Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: 24.11.2025 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовну заяву обґрунтовує тим, що 18.08.2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб. Із серпня 2020 року подружнє життя з відповідачем [PERSON] фактично припинено, спільне господарство не ведеться, сімейні стосунки розірвано, дитина проживає із матір`ю. Відповідач [PERSON] добровільно надає певну грошову допомогу на дитину, однак розмір цих коштів є суттєво меншим від фактичних витрат, необхідних для забезпечення нормального розвитку, харчування, лікування та навчання дитини. Така допомога є незначною порівняно з рівнем доходу відповідача [PERSON] . Позивач [PERSON] утримує дитину самостійно, отримуючи значно менший дохід, ніж відповідач [PERSON] . За наявною інформацією, дохід відповідача [PERSON] орієнтовно у три рази перевищує дохід позивача [PERSON] , що підтверджує його фінансову спроможність нести більший обсяг утримання. Протягом останніх 6 місяців, відповідач [PERSON] набув у власність автомобіль марки Renault Coleos, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , орієнтовна вартість якого на ринку складає від 8000$-10000$, що також свідчить про його стабільний матеріальний стан та можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: 29.12.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліменітв. 19.01.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивача [PERSON] про зменшення розміру позовних вимог. 20.01.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника відповідача [PERSON] адвоката Дуди Ірини Петрівни про визнання позову. 20.01.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника відповідача [PERSON] адвоката Дуди Ірини Петрівни про залишення без розгляду зустрічного позову. 21.01.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивача [PERSON] , у якій вона просила залишити без розгляду заяву про зменшення позовних вимог, розгляд справи проводити без її участі, задовольнити позов частково, судовий збір не стягувати. 21.01.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача [PERSON] , у якій він просив залишити без розгляду зустрічний позов та заяву про визнання позову, розгляд справи проводити без його участі, задовольнити позов частково, а саме: стягнути аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. 21.01.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника відповідача [PERSON] адвоката Дуди Ірини Петрівни, у якій вона зазначила, що підтримує часткове визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, а саме: стягнути аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Просила залишити без розгляду зустрічний позов та заяву про визнання позову, розгляд справи проводити без участі відповідача [PERSON] та його представника. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.11.2025 року у справі №466/10837/25, позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів виділено у самостійне провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30.01.2026 року залишено без розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30.01.2026 року залишено без розгляду заяву позивача [PERSON] про зменшення розміру позовних вимог та заяву відповідача [PERSON] про визнання позову. В судове засідання призначене на 22.01.2026 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подали заяви, у яких вони просили проводити розгляд справи без їх участі. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що: Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , позивач та відповідач уклали шлюб, зареєстрований 18.08.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №2484. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , в шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії довідки про доходи від 03.11.2025 року №109, [PERSON] працює у ЛНУ ветмедицини та біотехнологій імені С.З. Гжицького. Загальна сума доходу за період з 01.03.2025 року по 31.10.2025 року за винятком аліментів, становить 132889,76 грн. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитині збереження певного матеріального рівня утримання. Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до СК України, ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», який, зокрема, передбачає підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення процедури стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши наявні у позовній заяві матеріали, у їх сукупності, взявши до уваги, що позивач належно обґрунтував та довів у суді вимоги позовної заяви, відповідач частково визнав позовні вимоги, а позивач не заперечив щодо часткового задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. В порядку визначеному п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання.У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: partial