Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» обґрунтовує тим, що 17.09.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем у електронній формі був укладений Договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 416994, відповідно до якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 1500грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на у мовах та у терміни, визначені договором. Товариство свої зобов`язання виконало у повному обсязі. Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. Вказує, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не погашена. 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу № 01022024, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 416994 від 17.09.2022. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 13380,00 грн., а саме: - 1500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 11880,00 грн. заборгованість за процентами. Вказує, що відповідачу було направлену досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Зазначає інформацію про попередні витрати: судовий збір 2422,40грн. та витрати на професійну правничу допомогу - 8000,00грн. Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 416994 від 17.09.2022 у загальному розмірі 13380,00 грн., судовий збір у сумі 2422,40 грн. та 8000,00 грн. витрат на правову допомогу, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача також клопотав про витребування доказів у АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 02 грудня 2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано докази у АТ КБ «ПриватБанк», про які клопотав позивач. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, з заявами та клопотаннями відповідач не зверталась, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином. 23.12.2025 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла запитувана інформація. 20.01.2026 від представника позивача Усенка М.І. надійшло клопотання про підтримання позовних вимог, у якому представник просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного рішення не заперечував. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно Договору № 416994 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», укладеного 17.09.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» (Товариство) та [PERSON] (споживач), товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сторони погодили істотні умови договору, зокрема суму кредиту: 1500,00 грн. (п. 1.3). Строк кредиту: 365 днів з періодичністю сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього договору (п. 1.4). Тип процентної ставки: фіксована (п. 1.5). Стандартна процентна ставка становить 2,2% в день (1.5.1), також пунктом 1.5.2 передбачено умови застосування зниженої процентної ставки 1,1% в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає: за стандартною ставкою: 77545,6 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки: 35287,59 % річних (п. 1.7). Орієнтовна загальна вартість кредиту складає: за стандартною ставкою: 13380,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки: 13050,00грн. (п. 1.8). Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної кратки № [NUMBER] (п. 2.1). Згідно п. 4.4 Договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені та інші платежі, передбачені договором. Договір містить відмітку про його підписання [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 17.09.2022 о 20:23:26. Додатком № 1 до вказаного договору є графік платежів, відповідно до якого дата видачі кредиту: 17.09.2022, дата платежу: з 07.10.2022 по 12.09.2023. Кількість днів у розрахунковому періоді: Х та 18 періодів по 20 днів (всього 365),чиста сума кредиту/ сума платежу за розрахунковий період: 1500,00грн. та 13050,00 грн., сума кредиту за договором/ погашення суми кредиту: 1500,00грн. та 1500,00грн., проценти за користування кредитом: 11550,00 грн., реальна річна процентна ставка: 36287,59 %, загальна вартість кредиту: 13050,00 грн. Вказано, що якщо споживачем не будуть виконані умови Договору для отримання зниженої процентної ставки, розмір процентів за вказаний період буде розраховано за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим перший платіж зі сплати процентів збільшиться та складе 660 грн., а загальна сума розмірів платежів, що зазначені у Графіку платежів, буде мати наступний вигляд: усього сума платежів за розрахунковий період складе: 13380,00 грн., усього сума процентів за користування кредитом складе: 11880,00 грн., реальна річна процентна ставка складе: 77545,36 %, загальна вартість кредиту складе: 13380,00 грн. Графік містить відмітку про його підписання [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 17.09.2022 о 20:23:26. Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «Селфі Кредит» (без зазначення номера та дати), клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з якою укладено договір № 416994, ідентифікована товариством. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора: одноразовий ідентифікатор: Х643, відправлений позичальнику 17.09.2022 на номер телефону [NUMBER] . Згідно Паспорту споживчого кредиту, підписаного [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х643 17.09.2022, він містить умови кредиту, які відповідають таким умовам, вказаним у Договорі № 416994 від 17.09.2022 та Графіку платежів. Згідно повідомлення ТОВ «Пейтек» № 25201020-1070 від 20.10.2025, адресованого ТОВ «Селфі Кредит», 17.09.2022 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» на суму 1500,00грн., банк-еквайр АТ ПУМБ, призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ [NUMBER]. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Селфі Кредит» за Договором № 416994 від 17.09.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 01.02.2024, позичальник [PERSON] , 17.09.2022 нараховано тіло кредиту у розмірі 1500,00грн. У період з 17.09.2022 по 06.10.2022 статус активний, % за користування нараховувались у щоденному розмірі 16,5. У період з 08.10.2022 по 12.09.2023 статус - прострочений, відсотки нараховувались у щоденному розмірі 33,00, окрім 11.10.2022, коли відсотки нараховано у розмірі 363. Станом на дату завершення розрахунку нараховано всього: тіло кредиту: 1500,00 грн., проценти: 11880,00 грн., оплат: 0 грн. До сплати всього: тіло кредиту: 1500,00 грн., проценти: 11880,00 грн. загальна сума: 13380,00грн., кількість днів прострочення: 340. Відповідно до договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» (клієнт) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (фактор), фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Відповідно до копії акту приймання-передачі реєстру боржників від 01.02.2024 до Договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 01.02.2024. Кількість боржників: 11562. Загальна сума заборгованості: 178658453,62 грн. Згідно копії платіжної інструкції № 74875 від 01.02.2024, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» переказав на рахунок ТОВ «Селфі Кредит» кошти у сумі 2262377,265 грн. як плату за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024. Без ПДВ. Згідно копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024, за № 7053 вказано ПІБ: [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , номер кредитного договору: 416994 від 17.09.2022, дата закінчення договору: 12.09.2023, залишок по тілу кредиту: 1500,00 грн., залишок по відсотках 11880,00 грн., загальна сума заборгованості: 13380,00 грн. Відповідно до копії Досудової вимоги «ФК «Кредит-Капітал» вих. № 23352382 від 14.11.2025, вона адресована [PERSON] , стосується заборгованості за кредитним договором № 416994 від 17.09.2022, укладеного з ТОВ «Селфі Кредит», у загальному розмірі 13380,00 грн. та містить повідомлення про відступлення прав вимоги від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з зазначенням рахунку для погашення кредитної заборгованості. Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-251212/72094-БТ від 14.12.2025, на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , в банку емітовано карту № [NUMBER] (вказано номер рахунку). Клієнт [PERSON] верифікована шляхом підписанння анкети-заяви ідентифікації клієнта від 06.02.2022. По рахунку № [NUMBER] було зарахування коштів на суму 1500,00грн. від 17.09.2022. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вказаним Договором про надання споживчого кредиту позичальник зобов`язалась повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. [PERSON] усунулась від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею204 ЦК України визначено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. На підставі викладеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належить стягнути заборгованість за кредитном договором № 416994 від 17.09.2022 у розмірі, про стягнення якого просить сторона позивача - 13380,00грн., що включає розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволено повністю то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Стороною позивача заявлено до відшкодування 8000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу надано копію договору № 0107 про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро «Апологет», предметом якого є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Згідно положень п. 2.3 даного договору вартість наданих послуг правничої допомоги за одну послугу складає 8000,00грн. без ПДВ. Додатком до даного договору є Акт № 403 наданих послуг від 10.11.2025 де розмір послуги з правничої допомоги щодо боржника [PERSON] за договором № 416994 від 17.09.2022 визначено у розмірі 8000,00 грн. Згідно детального опису наданих послуг до акту № 403 від 10.11.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 визначено перелік послуг щодо боржника [PERSON] за договором № 416994 від 17.09.2022 та витрачений АО «Апологет» на надання послуг час. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконани хробіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Договором № 0107 визначено вартість наданих послуг у розмірі 8000,00грн., проте не вказано складові такої вартості та не визначено перелік і розмір послуг, пов`язаних з наданням правової допомоги. У детальному описі визначено перелік наданих послуг, зокрема, ознайомлення з матеріалами кредитної справи, на що витрачено 2:00год. та складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта, на що витрачено 3:30год. Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладно, вказаний позов було подано шляхом його направлення через систему «Електронний суд», а розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно вказаного переліку. Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 3000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved