Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У липні 2025 року позивач звернувся до суду з заявою в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 8230 грн 75 коп. Аргументує свої вимоги тим, що відповідач являється споживачем послуг які надаються КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області в житловому приміщенні за адресою: м.Прилуки, вул.Садова, буд.123, кв.8. Внаслідок несвоєчасної та неповної оплати відповідачем за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 01 червня 2025 утворилась заборгованість у сумі 8230 грн 75 коп, яку вона в добровільному порядку не сплачує. 04 грудня 2025 року відповідач звернулася з відзивом до суду, в якому зазначила, що не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні, при цьому зазначає, що позивачем було неправомірно в структуру ціни на плату за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії та гарячої води, централізованого водопостачання і централізованого водовідведення включено плату за послуги, що є завищеними та за оплату за теплопостачання в під`їзді будинку в якому проживає відповідач. ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 07 липня 2025 року призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні на 11 год 00 хв 16 вересня 2025 року. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 09 год 00 хв 17 жовтня 2025. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 10 год 00 хв 20 листопада 2025. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 09 год 00 хв 24 грудня 2025. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 09 год 00 хв 30 січня 2026. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 січня 2026 залишено без розгляду позовну заяву в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за комунальні послуги, а саме: водопостачання у розмірі 813 грн 88 коп, водовідведення у розмірі 1367 грн 71 коп, абонплати за централізоване водовідведення у розмірі 71 грн 20 коп, абонплати (ХВ та ВВ) у розмірі 78,66 грн, абонплати за централізоване водопостачання у розмірі 71 грн 20 коп, абонентської плати (з гарячим водопостачанням) у розмірі 350 грн 67 коп, абонентської плати (з лічильником) у розмірі 970 грн 62 коп. ІІІ.Позиції сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав заяву в якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі, у разі неявки відповідача в судове засідання просив розглянути справу заочно. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV.Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 серпня 2004 року, спадкоємицею майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її донька [PERSON] (а.с.40) У власності [PERSON] перебуває квартира [ADDRESS] та вона є споживачем послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення у вказаному житловому приміщенні(а.с.51) Згідно з розрахунку КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області за послуги тепловодопостачання в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за надані комунальні послуги становить 4506 грн 81 коп з яких : 3967,29 грн. витрати на внутрішньобудинкові системи та 539,52 грн.- опалення МЗК .(а.с.7-20) Відповідно до листа Головного управління держпродспоживслужби в Чернігівській області від 04.06.2026, будинок за адресою: [ADDRESS] має централізовану систему опалення, вказана квартира відключена від мереж централізованого опалення, так як обладнана автономним опаленням. Підприємство здійснює комерційний облік споживання теплової енергії, наданої для всього будинку, як єдиного майнового комплексу, а співвласники будинку оплачують теплову енергію, яка використовується для опалення всього будинку: як квартир і нежитлових приміщень, так і місць загального користування, в тому числі і втрати тепла внутрішньо будинкових мереж системи опалення будинку. Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення МЗК та допоміжних приміщень розподілялось відповідно до розділу ІІІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315. Оскільки не було оплачено за опалення МЗК, то утворилася заборгованість у розмірі 539 грн 52 коп. Нарахування на загально будинкові потреби проводиться відповідно до п.8 розділу IV Методики(а.с.55) V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.12 Закону України«Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Згідно зі статтею 322 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ. Зокрема, цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послугирезультат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 зазначеного Закону до комунальних послуг належать, зокрема, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Верховний Суд України у своїй постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 зазначив про те, що не дивлячись на те, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Разом з цим, такому праву споживача прямо відповідає його обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 в справі № 750/12850/16-ц та від 06.11.2019 в справі № 642/2858/16. Згідно з частиною першою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За змістом статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відсутність договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє споживача від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 статті1 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на споживачів покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з положеннями частин першої четвертої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України(далі за текстом ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другійстатті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина першастатті 82 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні встановлено, що позивачем було надано житлово-комунальні послуги відповідачу в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , а саме: послуги з обслуговування внутрішньобудинкових мереж та опалення місць загального користування, але остання своєчасно не вносила плату за вищевказані комунальні послуги, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 4506 грн 81 коп, яка підлягає стягненню в примусовому порядку з відповідача. VІ.Розподіл судових витрат. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за заявою позивача суд залишив без розгляду частину позовних вимог, а іншу частину позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1657 грн 83 коп в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279,354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved