Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

04 грудня 2025 року до суду надійшла позовна заява ТОВ "Коллект Центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач ТОВ "Коллект Центр" посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № 576793 від 12 квітня 2021 року ТОВ "Слон Кредит" надало відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 50000,00 грн., строком на 730 днів - до 12 квітня 2023 року (включно), з сплатою процентів за користування кредитом: за перший день - в розмірі 25 % в день (9125 % річних), починаючи з другого дня - в розмірі 85 % річних. Відповідач [PERSON] не виконала свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 116281,27 грн., в тому числі: кредит - 47215,27 грн., проценти за користування кредитом, нараховані на дату відступлення права вимоги за період з 12 квітня 2021 року по 10 березня 2023 року - 65437,54 грн., проценти за користування кредитом, нараховані з моменту відступлення права вимоги за період з 10 березня 2023 року по 12 квітня 2023 року - 3628,46 грн. 26 листопада 2021 року між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 26-11/2021, за умовами якого ТОВ "Слон Кредит" передало (відступило) ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги відносно боржників ТОВ "Слон Кредит", в тому числі відносно боржника [PERSON] за кредитним договором № 576793 від 12 квітня 2021 року. Внаслідок цього ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. 10 березня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ Коллект Центр" укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило шляхом продажу ТОВ "Коллект Центр" право вимоги відносно боржників ТОВ "Вердикт Капітал", в тому числі відносно боржника [PERSON] за кредитним договором № 576793 від 12 квітня 2021 року. Внаслідок цього ТОВ "Коллект Центр" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. На підставі викладеного позивач ТОВ "Коллект Центр" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за вказаним вище кредитним договором в сумі 116281,27 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 грн. 09 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. В судове засідання представник позивача ТОВ "Коллект Центр" не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - позивач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, причин своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала, відзиву на позовну заяву не подавала. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за адресою місця її проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та за адресою місця її проживання, вказаного позивачем, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Позовна вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № 576793 від 12 квітня 2021 року ТОВ "Слон Кредит" надало відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 50000,00 грн., строком на 730 днів - до 12 квітня 2023 року (включно), з сплатою процентів за користування кредитом: за перший день - в розмірі 25 % в день (9125 % річних), починаючи з другого дня - в розмірі 85 % річних. Відповідач [PERSON] не виконала свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 116281,27 грн., в тому числі: кредит - 47215,27 грн., проценти за користування кредитом, нараховані на дату відступлення права вимоги за період з 12 квітня 2021 року по 10 березня 2023 року - 65437,54 грн., проценти за користування кредитом, нараховані з моменту відступлення права вимоги за період з 10 березня 2023 року по 12 квітня 2023 року - 3628,46 грн. 26 листопада 2021 року між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 26-11/2021, за умовами якого ТОВ "Слон Кредит" передало (відступило) ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги відносно боржників ТОВ "Слон Кредит", в тому числі відносно боржника [PERSON] за кредитним договором № 576793 від 12 квітня 2021 року. Внаслідок цього ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. 10 березня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ Коллект Центр" укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило шляхом продажу ТОВ "Коллект Центр" право вимоги відносно боржників ТОВ "Вердикт Капітал", в тому числі відносно боржника [PERSON] за кредитним договором № 576793 від 12 квітня 2021 року. Внаслідок цього ТОВ "Коллект Центр" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України к редитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно ч.2 ст.512 ЦК України к редитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.513 ЦК України п равочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ч.1 ст.514 ЦК України д о нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України з аміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч.2 ст.1078 ЦК України м айбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ч.1 ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно ч.2 ст.1082 ЦК України б оржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Згідно ч.3 ст.1082 ЦК України в иконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ТОВ "Коллект Центр", як кредитодавець, має право вимагати від відповідача [PERSON] , як позичальника, яка прострочила виконання зобов`язань, повернення суми заборгованості за кредитним договором № 576793 від 12 квітня 2021 року, укладеним між ТОВ "Слон Кредит" та відповідачем [PERSON] . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за кредитним договором № 576793 від 12 квітня 2021 року, укладеним між ТОВ "Слон Кредит" та відповідачем [PERSON] , в сумі 116281,27 грн., в тому числі: кредит - 47215,27 грн., проценти за користування кредитом, нараховані на дату відступлення права вимоги за період з 12 квітня 2021 року по 10 березня 2023 року - 65437,54 грн., проценти за користування кредитом, нараховані з моменту відступлення права вимоги за період з 10 березня 2023 року по 12 квітня 2023 року - 3628,46 грн. Відшкодування судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України в итрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України з а результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України о бов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено: 40. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. 41. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. 42. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. 43. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). 44. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. 45. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. 46. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 47. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 24 вересня 2020 року (справа № 904/3583/19) та від 13 березня 2025 року (справа № 275/150/22). Суд враховує, що від відповідача [PERSON] в порядку, визначеному ч.5, ч.6 ст.137 ЦПК України, не надходило заяв чи клопотань з відповідним обґрунтуванням щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, внаслідок їх неспівмірності. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "Коллект Центр" понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 грн.

Outcome: approved