Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 13.07.2020 та погодив наступні умови: тип кредиту відновлювальні кредитна лінія до 50 000,00 грн., в процесі кредитування ліміт було збільшено до 100 000,00 грн., тип кредитної карки «Універсальна», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 43,2 % річних, в процесі користування відбулася зміна відсоткової ставки до 42 %. Кількість та розмір платежів, періодичність сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (виключно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00 %. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 03/24, тип Універсальна. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Оскільки відповідач не виконав умови договору належним чином, у нього станом на 03.07.2025 виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 115 157,01 грн., з яких: 90 577,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 24 579,46 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13.07.2020 у загальному розмірі 115 157,01 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 02.12.2025 відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач був належним чином повідомлений про надходження позову та відкриття провадження у справі, однак відзиву на позов не подав. Частиною першою статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судовий розгляд, але не подав відзиву на позов, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження обгрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що відповідач 13.07.2020 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанку» та погодив наступні умови: тип кредиту відновлювальні кредитна лінія до 50 000,00 грн., в процесі кредитування ліміт було збільшено до 100 000,00 грн., тип кредитної карки «Універсальна», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 43,2 % річних, в процесі користування відбулася зміна відсоткової ставки до 42 %. Кількість та розмір платежів, періодичність сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (виключно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00 %. Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.07.2020, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] станом на 03.07.2025 становить 115 157,01 грн., з яких: 90 577,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 24 579,46 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості та визначений розмір заборгованості відповідачем не заперечувався та не спростований. За змістом розрахунку заборгованості та Виписки з особового рахунку [PERSON] вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, а також періодично сплачував суми на погашення кредиту. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Тому суд вважає обґрунтованою та доведеною належними і допустимими доказами суму заборгованості в розмірі 115 157,01 грн. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved