Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі ТОВ «Таліон Плюс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] 15 жовтня 2024 року уклали договір кредитної лінії № 640695060, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 27 700 грн. Відповідач добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків власноручно заповнив заявку на отримання кредитних коштів з використанням мережі Інтернет, а саме в своєму особистому кабінеті на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», зазначивши свої персональні дані, в тому числі: паспортні дані, дані про електронну пошту та абонентський номер, реквізити банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит тощо. Після автоматизованої обробки заяви на отримання кредитних коштів та її схвалення інформаційно-комунікаційна система первісного кредитора згенерувала електронний договір, що є офертою у розумінні частини другої статті 638 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) і містить усі істотні умови та надала позичальнику для ознайомлення в його особистому кабінеті, а також направила на електронну поштову скриньку, що належить відповідачу та вказана ним у заявці на отримання кредитних коштів. Відповідно до умов договору відповідач, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надав згоду (акцепт) на укладення договору шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписане відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме ввів у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразовий ідентифікатор, який відповідає вимогам пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «відправити/підписати». Відповідно до умов розділу 2 договору від 15 жовтня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті товариства www.moneyveo.ua. Відповідно до розділу 8 договору кредитної лінії відповідач за користування кредитними коштами зобов`язаний сплачувати товариству проценти за його користування. Загальні витрати та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки відповідача і прораховується в порядку, описаному у розділі 8. Зокрема, за умови нездійснення позичальником дострокового повернення кредиту або непродовження дисконтного періоду, проценти за договором нараховуються за базовою ставкою. Базова процентна ставка за договором складає 1 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника, за кожний день користування ним. Відповідно до пункту 9.1.1.1 договору кредитної лінії товариство має право вимагати від відповідача повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором. Згідно з пунктом 9.1.1.7 договору кредитної лінії у разі затримання відповідачем сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць, новий кредитор має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення відповідача про дострокове припинення договору. При цьому договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту відповідача. На виконання умов договору кредитної лінії кошти були перераховані первісним кредитором на банківську карту № [NUMBER] , яка була вказана відповідачем при укладанні договору. Відповідно до пункту 5.3 договору позичальник несе відповідальність за правильність наданих кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок. Позивач відзначав, що кредитні кошти були перераховані саме відповідно до умов кредитного договору та правил надання грошових коштів у позику, Закону України «Про платіжні послуги» та на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої виключно від відповідача при заповненні ним заявки. Проте, в порушення умов договору кредитної лінії та правил надання грошових коштів у позику позичальник не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки. У подальшому, 14 січня 2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за договором кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060 до ТОВ «Таліон Плюс» за договором факторингу № МВ-ТП/17. На виконання вимог статті 18 Закону України «Про споживче кредитування» та у спосіб, узгоджений сторонами у договорі, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» повідомило позичальника про відступлення права вимоги шляхом відправлення електронного листа на електронну адресу, зазначену ним при укладанні договору. Відповідно до умов договору факторингу фактор зобов`язався сплатити клієнту суму фінансування відповідно до реєстру переданих прав грошової вимоги. На підтвердження виконання фінансових зобов`язань фактором надано разом з позовною заявою платіжну інструкцію, яка свідчить про оплату фактором клієнту суми фінансування за договором факторингу. Повідомлено, що оплата фінансування проводилася фактором із застосуванням консолідованого підходу до розрахунків за весь реєстр прав вимог одночасно. Оскільки відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, то станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 99 442,55 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачу від первісного кредитора (з дати укладання договору по дату відступлення права вимоги) та розрахунком заборгованості позивача (з дати отримання права вимоги станом на дату розірвання договору). Проценти за договором після розірвання договору не нараховуються. Виключне право на визначення позовних вимог належить позивачу, тому він вважає за необхідне стягнути частину заборгованості за кредитним договором. Загальна сума заборгованості за кредитним договором, заявлена до стягнення позивачем становить 85 592,70 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 27 699,70 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом 57 893 грн. Розмір штрафних санкцій вказаний в загальному розрахунку заборгованості, проте позивач не включає їх до розміру позовних вимог. Позивач також поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн, що включає в себе: аналіз кредитної справи та формування юридичного висновку; підготовку та направлення повідомлення відповідачу про оплату заборгованості (досудова вимога); збір доказів, перевірку, друк та належне засвідчення копій письмових та електронних доказів у цій справі адвокатським об`єднанням та підготовку позовної заяви та направлення копії доданих до неї документів до суду. Щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, то він складається зі сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу 5 000 грн. На підставі викладеного ТОВ «Таліон Плюс» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060 у розмірі 85 592,70 грн, сплачений судовий збір 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу 5 000 грн. У поданій до суду заяві ТОВ «Таліон Плюс» вказувало, що позивач здійснює свою діяльність як соціально відповідальний учасник ринку небанківських фінансових установ та зі всією повагою ставиться до всіх клієнтів, особливо тих, хто має відношення до оборони держави у період дії воєнного стану. Зокрема, товариство з повагою ставиться до військовослужбовців та неухильно дотримується конституційних та законодавчих норм права, якими регулюються соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. При цьому зазначило, що штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед товариством, а також проценти за користування кредитом не нараховуються згідно із Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», вимоги якого розповсюджуються на військовослужбовців, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам). Для реалізації вказаного права на пільгу позичальникам необхідно надати позивачу підтверджуючі документи. Договір кредитної лінії був укладений 15 жовтня 2024 року та достроково розірваний 11 червня 2025 року. До суду та позивачу відповідачем не надано підтверджуючих документів, які б засвідчували проходження військової служби на момент укладення кредитного договору та приналежність до певної категорії військовослужбовців, на яких розповсюджуються пільги, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» або інші правові підстави для застосування відповідної пільги. Крім того, відповідач жодними доказами не спростував факту не виконання ним зобов`язань за кредитним договором та наявності заборгованості. ТОВ «Таліон Плюс» вказувало, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просило їх задовольнити. [PERSON] подав до суду заяви, в яких вказував, що є військовослужбовцем Збройних Сил України. При розгляді справи та ухваленні рішення просив врахувати, що відповідач є військовослужбовцем. Просив перерахувати відсотки за кредитом відповідно до законодавства. Просив у зв`язку з матеріальним становищем та обставинами служби списати пеню та штрафні санкції, нараховані за кредитним договором, залишити до сплати лише тіло кредиту. Також просив надати можливість погасити суму тіла кредиту частинами протягом 4 місяців. Рух справи 08 вересня 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2025 року справу № 539/4541/25 передано судді Пилипчуку М. М. Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08 жовтня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив, витребувано в акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») виписку про рух коштів по банківському рахунку за карткою, яка відкрита на відповідача за період з 15 жовтня 2024 року до 22 жовтня 2024 року. Представник ТОВ «Таліон Плюс» 08 жовтня 2025 року звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з невиконанням ухвали в частині витребування доказів та продовжити АТ КБ «ПриватБанк» строк для виконання вимог ухвали від 15 вересня 2025 року. Вказане клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 29 жовтня 2025 року. АТ КБ «ПриватБанк» 14 жовтня 2025 року подало до суду виписку по рахунку на ім`я [PERSON] за період з 15 жовтня 2024 року до 22 жовтня 2024 року. Представник ТОВ «Таліон Плюс» 29 жовтня 2025 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до поданих доказів, просив позов задовольнити. 29 жовтня 2025 року до суду надійшла заява [PERSON] (дружини відповідача), в якій остання вказувала, що вона отримала судову повістку на [PERSON] , проте останній не зможе з`явитися до суду, оскільки перебуває на військовій службі. Судове засідання 29 жовтня 2025 року відкладено на 20 листопада 2025 року для витребування інформації щодо можливого перебування відповідача на військовій службі. [PERSON] (дружина відповідача) 30 жовтня 2025 року подала до суду заяву про приєднання до матеріалів справи довідки щодо проходження [PERSON] військової служби. Суд 04 листопада 2025 року звернувся з відповідними запитами щодо надання інформації про перебування відповідача на військовій службі. Представник ТОВ «Таліон Плюс» 20 листопада 2025 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій також висловив свою позицію щодо нарахування відсотків з урахуванням доводів про проходження військової служби відповідачем. Судове засідання 20 листопада 2025 року відкладено на 17 грудня 2025 року для з`ясування обставин щодо можливого перебування відповідача на військовій службі. [INFO] 20 листопада 2025 року подав до суду повідомлення щодо призову відповідача на військову службу та докази на підтвердження цих обставин. 15 грудня 2025 року до суду надійшло повідомлення з військової частини [NUMBER] . Судове засідання 17 грудня 2025 року відкладено на 21 січня 2026 року для витребування інформації щодо можливого перебування відповідача на військовій службі. Суд 17 грудня 2025 року звернувся з відповідним запитом до військової частини [NUMBER] щодо надання інформації про перебування відповідача на військовій службі. 