Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 червня 2023 року та 11 серпня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" і [PERSON] було укладено договори позики № 78351891 і № 4846245, відповідно, які підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" і ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 12 від 22 листопада 2023 року і № 16 від 25 січня 2024 року до вказаного договору факторингу, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 78351891 від 09 червня 2023 року в сумі 20000 грн і 9575 грн за договором позики № 4846245 від 11 серпня 2023 року. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договорами позики № 78351891 від 09 червня 2023 року та № 4846245 від 11 серпня 2023 року в загальному розмірі 29575 гривень і відшкодувати судові витрати. За ухвалою судді від 08 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. 26 серпня 2025 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначив, що не погоджується з позовними вимогами, оскільки не підтверджено факт належного повідомлення про відступлення права вимоги, не надано доказів належного повідомлення про зміну кредитора. Крім цього відсотки є надмірними та неспівмірними. Так за договорами позики №78351891 та № 4846245 відсоткова ставка перевищує 900% річних, що суперечить принципам справедливості та добросовісності. Верховний Суд у постанові від 04 липня 2018 року у справі №444/9519/12 зазначив, що нарахування відсотків, які у багато разів перевищують суму позики, є неспівмірним тягарем для позичальника та підлягають зменшенню. Заборгованість за тілом кредиту визнав, бо дійсно отримав кредит у розмірі 7500 грн (5000 грн + 2500 грн) і готовий погасити вказану заборгованість. Штрафи і пеня підлягають зменшенню або виключенню, оскільки відповідно до ст. 551 ЦК України, якщо неустойка (штраф, пеня) є надмірно великою, суд має право зменшити її розмір. Тому, з урахуванням викладеного, просив у задоволенні позовних в частині нарахованих відсотків, штрафних санкцій та комісій, які перевищують тіло кредиту відмовити, заборгованість за тілом кредиту визнає та готовий її сплатити. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09 червня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" і [PERSON] було укладено договір позики № 78351891, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідач отримав позику в розмірі 5000 грн строком на 30 днів до 09 липня 2023 року, зі сплатою процентної ставки в розмірі 2,5% (а.с. 7-9). Крім того, 11 серпня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" і [PERSON] було укладено договір позики № 4846245, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідач отримав позику в розмірі 2500 грн строком на 30 днів до 10 вересня 2023 року, зі сплатою процентної ставки в розмірі 59.71% за перший день і 2.50% з другого дня користування позикою (а.с. 22-25). 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" і ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, а також на підставі додаткових угод до вказаного договору та реєстру боржників № 12 від 22 листопада 2023 року і 16 від 25 січня 2024 року, до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаними договорами позики (а.с. 10-16, 26-28). Відповідно до реєстру боржників № 12 від 22 листопада 2023 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 78351891 від 09 червня 2023 року в розмірі 20000 грн, яка складається із 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15000 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 16). Згідно з розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за договором позики № 78351891 станом на 22 листопада 2023 року становить 20000 грн, з яких 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15000 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 17-20). Відповідно до реєстру боржників № 16 від 25 січня 2024 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 4846245 від 11 серпня 2023 року в розмірі 9575 грн, яка складається із 2500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7075 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 28). З розрахунку позивача вбачається, що заборгованість [PERSON] за договором позики № 4846245 станом на 25 січня 2024 року становить 9575 грн, з яких 2500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7075 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 29-32). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною першою статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" встановлено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 цього Закону визначено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку, то суд, частково задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість: за договором позики № 78351891 від 09 червня 2023 року в розмірі 8750 грн, яка складається із 6000 грн заборгованість за тілом кредиту, 3750 грн заборгованість за відсотками і за договором позики № 4846245 від 11 серпня 2023 року в розмірі 5805 грн 25 коп., яка складається із 2500 грн заборгованість за тілом кредиту, 3305 грн 25 коп. заборгованість за відсотками, а всього в загальному розмірі 14555 грн 25 копійок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1490 грн 22 коп., виходячи з розрахунку: 14555 грн 25 коп. (розмір задоволених позовних вимог) х 3028 грн (сума сплаченого судового збору) : 29575 грн (розмір заявлених позовних вимог). В іншій частині в позові необхідно відмовити.

Outcome: partial