Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

[PERSON] 13.11.2025 року звернулась до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання. В обґрунтування позову зазначила, що мають з відповідачем дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно виконавчого листа №2-2057/08 від 29.06.2023 року відповідач сплачував аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення ними повноліття. У жовтні 2025 року дітям виповнилося 18 років і відповідач припинив виплату аліментів. Діти продовжують навчання в приватному технікумі «Аванс». Відповідно довідки про навчання, запланована дата закінчення навчання-31.08.2027 року. Діти навчаються та проживають у Польщі м Кельі. Позивач сплачує за оренду приміщення, в якому проживають діти у розмірі 1 500 злотих у місяць, що еквівалентно 18 000 грн. Також позивач несе витрати на харчування, одяг, проїзд, медичне обслуговування, придбання навчального приладдя та інші необхідні потреби доньок. Відповідач є працездатним, здоровим чоловіком у зв*язку з чим може сплачувати аліменти. На підставі викладеного просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з листопада 2025 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дітьми 23-х років. Ухвалою судді від 05.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання учасники судового процесу не з`явились. 02.02.2026 року на адресу суду надійшла заява від позивачки [PERSON] про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує та просить задовольнити. 02.02.2026 року на адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про навчання від 09.09.2025 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є ученицями 4 класу приватного технікуму «Аванс» (м.Кельці, вул.Хеленувек, 4, Польша), запланована дата закінчення навчання-31.08.2027 року . Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст..199 , 200, 201 СК України). Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але меньше 23 років; продовження ними навчання: потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Знгідно з ст..200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у с..182 СК України. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та метеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина: 3-1) наявність на праві власності, вололінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.04.2024 року в справі №308/4214/18, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У відповідності до приписів ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги викладене, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для його задоволення. їЗгідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211.20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved