Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

13 листопада 2025 року позивач, Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись, що 27 листопада 2019 року між банком та відповідачем був укладений договір комплексного обслуговування фізичних осіб № 2001464483801, за умовами якого відповідач отримав кредитну карту з кредитним лімітом, який в подальшому збільшено до 89 000 грн та зобов`язувався виконувати його умови. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 03 липня 2025 року утворилась заборгованість на загальну суму 137 454 грн 26 коп, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 88 171 грн 99 коп та заборгованості за відсотками в сумі 49 282 грн 27 коп, що і просили стягнути з відповідача та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп. Ухвалою судді від 02 грудня 2025 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в відповідності до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтями 526, 1054 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Установлено, що 27.11.2019 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] підписано заяву №2001464483801 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої позивач зобов`язувався встановити відповідачу кредитний ліміт в сумі 3 000 грн зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами, відповідач підтвердив свою згоду на те, що приймає Публічну пропозицію, на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті банку в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, ознайомлений та згоден з Тарифами банку, всі умови договору йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Позивач АТ «ПУМБ» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, встановивши кредитний ліміт та надавши йому грошові кошти в сумі 3 000 грн, який в подальшому збільшено згідно довідки про збільшення кредитного ліміту до 89 000 грн. З виписки по особовому рахунку за період з 27.11.2019 по 03.07.2025 вбачається, що відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти і користувався ними, однак в порушення вимог ст. 526 ЦК України взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, кредит, проценти, не сплачував, в зв`язку з чим станом на 03.07.2025 в нього виникла заборгованість перед Банком в розмірі 137 454 грн 26 коп, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який судом перевірений та визнаний правильним, узгоджується з умовами кредиту та не спростований відповідачем. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернуті, суд позов задовольняє. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. Так як позов задоволено, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп, що підтверджено документально.

Outcome: approved