Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВУ 28.11.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Поданий позов обґрунтовується тим, що відповідач [PERSON] є її батьком. На даний час позивач є повнолітньою та продовжує навчання в Житомирському державному університеті імені Івана Франка, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча працездатний та має можливість надавати таку допомогу. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 28.11.2025року, справа передана на розгляд судді Збаражському О.М. На виконання вимог ч.8 ст.187 ЦПК України, судом 02.12.2025 отримано відомості про адресу реєстрації відповідача. Ухвалою від 02.12.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання суд призначив 23.12.2025. 23.12.2025 ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 29.01.2026. Ухвалою суду від 23.12.2025 постановлено витребувати відомості про доходи відповідача. 29.01.2026 представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] повторно не прибув в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся встановленим порядком. До суду повернувся конверт направлений на зареєстровану адресу проживання відповідача з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.21,39). Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №921/6/18, у разі, якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. У постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Крім того, відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України, що було оприлюднено 23.12.2025. Враховуючи норми ст. 128 ЦПК України, суд рахує, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В судовому засіданні 29.01.2026 суд склав вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Встановлено, що батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 26.07.2011 ухваленого у справі №2/0624/314/2011, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу дитину [PERSON] , [INFO] залишено на вихованні матері [PERSON] (а.с.33). Згідно довідки виданої Житомирським державним університетом імені Івана Франка, 26.08.2025, [PERSON] є здобувачем ІІ курсу, за спеціальністю 016 (Логопедія) заочної форми здобуття освіти Соціально-психологічного факультету Житомирського державного університету імені Івана Франка, термін навчання: 01.09.2023 30.06.2027 (а.с. 11). Згідно відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форми ОК-5), сформованих засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України від 22.12.2025, встановлено, що дохід позивача з травня 2024 по грудень 2024 року склав 39829,55 грн., з січня 2025 по травень 2025 року - 48925,37 грн. (а.с.28). Згідно відомостей отриманих з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, тощо, дохід відповідача [PERSON] з 4 кварталу по 3 квартал 2025 року становить в середньому 51657,98 грн. щомісяця (а.с. 37-38). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. V. ОЦІНКА ДОКАЗІВ та МОТИВИ СУДУ Встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу з стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , яка є донькою відповідача [PERSON] на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Зазначені обставини є підставами для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] та отримує виплати військовослужбовцям. Визначаючи розмір аліментів суд враховує, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11.03.2020 у справі № 759/10277/18, інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. При визначенні розміру аліментів судом мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, тощо. Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 761/10510/17. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що донька відповідача є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб дитини і не повинен призводити до обмеження матеріальних прав, інтересів та потреб відповідача. Таким чином, суд вважає, що аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, достатні для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідає реаліям сьогодення та забезпечує баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів. При цьому, сторони не позбавлені права звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін, інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України). Водночас, суд вважає за необхідне допустити рішення суду про стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць на підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, оскільки позивач на підставі положень статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати при поданні позову.

Outcome: approved