Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у загальному розмірі 5463,36 грн. та судові витрати. Посилається в позові на те, що 06 вересня 2024 року у м. Києві на вул. Кільцева дорога, 1 відповідач керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Sens», д.н.з. [NUMBER] , під час перестроювання не надав перевагу в русі транспортному засобу «Peugeot508» д.н.з. [NUMBER] та здійсним з ним зіткнення. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Peugeot508», д.н.з. [NUMBER] . Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо- транспортної пригоди підтверджується постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 04 листопада 2024 року. На момент ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язкут з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 3263,36 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 2200,00 грн. Виходячи з цього, вини відповідача в дорожньо-транспортній пригоді, просить задовольнити позов. Позов був зареєстрований судом 28 серпня 2025 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою суду від 01 вересня 2025 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. З урахуванням цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.п. «а» п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Судом встановлено, що 06 вересня 2024 року у м. Києві на вул. Кільцева дорога, 1 відповідач керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Sens» д.н.з. [NUMBER] , під час перестроювання не надав перевагу в русі транспортному засобу «Peugeot508», д.н.з. [NUMBER] та здійснив з ним зіткнення. Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 04 листопада 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КупАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постановою Київського апеляційного суду від 10 рудня 2024 року [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ст. 38 КУ про адміністративні правопорушення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК. Такими чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 19 грудня 2024 року потерпіла особа в ДТП [PERSON] подав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до Звіту №41750 від 04 лютого 2025 року вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Peugeot508» д.н.з. [NUMBER] , 6745, 08 грн., згідно розрахунку з ПДВ на запасні частини або 6526, 72 грн. згідно розрахунку без ПДВ. МТСБУ відшкодувало завдані відповідачу збитки внаслідок ДТП у розмірі 3263,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5012 від 27 лютого 2025 року. Крім того, у зв`язку із залученням аварійного комісара відповідно до положень ст. 40 вказаного Закону, МТСБУ понесло витрати в розмірі 2200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №11462 від 21квітня 2025 року. Відповідно до п.39.1, 39.2.1 ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Одним із основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з п.п. 43.1.2 п. 43.1 статті 43 Закону для забезпечення виконання зобов`язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому створюються централізовані страхові резервні фонди, у тому числі фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим Законом. За змістом п.п. «а» п. 41.1 статті 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до пункту 38.2.1 ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи з цього, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3 028, 00 грн. судового збору.

Outcome: approved