Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі ТОВ «Коллект Центр» звернувся через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в сумі 159 684,54 грн та судових витрат. Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань із своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування ними. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в прохальній частині позовної заяви вказано: розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідача, а саме поштовий конверт з відміткою про повернення "адресат відсутній" за вказаною адресою, що згідно з усталеною практикою Верховного Суду вважається належним повідомленням. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд з урахуванням положень ст. 275 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності належно повідомленого позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 06.03.2020 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» шляхом підписання власноручним підписом анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-банк». Підписанням цього Акцепту [PERSON] підтвердив акцепт Публічної пропозиції та укладення договору з АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці Банку www.alfabank.ua (або у разі її подальшої зміни за іншою електронною адресою, що буде вказана в Договорі). Підпис позичальника на цьому Договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування, та про те, що акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 491021425 від 06.03.2020 відповідач отримав. За умовами Договору споживчого кредиту № 491021425 від 06.03.2020: тип кредиту кредит готівкою; сума кредиту 30 847,49 грн; процентна ставка 39,90 %, фіксована; строк кредиту 60 міс. [PERSON] ознайомився з графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної річної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг до Угоди про надання кредиту № 491021425 від 06.03.2020 під підпис. Крім того, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту до Договору № 491021425, в якому викладені основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача і порядок повернення кредиту. На підтвердження факту отримання грошових коштів відповідачем у сумі 30 847,49 грн за договором № 491021425 від 06.03.2020 позивач долучив до матеріалів справи меморіальний ордер № 4291998 від 10.03.2020. Також, 06.03.2020 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» шляхом підписання власноручним підписом анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-банк». Підписанням цього Акцепту [PERSON] підтвердив акцепт Публічної пропозиції та укладення договору з АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці Банку www.alfabank.ua (або у разі її подальшої зміни за іншою електронною адресою, що буде вказана в Договорі). Підпис позичальника на цьому Договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування, та про те, що акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 491021426 від 06.03.2020 відповідач отримав. За умовами Договору споживчого кредиту № 491021426 від 06.03.2020: тип кредиту кредит готівкою; сума кредиту 22 538,79 грн; процентна ставка 39,90 %, фіксована; строк кредиту 60 міс. [PERSON] ознайомився з графіком платежів та розрахунком сукупноїх вартості споживчого кредиту та реальної річної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг до Угоди про надання кредиту № 491021426 від 06.03.2020 під підпис. Крім того, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту до Договору № 491021426, в якому викладені основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача і порядок повернення кредиту. На підтвердження факту отримання грошових коштів відповідачем у сумі 22 538,79 грн за договором № 491021426 від 06.03.2020 позивач долучив до матеріалів справи меморіальний ордер № 4292153 від 10.03.2020. Договір факторингу № 2 від 17.05.2021 17.05.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» укладений договір факторингу № 2, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку 1-1 до Договору. Пунктом 2.3. Договору передбачено, що право вимоги вважається відступленим фактору з дати повної (остаточної) оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п. 4.2. цього Договору. Згідно п. 4.2. Договору, фактор зобов`язаний передати в розпорядження клієнту грошові кошти і сплатити клієнтові ціну прав вимоги в розмірі 16 500 000,00. На підтвердження виконання вимог пункту 4.2. Договору, позивач надав платіжне доручення № 253 від 17.05.2021. У Додатку 1-1 до Договору факторингу № 2 від 17.05.2021, під порядковим номером 7041 та номером 7042 зазначено, що « [PERSON] » (ІПН [NUMBER] ) є боржником: за договором № 491021426 від 06.03.2020 та за договором № 491021425 від 06.03.2020. Судом досліджено, документи, які укладено між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та обґрунтовують передачу ТОВ «ФК «Флексіс» права вимоги за договором № 491021425 від 06.03.2020 та за договором № 491021426 від 06.03.2020 до [PERSON] , з яких вбачається, що вони відповідають вимогам законодавства України, мають печатку та підписи уповноважених осіб. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «ФК «Флексіс» набуло право вимоги за договором № 491021425 від 06.03.2020 в сумі 45 340,37 грн, з яких: 30 847,49 сума основної заборгованості; 14 492,88 грн заборгованість за процентами; та за договором № 491021426 від 06.03.2020 до [PERSON] в сумі 33 108,11 грн, з яких: 22 538,79 - сума основної заборгованості; 10 569,32 грн - заборгованість за процентами. Отже, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Флексіс» становить: - за договором № 491021425 від 06.03.2020 в сумі 45 340,37 грн, з яких: 30 847,49 сума основної заборгованості; 14 492,88 грн заборгованість за процентами; - за договором № 491021426 від 06.03.2020 до [PERSON] в сумі 33 108,11 грн, з яких: 22 538,79 - сума основної заборгованості; 10 569,32 грн - заборгованість за процентами. Договір факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 18.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу № 18-05/21, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку 1-1 до Договору. Пунктом 2.3. Договору передбачено, що право вимоги вважається відступленим фактору з дати підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників, за формою встановленою в додатку № 2 до Договору. 18.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» підписано акт приймання-передачі Реєстру боржників до Договору факторингу № 18-05/21. У Додатку 1-1 до Договору факторингу № 18-05/21від 18.05.2021, під порядковим номером 7041 та номером 7042 зазначено, що « [PERSON] » (ІПН [NUMBER] ) є боржником: за договором № 491021426 від 06.03.2020 та за договором № 491021425 від 06.03.2020. Судом досліджено, документи, які укладено між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» та обґрунтовують передачу ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договором № 491021425 від 06.03.2020 та за договором № 491021426 від 06.03.2020 до [PERSON] , з яких вбачається, що вони відповідають вимогам законодавства України, мають печатку та підписи уповноважених осіб. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за договором № 491021425 від 06.03.2020 в сумі 45 340,37 грн, з яких: 30 847,49 сума основної заборгованості; 14 492,88 грн заборгованість за процентами; та за договором № 491021426 від 06.03.2020 до [PERSON] в сумі 33 108,11 грн, з яких: 22 538,79 - сума основної заборгованості; 10 569,32 грн - заборгованість за процентами. Отже, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» становить: - за договором № 491021425 від 06.03.2020 в сумі 45 340,37 грн, з яких: 30 847,49 сума основної заборгованості; 14 492,88 грн заборгованість за процентами; - за договором № 491021426 від 06.03.2020 до [PERSON] в сумі 33 108,11 грн, з яких: 22 538,79 - сума основної заборгованості; 10 569,32 грн - заборгованість за процентами. Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023. Предметом Договору визначено, що первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, надалі за текстом боржники, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору (надалі також Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за Договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Датою відступлення (переходу) прав вимоги згідно Договору, є робочий день, в який права вимоги були відступлені (перейшли) від первісного кредитора до нового кредитора на підставі укладеного між ними Акту приймання-передачі Прав вимоги. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» підписано акт приуому-передачі реєстру боржників за Договором № 10-01/2023, який є додатком № 4 до нього. Згідно Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 від 10.01.2023, під порядковим номером 13739 та номером 23879 зазначено, що « [PERSON] » (ІПН [NUMBER] ) є боржником: за договором № 491021426 від 06.03.2020 та за договором № 491021425 від 06.03.2020. Судом досліджено, документи, які укладено між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» та обґрунтовують передачу та ТОВ «Коллект центр» права вимоги за договором № 491021425 від 06.03.2020 та за договором № 491021426 від 06.03.2020 до [PERSON] , з яких вбачається, що вони відповідають вимогам законодавства України, мають печатку та підписи уповноважених осіб. Таким чином, судом встановлено, що та ТОВ «Коллект центр» набуло право вимоги за договором № 491021425 від 06.03.2020 в сумі 65 640,38 грн, з яких: 30 847,49 сума основної заборгованості; 34 792,89 грн заборгованість за процентами; та за договором № 491021426 від 06.03.2020 до [PERSON] в сумі 47 940,36 грн, з яких: 22 538,79 - сума основної заборгованості; 25 401,57 грн - заборгованість за процентами. Отже, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Коллект центр» становить: - за договором № 491021425 від 06.03.2020 в сумі 65 640,38 грн, з яких: 30 847,49 сума основної заборгованості; 34 792,89 грн заборгованість за процентами; - за договором № 491021426 від 06.03.2020 до [PERSON] в сумі 47 940,36 грн, з яких: 22 538,79 - сума основної заборгованості; 25 401,57 грн - заборгованість за процентами. Виписки по особовим рахункам на ім`я відповідача [PERSON] за період з 06.03.2020 по 17.05.2021, свідчать про рух платежів (користуванням відповідачем кредитними коштами, поповнював рахунок, розраховувався у терміналах) в межах кредитного ліміту наданого позивачем. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168 св 21), виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. ТОВ «Коллект Центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав. Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 491021425 від 06.03.2020, загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 92 279.93 грн, з яких: - 30 847,49 грн (сума основної заборгованості) на дату відступлення права вимоги (10.01.2023); - 34 792,89 грн (заборгованість за процентами) на дату відступлення права вимоги (10.01.2023); - 26 639,55 грн (заборгованість за процентами) нараховано за період (10.01.2023 по 26.09.2025). Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 491021426 від 06.03.2020, загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 67 404,61 грн, з яких: - 22 538,79 грн (сума основної заборгованості) на дату відступлення права вимоги (10.01.2023); - 25 401,57 грн (заборгованість за процентами) на дату відступлення права вимоги (10.01.2023); - 19 464,25 грн (заборгованість за процентами) нараховано за період (10.01.2023 по 26.09.2025). Отже, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр» становить: - за договором № 491021425 від 06.03.2020 в сумі 92 279.93 грн, з яких: 30 847,49 сума основної заборгованості; 61 432,44 грн заборгованість за процентами; - за договором № 491021426 від 06.03.2020 до [PERSON] в сумі 67 404,61 грн, з яких: 22 538,79 - сума основної заборгованості; 44 865,82 грн - заборгованість за процентами. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до правил статті 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнт) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Відповідно до правил ч. 2 ст. 1082 ЦК України, боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач був ознайомлений з умовами договорів № 491021425 від 06.03.2020 та № 491021426 від 06.03.2020, які підписав на умовах йому відомих, тобто сторони погодили конкретні умови кредитування, сплату відсотків, комісій та інших платежів пов`язаних за користуванням грошовими коштами. Отже, відповідач був ознайомлений з вказаними умовами кредитування під підпис. Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями у добровільному порядку. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. За правилами статей 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). За змістом ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суду встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З урахуванням встановленого та положень вказаних норм, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та має непогашену заборгованість. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та принцип змагальності, наданий позивачем розрахунок, та те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого існує у відповідача заборгованість: - за договором № 491021425 від 06.03.2020 в сумі 92 279.93 грн, з яких: 30 847,49 сума основної заборгованості; 61 432,44 грн заборгованість за процентами; - за договором № 491021426 від 06.03.2020 до [PERSON] в сумі 67 404,61 грн, з яких: 22 538,79 - сума основної заборгованості; 44 865,82 грн - заборгованість за процентами, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог. Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про доведеність позивачем заявлених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість: - за договором № 491021425 від 06.03.2020 в сумі 92 279,93 грн, з яких: 30 847,49 сума основної заборгованості; 61 432,44 грн заборгованість за процентами; - за договором № 491021426 від 06.03.2020 до [PERSON] в сумі 67 404,61 грн, з яких: 22 538,79 - сума основної заборгованості; 44 865,82 грн - заборгованість за процентами, тобто позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати Вирішуючи вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача ТОВ «Коллект Центр» є фізична особа-підприємець [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги № 04/10-2024 від 04.10.2024. Позивач на підтвердження понесених витрат в розмірі 25 000,00 грн надав: договір про надання правової допомоги № 04/10-2024 від 04.10.2024; заявку на надання юридичної допомоги № 6 від 01.08.2025; витяг з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 29.08.2025. Згідно п. 4.1. Договору про надання правової допомоги № 04/10-2024 від 04.10.2024, вартість послуг виконавця визначається на підставі тарифів виконавця і зазначається сторонами в акті про надання юридичної допомоги. Відповідно до витягу з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 29.08.2025, виконавцем були проведені наступні роботи: усна послуга з вивченням документів, 2 год, ціна 4 000,00 грн; письмова послуга вивчення документації, 1 год, ціна 3 000,00 грн; позовна заява, 6 год, ціна 18 000,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Натомість, поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, водночас представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Великої Палати Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019). Отже, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини 4 статті 137, частини 7 статті 139 та частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. Вказаний правовий висновок викладений у поставі Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» витрат на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн відсутні. Питання про розподіл судових витрат між сторонами щодо судового збору, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial