клопотання про розподіл витрат не можна вважати окремим процесуальним документом, який потребує значного обсягу часу та ресурсів, а канцелярські витрати входять у категорію складання і подання до суду позовної заяви. Окрім цього, решту витрат на суму 7000 грн. є вочевидь неспівмірними зі складністю поданого позову, за яким з відповідача стягується заборгованість в сумі 6107,5 грн., тому з урахуванням принципу розумності та співмірності, суд вважає за необхідне розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу зменшити до 2000,000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved