Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до відповідача приватного підприємства «АРТЕМБУД», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої ДТП. Позовні вимоги мотивовано тим, що 27 травня 2025 року приблизно о 20 годині 05 хвилин у місті Ужгород на перехресті вулиць Станційна та Мукачівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів. Автомобілем марки MAN (державний номер [NUMBER] , VIN: [NUMBER] ), керував [PERSON] , який не дотримався безпечного інтервалу та не врахував дорожню обстановку, унаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем SKODA, державний номер [NUMBER] , що належить позивачу [PERSON] . У результаті зіткнення автомобіль позивача отримав суттєві механічні пошкодження, які погребували проведення відновлювального ремонту на загальну суму 160 000 грн. Дана сума була відшкодована позивачу в результаті страхового відшкодування. Натомість сума втрати товарної вартості підлягає відшкодуванню. Вказує, що в результаті скоєного ДТП третю особу [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП згідно з постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2025 року у справі № 308/7621/25. На момент ДТП транспортний засіб MAN [NUMBER] перебував у власності приватного підприємства «АРТЕМБУД», що підтверджується Довідкою про ДТП № 3025149594781197 від 27.05.2025, яку отримано у відповідь на адвокатський запит № 9 від 10.06.2025 року. Зазначає, що у відповідності до експертного висновку № СЕ-19/107-25/7438-АВ від 06.06.2025 року, виконаного Закарпатським НДЕКЦ МВС України, сума втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля позивача складає 75 442 грн, що визначає розмір шкоди, завданої в результаті скоєного ДТП. Також позивач поніс витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 3209,04 грн. Також позивач вказує, що окрім матеріальної шкоди, зазнав істотних моральних страждань у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, пошкодженням його автомобіля, необхідністю витрачати значні зусилля та час на відновлення порушених прав, звернення до експертів та суду, що спричинило психологічну напругу та негативно вплинуло на його звичний спосіб життя. Моральну шкоду оцінює у розмірі 50 000 грн. На підставі викладеного просив суд ухвалити рішення суду про: стягнення з ПП «АРТЕМБУД» суми матеріальної шкоди в розмірі: 75442 грн у відшкодування втрати товарної вартості, 3204,04 грн - у відшкодування витрат експертного дослідження; стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн; стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн, судового збору у сумі 1490,24 грн., та додаткових витрат на заправку авто пальним у сумі 20 373,8 грн. Ухвалою суду від 04.11.2025 у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву в, якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до п.7 ч.1 ст.14ЦПК України, оскільки в останнього наявний електронний кабінет. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, правом подання відзиву на позов не скористався і позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.05.2025 о 20 год. 05 хв на вул.Станційній, 79 в м.Ужгород з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом «MAN», державний номерний знак [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб «SKODA KODIAQ», державний номерний знак [NUMBER] , під його керуванням. За результатами розгляду адміністративних матеріалів, складених відносно [PERSON] за фактом вказаної ДТП, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2025 року у справі 308/7621/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно з згідно положеннями ч.6 ст. 82 ЦПК України, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, та обставини даного ДТП не потребують доказування. З довідки про дорожньо-транспортну пригоду №3025149594781197 від 27.05.2025 слідує , вантажний транспортний засіб «MAN TGS 41.400», державний номерний знак [NUMBER] , належить приватному підприємству «Артембуд» Відповідно до висновку експерта транспортно-товарознавчої експертизи № CE-19/107-25/7438/АВ, складеного 06.06.2025 експертом [PERSON] , ринкова вартість автомобіля марки SKODA моделі KODIAQ, д.н.з. становить 1894171,00 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки SKODA моделі KODIAQ, д.н.з [NUMBER] , станом цін на27.05.2025 становите 117618.89 грн. Вартість матеріального збитку, завдана власнику транспортного засобу автомобіля марки SKODA моделі KODIAQ, д.и.з [NUMBER] , станом цін на 27.05.2025 становить 193061,00 грн. Величина втрати товарної вартості складає 75442,00 грн. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що умовами договору добровільного страхування не передбачено відшкодування страховиком шкоди, пов`язаної із втратою товарної вартості транспортного засобу, а тому вважає, що вказана шкода підлягає відшкодуванню працівником відповідача. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ч. 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Тобто, за змістом вказаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6 Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Таким чином, економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. Як зазначалось, згідно з висновком експерта №CE-19/107-25/7438/АВ від 06.06.2025, вартість матеріального збитку, завдана власнику транспортного засобу автомобіля марки SKODA моделі KODIAQ, д.и.з [NUMBER] , станом цін на 27.05.2025 становить 193061,00 грн. Величина втрати товарної вартості складає 75442,00 грн. Позивач в позовній заяві зазначає, що в результаті страхового відшкодування, йому була відшкодована сума в розмірі 160000 грн. Отже, в даному випадку підлягає до відшкодування відповідачем вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля SKODA моделі KODIAQ, державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого в ДТП 27.05.2025 року станом на момент ДТП, з відрахуванням виплаченого страхового відшкодування в розмірі 160000 грн., що складає 33061 грн. За правилом статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків; замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. За встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що особою, у якої виник обов`язок з відшкодування шкоди, є роботодавець ПП «Артембуд», оскільки водій транспортного засобу «MAN», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди був працівником ПП «Артембуд», вказаний транспортний засіб належить ПП «Артембуд». Отже, враховуючи вказане вище, саме на роботодавця ПП «Артембуд», покладається обов`язок відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу, його працівником [PERSON] під час виконання ним своїх трудових обов`язків. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ст. 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167 ЦК України). Таким чином, оскільки внаслідок ДТП, пошкоджено власність позивача, засіб пересування, який використовувався щоденно в його інтересах, у зв`язку з чим позивач був тривалий час позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, були суттєво порушені його життєві плани, так як, проведення вимушеного незапланованого ремонту транспортного засобу вимагало значних додаткових зусиль та часу, суд,

Outcome: partial