Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, через свого представника за довіреністю Зелтіньш Юлію Юріївну, звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за централізоване водопостачання та водовідведення. Свої вимоги мотивує тим, що КП «Черкасиводоканал» надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення, відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. На виконання ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», КП «Черкасиводоканал» забезпечує надання відповідачам послуг з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. Плата за комунальні послуги, зокрема водопостачання, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Статтями 67-68 Житлового Кодексу України, абз. 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до інформації з ДРРПННМ від 11.12.2025, власником квартири є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.03.2018. Між КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 11.06.2018. Як зазначено, КП «Черкасиводоканал» надає послуги централізованого водопостачання та водовідведення населенню м. Черкаси, зокрема і будинок [ADDRESS] приєднаний до мережі централізованого водопостачання та водовідведення. За вказаною вище адресою зареєстровано 3 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . До того ж, за даною адресою відсутній розподільний засіб обліку (квартирний лічильник) водопостачання. В будинку встановлено комерційний вузол обліку (загальнобудинковий лічильник). Нарахування здійснюються відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». За вказаною вище адресою власники/наймачі квартир письмово не повідомляли про фактичну кількість споживачів КП (виконавцю розподілу), розподіл обсягів спожитої послуги здійснено відповідно до кількості заінтересованих осіб. Позивач вказує, що всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01.12.2025 утворилась заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 14642 грн. 78 коп. У позовній заяві також зазначено, що відповідач є власником за вказаною адресою, а тому є користувачем та відповідає визначенню «індивідуальний споживач». Мешканці будинку не прийняли рішення про вибір іншої моделі договірних відносин, а тому з 01.04.2022 із кожним споживачем, що на законних підставах користується об`єктом нерухомого майна укладено публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Крім того, позивач зауважує на тому, що невиконання відповідачем обов`язків, прямо передбачених законодавством, по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення зачіпає інтереси не лише позивача а й держави, оскільки він не отримує прибутку від діяльності підприємства, втрачає можливість своєчасно проводити заходи по раціональному відтворенню водних ресурсів, а позивач позбавлений можливості своєчасно проводити ремонтні роботи, направлені на поліпшення якості питної води та гарантованого водопостачання. Крім того, позивач, не отримуючи оплату за надані послуги, фактично кредитує відповідача, що прострочив виконання грошових зобов`язань. Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 14642 грн. 78 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. 00 грн. Ухвалою суду від 02.01.2026 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Вказана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. Відповідачем відзив на позов не поданий. У судове засідання представник позивача КП «Черкасиводоканал» не з`явився. У матеріалах справи наявна заява представника позивача за довіреністю Зелтіньш Ю.Ю. від 29.01.2026 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Крім того, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча повідомлявся судом у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за його місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ст.ст. 130, 131, 223 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявся судом у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Врахувавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що проведено державну реєстрацію Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (ідентифікаційний код - 03357168). Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (інформаційна довідка № 456132915 від 11.12.2025) власником зазначеного об`єкта нерухомості є [PERSON] (розмір частки 1), на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 255 від 27.03.2018. Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ). 11.06.2018 між КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Слід також звернути увагу на те, що 01.03.2022 на офіційному веб-сайті КП «Черкасиводоканал» - https://vodokanal-cherkasy.ck.ua/ опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту), публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги (ч. 5 ст. 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та відповідає визначенню індивідуальний споживач. На час розгляду справи відсутні відомості про те, що співвласники будинку [ADDRESS] не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, а тому з 01.04.2022 із кожним споживачем, що на законних підставах користується об`єктом нерухомого майна, укладено публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Отже, КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи - 03357168) надає відповідачеві житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, нараховуючи плату, відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал». Відповідно до відомостей реєстру Черкаської територіальної громади від 26.12.2025, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 17.07.2015 дотепер. Водночас, у постановах Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17-ц, від 25.06.2020 у справі № 520/16591/16-ц сформульовано правові висновки, про те, що факт відсутності реєстрації особи у квартирі не звільняє її, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. Обов`язок по утриманню майна, включаючи обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг, покладається законом на відповідача, як на власника квартири, незалежно від факту його реєстрації чи проживання у житловому приміщенні. Частиною 3 статті 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено договором або законом. За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. З моменту надання позивачем споживачу послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону. Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2454-VІІІ від 07.06.2018, у редакції, що чинна з 09.06.2018, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення передбачені статтями 23 та 24 цього Закону. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які були чинними до 01.05.2022. