Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що з січня 2015 року він перебув у фактичному шлюбі з відповідачкою, вони спільно проживали у с. Плоске Ніжинського району Чернігівської області у будинку його матері [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] . 10 травня 2016 року у виконкомі Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області він (позивач) та відповідачка зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис № 1. Після реєстрації шлюбу вони перестали розуміти один одного, а тому з листопада 2016 року припинили шлюбні відносини. Він (позивач) разом з сином [PERSON] за згодою відповідачки переїхав проживати до свого батька [PERSON] у м. Переяслав Київської області, де в подальшому було зареєстроване їх місце проживання. Син [PERSON] відвідував садочок та згодом став ходити до школи. Наразі [PERSON] навчається у 3-«А» класі Переяславської гімназії № 1. Відповідачка створила нову сім`ю та народила ще двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Оскільки на час народження дітей він (позивач) перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою його було записано батьком [PERSON] та [PERSON] . 18 квітня 2023 року шлюб між ним (позивачем) та відповідачкою було розірвано. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 3 червня 2024 року, яке набрало законної сили, відповідачку було позбавлено батьківських прав відносно спільного сина [PERSON] . 5 жовтня 2023 року відповідачкою була складена нотаріально посвідчена заява про те, що з кінця 2016 року вона не проживала з ним (позивачем) та не підтримувала сімейних відносин, незважаючи на факт перебування у зареєстрованому шлюбі. З листопада 2016 року відповідачка проживала у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком і у них народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Він (позивач) не являється біологічним батьком зазначених дітей, з листопада 2016 року не мав з нею інтимних стосунків. [PERSON] просив суд ухвалити рішення, яким: - виключити записи про нього, як батька, з актових записів про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати Ніжинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції виключити його, як батька, з актових записів про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просив позов задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, не просила засідання відкласти. У судове засідання представник Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, а також зазначив, що у відділу відсутні обов`язки відповідати за цим позовом. Виключення відомостей з актового запису не входить до компетенції відділу. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Суд розглядає справу у загальному порядку в відсутності сторін за наявними у ній доказами, оскільки позбавлений можливості з`ясувати думку позивача щодо проведення заочного розгляду справи та в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що з січня 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, спільно проживали у с. Плоске Ніжинського району Чернігівської області. [INFO] у сторін народився спільний син [PERSON] . 10 травня 2016 року у виконкомі Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 1. Після державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на [PERSON] . Після реєстрації шлюбу відносини між сторонами погіршилися у зв`язку із чим з листопада 2016 року шлюбні відносини були фактично припинені, позивач разом із сином [PERSON] переїхав проживати у м. Переяслав Київської області, де в подальшому було зареєстроване їх місце проживання. Син [PERSON] відвідував садочок та згодом став ходити до школи. Наразі [PERSON] навчається у 3-«А» класі Переяславської гімназії № 1. З листопада 2016 року відповідачка стала проживати у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком і у них народилося двоє спільних дітей: - [PERSON] , [INFO] , батьком якого вказано позивача (реєстрація народження дитини здійснена [INFO] , актовий запис № 05); - [PERSON] , [INFO] , батьком якої вказано позивача (реєстрація народження дитини здійснена [INFO] , актовий запис № 347). 8 квітня 2023 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення, яким розірвав шлюб між позивачем та відповідачкою. 5 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кучеренко Н.М. була посвідчена заява [PERSON] , суть якої зводиться до того, що з кінця 2016 року вона не проживала з позивачем та не підтримувала з ним сімейних відносин, незважаючи на факт перебування у зареєстрованому шлюбі. З цього часу вона проживала у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком і у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач не є біологічним батьком зазначених дітей. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 3 червня 2024 року, яке набрало законної сили, відповідачку було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] . Сімейне законодавство України встановлює презумпцію батьківства, а саме: батьком дитини вважається визначена законом особа, зокрема, чоловік матері дитини, з яким вона перебуває у шлюбі. Презумпція батьківства може бути спростована за позовом заінтересованої особи. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (частини перша та друга статті 136 СК України). Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком (частина п`ята статті 136 СК України). Законодавець обмежив право особи, яка записана батьком дитини, на оспорювання свого батьківства, зокрема, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, або не могла про це не знати. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 201/6130/19, предметом доказування у спорі про оспорювання батьківства, особою, яка записана батьком дитини (позивачем), є доведення відсутності кровного споріднення з дитиною, а також необізнаність позивача в момент реєстрації, що він не є біологічним батьком дитини. Сторона, яка оспорює батьківство, має надати всі необхідні докази, оскільки тягар доказування лежить саме на цій особі. Отже, позивач (особа, яка оспорює батьківство) має надати докази, що він не є батьком дитини, а також, що в момент реєстрації себе батьком дитини він не знав, що не є її батьком. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, враховуючи факти, викладені відповідачем у нотаріально посвідченій заяві від 5 жовтня 2023 року, суд вважає доведеними той факт, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також необізнаність позивача в момент реєстрації дітей, що він не є їх біологічним батьком. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Ураховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для зобов`язання Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції виключити відомості про позивача, як батька, з актових записів про народження [PERSON] та [PERSON] , а тому приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 3). Суд погоджується з доводами Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про те, що відділ не є належним відповідачем у справі, не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, а тому приходить до висновку, що судові витрати позивача по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню саме відповідачем [PERSON] .

Outcome: partial