Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

01.12.2025 [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.10.2025 [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, та засуджено до 2 років позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України.Згідно з вироком суду, 02.03.2025 близько 12:00 години, перебуваючи на сходинковому майданчику третього поверху біля квартири [ADDRESS] , [PERSON] на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із [PERSON] , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з умислом на завдання тілесних ушкоджень, штовхнув позивачку долонями обох рук у плечовий та ліктьовий суглоби лівої руки. Унаслідок цього [PERSON] втратила рівновагу та впала на підлогу. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, [PERSON] , тримаючи в руках відрізок пластикової труби, завдав потерпілій не менше чотирьох ударів у ділянку тулуба зліва, попереку та нижніх кінцівок.Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/497 від 09.07.2025, [PERSON] отримала тілесні ушкодження у виглядіпереломів бокової та передньої стінок лівої гайморової пазухи, зовнішньої стінки лівої очниці, лівої виличної кістки, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також крововиливи м`яких тканин обличчя та шиї, грудної клітки, попереку, сідниць та нижніх кінцівок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Позивачка стверджує, що внаслідок вчиненого злочину їй було завдано значної моральної шкоди, яка проявилася в глибоких душевних стражданнях, порушенні звичного способу життя та сталих соціальних зв`язків. Наслідки отриманої психологічної травми вона відчуває й дотепер: переживає безсоння, тривогу та постійний відчай. Через хронічний стрес позивачка виснажена та швидко втомлюється. З огляду на характер та обсяг фізичних і моральних страждань, позивачка оцінює заподіяну шкоду в 100 000,00 грн. та просить суд стягнути зазначену суму з відповідача. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.12.2025 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від представника позивачки адвоката Хоміка С.Г. надійшла заява, в якій він підтримав позовні вимоги та просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином; правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався; клопотань про відкладення чи про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до частини 8 статті 178, частини 4 статті 223 та частини 1 статті 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.10.2025 у справі № 711/7539/25, який набрав законної сили 11.11.2025, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі статті 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладенні на нього обов`язки. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] , 02.03.2025, близько 12:00 години, перебуваючи на сходинковому майданчику третього поверху біля вхідних дверей до квартири [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з [PERSON] , [INFO] , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з умислом, направленим на нанесення тілесних ушкоджень, умисно штовхнув потерпілу долонями обох рук в плечовий та ліктьовий суглоби лівої руки, внаслідок чого [PERSON] втратила рівновагу та впала на підлогу. Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, [PERSON] , тримаючи в руках відрізок пластикової труби, наніс останній не менше чотирьох ударів в ділянку тулуба зліва, попереку та нижніх кінцівок. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 02-01/497 від 09.07.2025 потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів бокової та передньої стінок лівої гайморової пазухи, зовнішньої стінки лівої очниці, лівої виличної кістки, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також крововиливи м`яких тканин обличчя та шиї, грудної клітки, попереку, сідниць та нижніх кінцівок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Цивільний позов у межах кримінального провадження [PERSON] не заявляла. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частини 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у пунктах 3, 5 та 9 постанови № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] є безсумнівним. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачка отримала серйозні травми голови (переломи очниці та виличної кістки), що спричинило сильний фізичний біль та тривале лікування. Крім того, враховуючи похилий вік позивачки, вона зазнала глибокого психологічного стресу, що виявився у безсонні, тривозі та порушенні нормальних життєвих зв`язків. Водночас визначений позивачкою розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 100 000,00 грн. суд вважає завищеним. Беручи до уваги характер та обсяг страждань, яких зазнала позивачка ([PERSON] є особою похилого віку, отримала середньої тяжкості травми голови, що потребували тривалого лікування та спричинили тривалий розлад здоров`я), спосіб завдання ушкоджень (відповідач не просто штовхнув позивачку, а продовжував наносити удари пластиковою трубою коли вона лежала на підлозі),

Outcome: partial