Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник Усенко М.І., в інтересах ТОВ ФК «Кредит-Капітал» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 25.01.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позичальником [PERSON] , був укладений кредитний договір № 2858302, згідно з умовами якого відповідач отримав 3 100 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 2858302 від 25.01.2022 р.) повернення кредиту та сплати комісії і відсотків відповідачем не було внесено. Враховуючи умови чинного законодавства та п. 5.1.3. Кредитного договору 2858302 від 25.01.2022 року Позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного Договору підтверджується анкетою-заявою на кредит № 2858302 від 25.01.2022 року, що заповнена відповідачем. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № № 2858302 від 25.01.2022 року, що укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Відповідачем. Розрахунок заборгованості за вище зазначеним Кредитним договором було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» згідно Договору відступлення прав вимоги № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 р. Таким чином, відповідно до умов кредитного договору, 10.08.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги ККЛУ-10082023. Сума заборгованості відповідача відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023р. становить 14 114,27 з них: 1. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3 099,99 грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 11 014,28 грн. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором перед відповідачем виконав у повному обсязі. В свою чергу [PERSON] , свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 14 114,27 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3 099,99 грн., по відсотках в розмірі 11 014,28 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» На підставі наведених обставин, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 14 114,27 грн., судові витрати в розмірі 2 422,40 грн., та витрати на правничу професійну допомогу в розмірі 8 000 грн. Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, та участі позивача, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, тому, зі згоди позивача, на підставі ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч.1.2 ст.205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до положень ч. ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана)та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Судом встановлено, що 25.01.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем був укладений кредитний договір № 2858302, відповідно до умов якого, відповідачу надано Кредит на наступних умовах : Дата надання/видачі кредиту 25.01.2022; Сума Кредиту: 3 100 грн. 00 коп. 1.3. Строк, на який надається Кредит 360 днів з дати його надання. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. 1.4. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 1,99 %, в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в п.1.3. цього Договору 1.4.1 Знижена процентна ставка за користування кредитом становить 1,99 % в день та застосовується відповідно до умов, які зазначені у Договорі. 1.5 Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.5.1 за стандартною ставкою 29 653,85% річних. 1.5.2 за зниженою ставкою 29 653,85 % річних. Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачем підписано Кредитний договір шляхом використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № № 2858302 від 25.01.2022 року, що укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Відповідачем. Розрахунок заборгованості за вище зазначеним Кредитним договором було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» згідно Договору відступлення прав вимоги № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 р. Згідно витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 р. сума заборгованості відповідача становить 14 114,27 з них: 1. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3 099,99 грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 11 014,28 грн. Первісний кредитор свої зобов`язання за договором перед відповідачем виконав у повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 14 114,27 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3 099,99 грн., по відсотках в розмірі 11 014,28 грн. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу захисту позивачем свого права власності на кошти, які відповідач отримав відповідно до кредитного договору від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», яке в свою чергу відступило право вимоги за цим кредитним договором ТОВ ФК « Кредит Капітал ». Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. За таких обставин суд вважає, що у зобов`язанні за кредитним договором № 2858302 від 25.01.2022 року, укладеним з [PERSON] , відбулась заміна кредитора внаслідок належного відступлення права вимоги, а тому ТОВ «ФК» Кредит Капітал» має право на звернення до суду з цим позовом. Сума вимог до відповідача складається із заборгованості за тілом кредиту становить 3 099,99 грн., заборгованість по не сплаченим відсоткам за користування кредитом становить 11 014,28 грн. Судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме у встановлений договором термін не повернув тіло кредиту та відсотки за його користування. Щодо компенсації позивачу витрат на правничу допомогу адвоката, яка була заявлена ним в сумі 9 000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч.3ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладеним з Адвокатським об`єднанням «Апологет». На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем було подано до суду Акт № 720 прийому передачі виконаних робіт згідно Договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 від 05.09.2025р. (детальний опис робіт). Суд, вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Відтак, суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. Із врахуванням указаних обставин справи, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а також сталу судову практику із розгляду однотипних правовідносин, вважає, що поданий ТОВ Фінансова компанія «Кредит Капітал» до [PERSON] , позов підлягає до задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2858302 від 25.01.2022 року у сумі 14 114,27 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3 099,99 грн., по відсотках в розмірі 11 014,28 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved