Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач КП «ХТМ» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 37 251,47 грн за період з 01.11.2015 по 31.01.2022; 3% річних у сумі 694,25 грн; інфляційні витрати у сумі 3608,09 грн; судовий збір в розмірі 2684 грн. В обґрунтування заявленого позову комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зазначає, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] , користується послугами з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, але не в повному обсязі сплачує грошові кошти за отримані послуги за період з 01.11.2015 по 31.01.2022, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 37 251,47 грн. Заочним рішенням від 09 січня 2024 року позов задоволено повністю. 16.06.2025 до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2025 року заява про перегляд заочного рішення задоволена, рішення скасовано, справу призначено до розгляду В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, надала заяву про застосування строків позовної давності, також просила розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» надаються послуги з опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова відповідачка зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4, 5 ст. 319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договорів найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року №1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. 07 жовтня 2025 року [PERSON] подала заяву про застосування наслідків пропуску позовної давності щодо частини позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Як свідчать матеріали справи, датою звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною позовною є 20 жовтня 2023 року, а період нарахуванням заборгованості становить 01 листопада 2015 року до 31 січня 2022 року. Представник позивача заяву про поновлення строку позовної давності не заявляв. У зв`язку з викладеним, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 листопада 2015 року до жовтня 2019 року. Решта позовних вимог, а саме щодо стягнення заборгованості за теплопостачання за період з 1 листопада 2019 року до 31 січня 2022 року у розмірі 14 661,99 грн та 694,25 грн 3% річних та 3608,09 грн інфляційних витрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідачем всупереч вимогам статті 81 ЦПК України не спростовано розмір заборгованості, не надано доказів повного чи часткового виконання зобов`язання зі сплати послуг з теплопостачання. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання цього позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, ціна позову становила 44237,81 грн, позовні вимоги задоволені на суму 18 965,14 грн отже позовні вимоги у справі задоволено на 43%. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1154,12 грн.

Outcome: partial