18 грудня 2025 року до суду надійшла заява [PERSON] , в якій останній вказував, що на даний час проходить військову службу у Збройних Силах України, тому не має можливості з`явитися в судове засідання. Просив у зв`язку з матеріальним становищем та обставинами служби списати пеню та штрафні санкції, нараховані за кредитним договором, залишити до сплати лише тіло кредиту. Також просив надати можливість погасити суму тіла кредиту частинами протягом 4 місяців. 16 січня 2026 року до суду надійшло повідомлення з військової частини [NUMBER] . 18 грудня 2025 року до суду надійшла заява [PERSON] , в якій останній вказував, що є військовослужбовцем Збройних Сил України. При розгляді справи та ухваленні рішення просив врахувати, що відповідач є військовослужбовцем. Просив перерахувати відсотки за кредитом відповідно до законодавства. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 27 січня 2026 року. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що [PERSON] 15 жовтня 2024 року звернувся до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із заявою на отримання грошових коштів в кредит. В указаній заявці вказано, прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] , договір (оферта) № 640695060, дата укладення договору 15 жовтня 2024 року, сума кредиту (кредитного ліміту) 27 700 грн, сума першого траншу 15 400 грн, початковий строк дисконтного періоду кредитування 30 днів, строк кредитування 1 826 днів, фінансовий номер телефону, електронна адреса, номер банківської картки тощо. [PERSON] 15 жовтня 2024 року ознайомився з паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт» у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до договору № 640695060, в якому викладена інформація про кредитодавця: найменування та місцезнаходження, тип та мета кредиту, опис типу кредиту, строк, на який надається кредит, розмір та умови надання: загальний розмір кредиту та порядок його надання, процентна ставка, порядок її обчислення та сплати тощо. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 15 жовтня 2024 року уклали договір кредитної лінії № 640695060, який підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до пункту 2.1 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060 за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 27 700 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі Правила). Сума кредитного ліміту, вказана у пункті 2.1 договору, є загальною сумою кредиту за цим договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника (пункт 2.2 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060). Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 15 400 грн 15 жовтня 2024 року (що є датою надання кредиту). Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором. Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника (не цільовий кредит), окрім участі в азартних іграх. Позичальник підтверджує, що не має наміру ініціювати переказ отриманого за цим договором кредиту на рахунки організаторів азартних ігор для участі в азартних іграх (пункти 2.2 2.6 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060). Дисконтний період кредитування, пролонгація, поновлення викладені у розділі 3 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060. Порядок укладення договору та створення електронного підпису сторонами погоджено у розділі 4 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060. Відповідно до пункту 5.1 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060 кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5168-74XX-XXXX-4817, що відбувається не пізніше ніж протягом трьох банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Згідно з пунктом 7.1 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060 рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 14 листопада 2024 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього договору. Пунктом 7.2 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060 визначено, що в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому пунктом 11.1 договору; ініціювання кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії договору в порядку, передбаченому пунктом 9.1.1.2 або пунктом 9.1.1.7 договору. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 14 листопада 2029 року (пункт 7.3 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060). За змістом пункту 7.4 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060 проценти за договором сплачуються в наступному порядку: протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування чи поновлення дисконтного періоду, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно. Процентна ставка за користування кредитом є базовою процентною ставкою. Процентна ставка за договором є фіксованою і не підлягає зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Разом з тим, кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість кредиту для позичальника, що не є зміною істотних умов цього договору. У разі якщо позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання позичальника по оплаті процентів за користування кредитом визначаються шляхом множення базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування кредитом (від дати видачі першого траншу до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання). Фактичне значення загальних витрат за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче (пункт 8.2 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060). Базова процентна ставка складає 1 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365 відсотків річних (пункт 8.3 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060). Для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в пункті 2.3 договору, за перші 30 днів дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 20 020 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 4 620 грн та суму кредиту у розмірі 15 400 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування Кредитом протягом дисконтного періоду зі сплатою процентів за базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 2 333,95 відсотків річних. Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону, розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування сумою першого траншу за весь строк кредитування: 281 204 грн) / (сума першого траншу за договором: 15 400 грн) / (строк кредитування: 1 826 днів) ? 100 % = 1 % в день (пункт 8.4 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060). За умови повного дострокового погашення всієї суми кредиту за всіма отриманими траншами протягом 6 (шести) календарних днів після дати закінчення дисконтного періоду кредитування, кредитодавець зобов`язаний зменшити зобов`язання позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування кредитом наступним чином: за період від 15 жовтня 2024 року до 14 листопада 2024 року (включно) кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 70 % від розміру базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за кредитом може здійснюватися за дисконтною процентною ставкою 0,3 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 109,50 відсотків річних; у разі якщо позичальник вчинить описані в пункті 3.2 договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів або здійснить поновлення дисконтного періоду, на період після 14 листопада 2024 року кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 0,00 (нуль) % від розміру базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за кредитом може здійснюватися за індивідуальною процентною ставкою 1 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 365 відсотків річних. Кредитодавець має право зменшити розмір індивідуальної процентної ставки у наступних періодах пролонгації, зокрема у разі отримання позичальником від кредитодавця та введення в особистому кабінеті спеціального набору символів (промокоду), які дають право на отримання додаткової знижки на індивідуальну процентну ставку (пункт 8.5 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060). За умови повного дострокового погашення всієї суми кредиту за всіма отриманими траншами протягом 6 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду кредитування, для суми кредиту за першим траншем, що вказана у пункті 2.3 договору, за перші 30 днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 16 786 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 1 386 грн та суму кредиту у розмірі 15 400 грн (пункт 8.6 договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 22 жовтня 2024 року уклали додаткову угоду до договору від 15 жовтня 2024 року № 640695060, яка підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за змістом якої у зв`язку з отриманням позичальником траншу сторони погодили наступне: сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 12 300 грн, відповідно до чого загальний розмір кредиту за договором буде складати 27 700 грн (пункт 1.1); безготівковий переказ цього та інших траншів за договором може бути здійснено за реквізитами платіжної картки позичальника 5168-74XX-XXXX-4817, не зважаючи на вказане вище, кредитодавець може на вибір позичальника також здійснювати надання траншів за договором за реквізитами платіжної карти, вказаної безпосередньо у договорі, чи за реквізитами платіжних карток, вказаних в інших додаткових угодах до цього договору (за наявності) (пункт 1.2). Згідно з пунктом 1.4 додаткової угоди від 22 жовтня 2024 року до договору від 15 жовтня 2024 року № 640695060 з моменту отримання траншу, вказаного у пункті 1.1 договору, базова процентна ставка за договором (для суми всіх наступних траншів в рамках договору та для суми, яка вже є в користуванні) буде складати 1 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365 відсотків річних. З моменту підписання цієї додаткової угоди, незалежно від зазначеного в договорі, розмір дисконтної чи індивідуальної ставки не може бути більшим за базову процентну ставку вказану вище. Відповідно до пункту 1.5 додаткової угоди від 22 жовтня 2024 року до договору від 15 жовтня 2024 року № 640695060 денна процентна ставка за користування всією сумою кредиту, що буде фактично видано після укладення цієї додаткової угоди (сумою, що вже знаходиться в користуванні позичальника та сумою додаткового траншу за цією додатковою угодою) розраховується наступним чином: (загальні витрати за споживчим кредитом витрати за користування сумою, що вже є в користуванні позичальника, та суми що буде видано після укладення цієї додаткової угоди, до закінчення строку кредитування: 503 863 грн) / (загальний розмір кредиту сума, що вже є в користуванні позичальника, та сума що буде видано після укладення цієї додаткової угоди: 27 700 грн) / (строк кредитування у днях строк кредитування, що залишився по договору: 1 819 днів) ? 100 % = 1 % в день. Згідно з платіжними дорученнями (заявами) на переказ та зарахування грошових коштів на банківську карту отримувача від 15 жовтня 2024 року та від 22 жовтня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на рахунок [PERSON] 5168-74XX-XXXX-4817 грошові кошти у розмірі 15 400 грн та 12 300 грн, відповідно. Виконання кредитором зобов`язань за договором від 15 жовтня 2024 року № 640695060 та додатковою угодою від 22 жовтня 2024 року також підтверджується довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 31 серпня 2025 року. АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду подало до суду виписку по рахунку на ім`я [PERSON] за період з 15 жовтня 2024 року до 22 жовтня 2024 року, з якою вбачається, що на рахунок останнього 15 жовтня 2024 року зараховано 15 400 грн, а 22 жовтня 2024 року 12 300 грн. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» 14 січня 2025 року уклали договір факторингу № МВ-ТП/17, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 28 січня 2025 року № 1056 ТОВ «Таліон плюс» перерахувало ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кошти в рахунок плати за відступлення права вимоги за договором факторингу від 14 січня 2025 року № МВ-ТП/17. У реєстрі права вимоги від 14 січня 2025 року зазначено про набуття ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до [PERSON] за договором від 15 жовтня 2024 року № 640695060 у розмірі 58 446,55 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (тіло кредиту) 27 699,70 грн, заборгованість за процентами 16 897 грн, неустойка 13 849,85 грн. Сума фінансування 11 079,88 грн. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 14 січня 2025 року направило [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги на корить ТОВ «Таліон плюс» за договором від 15 жовтня 2024 року № 640695060. ТОВ «Таліон плюс» 12 червня 2025 року направило [PERSON] повідомлення про дострокове розірвання договору 15 жовтня 2024 року № 640695060. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за договором кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060 складає 85 592,70 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 27 699,70 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом 57 893 грн. Згідно з посвідченням серії [NUMBER] [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. У довідці військової частини [NUMBER] від 19 жовтня 2025 року № 1848/7/24694 вказано, що [PERSON] перебуває на військовій службі за мобілізацією в указаній військовій частині. [INFO] 20 листопада 2025 року подав до суду повідомлення від 19 листопада 2025 року № 8134, в якому зазначено, що [PERSON] призваний на військову службу під час мобілізації. За змістом витягу з наказу начальника [INFO] від 26 червня 2022 року № 158 солдата [PERSON] , призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] від 22 червня 2022 року № 65-РС у розпорядження командира військової частини [NUMBER] , визнано таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. Згідно з повідомленням військової частини [NUMBER] від 28 листопада 2025 року № 116/2/1/109976 за наявними даними у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, станом на 20 листопада 2025 року [PERSON] призваний 24 лютого 2022 року [INFO] . Довідкою [INFO] від 10 листопада 2025 року № 5/9641 підтверджено, що [PERSON] відповідно до наказу начальника [INFO] від 17 березня 2022 року № 58 призваний на військову службу по мобілізації. За змістом копії військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] призваний 24 лютого 2022 року [INFO] , з 27 червня 2022 року у військовій частині [NUMBER] , з 27 липня 2025 року у військовій частині [NUMBER] , з 11 серпня 2025 року у військовій частині [NUMBER] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060 та додаткова угода від 22 жовтня 2024 року до договору від 15 жовтня 2024 року № 640695060, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладені між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] в електронному вигляді з використанням одноразових ідентифікаторів, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем договору кредитної лінії та додаткової угоди до нього, за умовами яких позичальнику передано грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цих правочинів строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок (картку) позичальника. Зазначені договори укладені у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронних підписів та електронних підписів одноразовими ідентифікаторами згідно із Законом України «Про електронну комерцію». Використання для підписання відповідачем договорів про надання фінансових послуг одноразових ідентифікаторів, який містить відповідну комбінацію, узгоджується із вимогами матеріального права. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим. Вказані обставини свідчать про дотримання визначеної нормами матеріального права форми щодо спірних правочинів та укладення договорів про надання фінансових послуг, відповідно до умов яких відповідач отримав кредитні кошти. За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Як зазначено вище, заява на отримання грошових коштів в кредит, паспорт споживчого кредиту, договір кредитної лінії та додаткова угода до нього, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, суму кредиту, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору), розмір процентної ставки та порядок її нарахування тощо. Водночас відповідач у поданих до суду заявах не заперечував факт укладення кредитного договору та додаткової угоди, отримання коштів за цими правочинами, просив залишити до сплати лише тіло кредиту. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України). Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу на стороні кредитора у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2022 року у справі № 466/3732/20). Позивач довів, що він в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладеного договору факторингу набув право вимоги до відповідача за кредитним договором. Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав договір кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060 та додаткова угоду від 22 жовтня 2024 року до договору від 15 жовтня 2024 року № 640695060, фактично отримані кредитні грошові кошти у добровільному порядку в повному обсязі на користь як ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», так і ТОВ «Таліон плюс» не повернув, тому останнє обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Водночас не можна погодитись з визначеним позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором з огляду на таке. Згідно з частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. У подальшому до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було внесено зміни, зокрема Законом від 14 січня 2025 року № 4213-IX. Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час вирішення справи судом першої інстанції) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 426/4264/19. У справі, яка розглядається, судом встановлено, що за змістом довідки військової частини [NUMBER] від 19 жовтня 2025 року № 1848/7/24694, повідомлення [INFO] від 19 листопада 2025 року № 8134, витягу з наказу начальника [INFO] від 26 червня 2022 року № 158, повідомленням військової частини [NUMBER] від 28 листопада 2025 року № 116/2/1/109976, довідки [INFO] від 10 листопада 2025 року № 5/9641, копії військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] на час укладення кредитного договору, за період нарахування відсотків за кредитними зобов`язаннями та на час розгляду справи перебував (перебуває) на військовій службі, має статус військовослужбовця Збройних Сил України та на нього поширювались пільги, передбачені частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей». Отже, на час укладення договору кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060 та додаткової угоди від 22 жовтня 2024 року до договору від 15 жовтня 2024 року № 640695060, в період виконання їхніх умов, а також станом на час вирішення заявлених у справі вимог судом першої інстанції відповідач мав та має статус військовослужбовця Збройних Сил України та на нього поширювались пільги, передбачені частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто у нього був відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. З урахуванням викладеного, суд дійшов до переконання про те, що наявні підстави для застосування частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Безпідставними є доводи представника позивача, що відповідач не довів належними та допустимими доказами перебування на військовій службі та поширення на нього пільг, передбачених частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки такі доводи спростовуються зібраними у справі доказами. Оскільки відповідач звільнений від нарахування відсотків за кредитними зобов`язаннями, то з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту. Встановлені судом обставини є підставою для зменшення заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Судом також враховано, що відповідачем здійснено часткову оплату за кредитним договором, а саме 14 листопада 2024 року 2 234,70 грн (зараховано на погашення заборгованості за відсотками) та 0,30 грн (зараховано на погашення тіла кредиту). Отже, заборгованість за договором кредитної лінії від 15 жовтня 2024 року № 640695060 становить 25 465 грн (27 700 грн (сума наданого кредиту) - 2 235 грн (сплачені позивачем кошти на користь кредитора)). Висновки за результатами розгляду позовних вимог Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання фінансових послуг порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні. Щодо розстрочення виконання рішення У поданій до суду заяві відповідач просив надати можливість погасити суму тіла кредиту частинами протягом 4 місяців. Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішення (пункт 2 частини сьомої статті 265, частина перша статті 267 ЦПК України). Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу. Так, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина третя та четверта статті 435 ЦПК України). Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина п`ята статті 435 ЦПК України). Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Суд, беручи до уваги обставини платоспроможності відповідача, соціальний аспект та ті виклики, що постали перед українським суспільством внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації, що призвело до значного погіршення матеріального становища громадян, враховуючи, що позивач перебуває на військовій службі у військовій частині, яка виконує бойові завдання у зоні бойових дій, вирішив розстрочити виконання судового рішення на 4 місяці по 6 366,25 грн. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Суд бере до уваги, що позивач має повне право на негайне та повне виконання судового рішення. Водночас суд вважає, що розстрочка виконання стане значним стимулом для відповідача добровільно виконати свої зобов`язання, що забезпечить задоволення вимог позивача без понесення додаткових витрат, пов`язаних з примусовим виконанням судового рішення. Таке рішення відповідає головному завданню цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими міркуваннями забезпечити ефективний захист порушених прав та інтересів, мінімізуючи витрати для обох сторін та забезпечуючи розумний строк розгляду справи. Щодо розподілу судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 720,66 грн (2 422,40 грн (сплачена позивачем сума судового збору) ? 29,75 % (розмір задоволених позовних вимог)). Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи. До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від 02 грудня 2024 року № 5, додаткову угоду від 07 серпня 2025 року № 1340 про надання правової допомоги до договору від 02 грудня 2024 року № 5, акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 02 грудня 2024 року № 5, платіжна інструкція переказу коштів від 07 серпня 2025 року. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, надав оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів у їх сукупності, врахував пропорційність розміру задоволених позовних вимог, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення таких витрат з відповідача у розмірі 1 487,50 грн (5 000 грн (заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу) ? 29,75 % (розмір задоволених позовних вимог)). На підставі викладеного,

Outcome: partial