Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] 17838,00 грн. заборгованості за кредитним договором № 32452-04/2025 та понесені судові витрати. Вимоги обґрунтовані тим, що 14.04.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем було укладено кредитний договір № 32452-04/2025. 29.07.2025 року між ТОВ «Стар Файцненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29072025, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс Груп» відступив позивачу право вимоги боржників. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог до Договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17838,00 грн., з яких 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5778,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5460,00 грн.- сума заборгованості за штрафом; 600,00 грн. комісія. В добровільному порядку відповідач не погасив вказану заборгованість, тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом і просять стягнути з відповідача вказану заборгованість. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 4 зв.). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.49). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено що 14.04.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 32452-04/2025, надано кредит в сумі 6000,00 грн., строком на 120 днів , процентна ставка 0,9% на день, дата повернення 11.08.2025 року, який підписано електронним підписом позичальника (а.с.8-13). Згідно паспорту споживчого кредиту від ТОВ «Стар Файненс Груп» [PERSON] отримав кредит в розмірі 6000 грн. на 120 днів, процентна ставка 328,50% на рік. (а.с.6-7) Відповідно довідки «IPAY», 14.04.2025 року о 18:10 год. ТОВ «Універсальні платіжні рішення» перерахувало на рахунок [NUMBER] кошти у розмірі 6000,00 грн. (а.с.18) 29.07.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29072025, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс Груп» відступив позивачу право вимоги боржників. (а.с.19-20,21,22). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог до Договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17838,00 грн., з яких 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5778,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5460,00 грн.- сума заборгованості за штрафом; 600,00 грн. комісія. (а.с.23). З матеріалів справи вбачається, що договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи у їх сукупності підтверджується перерахування позичальнику коштів за договором про надання кредиту № 32452-04/2025 в сумі 6000,00 грн. Також матеріали справи не містять доказів того, що ці кошти були відповідачем повернуті. Відтак, кошти, надані відповідачу як тіло кредиту підлягають поверненню. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Оскільки відповідач умови договору своєчасно і в повному обсязі не виконував, позики не сплачував, в результаті чого виникла заборгованість, загальна сума якої складає 17838,00 грн., тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати за сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 грн., який банк просить стягнути з відповідача на свою користь.

Outcome: approved