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (у редакції чинній на час виниклих правовідносин до 01.05.2022), споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги, у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно із п. 29 постанови КМУ № 630 (у редакції, чинній на час виниклих правовідносин), споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача та членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. До того ж, Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що затвердж. постановою КМУ 05.07.2019 № 690 (набрали чинності з 13.08.2019), регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг. Способами, що гарантують доведення інформації до споживача, є оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті виконавця (за наявності), у під`їзді, на дошці оголошень (за наявності), повідомлення в електронному кабінеті Єдиної платформи для споживача (за наявності), в електронній системі обліку розрахунків споживача (за наявності), або повідомлення споживачу за допомогою засобів зв`язку, електрозв`язку (зокрема електронною поштою), номер/адреса яких зазначені споживачем у заяві-приєднанні до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення або у розділі Реквізити і підписи сторін у всіх інших договорах (абз. 4 п. 11 вказаних Правил). Відповідно до п. 14 Правил, надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором, або шляхом надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця). Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуг, якщо такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статтей 10 та 11 Закону України Про електронну комерцію (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця). У разі зміни тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію. Плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства (п. 33 Правил). Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг (п. 39 Правил). Індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укладати договір у порядку і випадках, визначених законом (у тому числі з урахуванням рішення співвласників багатоквартирного будинку щодо обраної моделі договірних відносин у багатоквартирному будинку); 2) своєчасно вживати заходів для усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням послуг, що виникли з його вини; 3) забезпечувати цілісність обладнання вузлів обліку послуги відповідно до умов договору та не втручатися в їх роботу; 4) за власний рахунок проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; 5) оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором (п. 47 Правил). Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг (п. 3 розд. VІ Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Під час розгляду справи, встановлено, що до квартири [ADDRESS] надаються послуги з водопостачання та водовідведення від КП «Черкасиводоканал», відповідач отримує відповідні послуги, відкрито о/р [NUMBER] на ім`я [PERSON] , за яким наявна заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2021 по 01.12.2025, яка становить 14642 грн. 78 коп. (абонентська плата (водовідведення) - 528 грн. 28 коп., абон. плата 1318 грн. 91 коп., холодна вода 5019 грн. 90 коп., водовідведення 7775 грн. 69 коп.), оскільки відповідач ухиляється від перерахування щомісячної оплати за надані послуги, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості. Крім того, з огляду на дані дослідженого судом розрахунку заборгованості, відповідач з жовтня 2021 року по листопад 2025 року включно плату за надані позивачем послуги взагалі не сплачував. При цьому, відповідач не звертався до підприємства щодо відключення від холодної та гарячої води і щодо опломбування запірних вентилів у квартирі. Крім того, ніхто не звертався щодо відмови від послуг, зміни місця проживання, кількості осіб, які фактично проживають/зареєстровані за адресою проживання та з претензіями щодо кількості та якості наданих послуг. Оскільки у квартирі [ADDRESS] не встановлений лічильник обліку споживання води, але у самому будинку встановлений комерційний вузол обліку (загально-будинковий лічильник), тому підприємством нараховується плата відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяги спожитої у будівлі гарячої, питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляються між споживачами з урахуванням того, що у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами. Частиною четвертою вказаної вище статті визначено, що розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021№ 358) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.12.2018 за № 1502/32954, для цілей розподільного обліку визначається кількість осіб у приміщенні, які фактично користуються комунальною послугою. Про цю кількість осіб власник/наймач приміщення письмово повідомляє виконавця комунальної послуги та/або виконавця розподілу комунальної послуги, при цьому кількість осіб у приміщенні, які фактично користуються комунальною послугою, не може бути меншою від зареєстрованих у приміщенні - для житлових приміщень. Водночас, враховуючи ту обставину, що власник/наймач квартири [ADDRESS] письмово не повідомляв про фактичну кількість споживачів виконавцю розподілу, розподіл обсягів спожитої послуги здійснено відповідно до кількості зареєстрованих осіб за установленими нормативами (нормами) споживання. Судом також встановлено, що відповідач, фактично споживаючи зазначені вище послуги, не надсилав позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, який станом на момент виникнення заборгованості, тобто в період з 01.08.2021 по 01.12.2025, був і є власником житла за адресою: [ADDRESS] , мав і має право на проживання, є споживачем послуг, які надаються до вказаної квартири, проте не вносив плату за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення своєчасно та в повному обсязі, тож згідно з розрахунком КП «Черкасиводоканал», повинен сплатити заборгованість по оплаті вказаних послуг. За таких обставин, оцінивши докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач дійсно є надавачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, ним були надані відповідні послуги відповідачеві, як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами та не спростовані відповідачем, а тому до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, абонентська плата, яка виникла станом на 01.12.2025, у сумі 14642 грн. 78 коп. Слід зазначити, що відповідач не скористався правом подати відзив на позов та докази на спростування доводів позивача. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним документом № 4530 від 23.12.2025. Тож, враховуючи те, що позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради задоволено в повному обсязі, тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved