Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

У листопаді 2025 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернулося до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , заборгованість за договором позики №2953516 в розмірі 16725 грн., за договором позики №79332822 в розмірі 12472 грн., а всього у загальному розмірі 29197 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.06.2024 та 04.07.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладені договори позики №295316, №79332822, згідно яких останньому надано гроші в позику шляхом їх перерахування на його банківську картку. 14.06.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК"ЄАПБ" укладено договір факторингу №14/06/21, відповідності до якого позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Згідно реєстрів боржників №34 від 08.10.2024 та №36 від 28.10.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором №295316 в сумі 16725 грн., з яких: 5000 грн. - за основною сумою боргу; 1725 грн. - за відсотками; 10000 грн. - за пенею; за договором №79332822 в сумі 12472 грн., з яких: 4000 грн. - за основною сумою боргу; 480 грн. - за відсотками; 7992 грн. - за пенею; Після відступлення позивачу за вказаними договорами права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Ухвалою суду від 17.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 26.11.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає що позовні вимоги не визнає, оскільки не укладав жодних договорів позику та не отримував грошові кошти від позивача. Вказує, що у червні-липні 2024 року невідомі особи від його імені уклали ряд онлайн договорів про споживчий кредит та позику. 25.11.2025 він через "Урядовий контактний центр" звернувся до поліції та Національного банку України щодо перевірки та притягнення винних осіб до відповідальності. З 2022 року є військовослужбовцем та перебуває у складі Збройних Сил України, які переведені на воєнний стан та здійснюють оборону України. Крім того, оскільки він є військовослужбовцем, то нарахування штрафних санкцій, пені або процентів за користування кредитом з 17.03.2014 є протиправним. Дії позивача щодо нарахування штрафних санкцій, пені та процентів, виходячи з положень, передбачених ч.15 ст. 14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є протиправними. На підставі викладеного, просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, зменшити визначений позивачем обсяг заборгованості за договором позики №2953516 в розмірі до 5000 грн., за договором позики №79332822 в розмірі до 4000 грн., а всього у загальному розмірі до 9000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.06.2024 та 04.07.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено договори позики №295316 (з фіксованою процентною ставкою), № 79332822 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), які підписані електронними одноразовими ідентифікаторами B0DX75 та 33706. За умовами договору №295316 відповідач отримав суму позики у розмірі 5000 грн. строком на 23 дні, процентна ставка/день - 1,50 % (фіксована), дата надання позики - 20.06.2024, дата повернення позики (останній день) - 13.07.2024, денна процентна ставка/день - 1,50%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70%, пеня/день - 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 10934,86%, орієнтовна загальна вартість позики - 6725 грн. За умовами договору №79332822 відповідач отримав суму позики у розмірі 4000 грн. строком на 8 днів, процентна ставка/день - 1,50 % (фіксована), дата надання позики - 04.07.2024, дата повернення позики (останній день) - 11.07.2024, денна процентна ставка/день - 1,50%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70%, пеня/день - 2,7%, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 36744,13%, орієнтовна загальна вартість позики - 4480 грн. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит №295316, дата видачі кредиту/дата платежу - 20.06.2024, 13.07.2024, кількість днів у розрахунковому періоді - 23, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - 5000 грн., 6725 грн., сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 5000,00 грн., проценти за користування кредитом - 1725 грн., реальна річна процентна ставка - 10934,86%, загальна вартість кредиту - 6725 грн. Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит №79332822, дата видачі кредиту/дата платежу - 04.07.2024, 11.07.2024, кількість днів у розрахунковому періоді - 8, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - 4000 грн., 4480 грн., сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 4000 грн., проценти за користування кредитом - 480 грн., реальна річна процентна ставка - 36744,13%, загальна вартість кредиту - 4480 грн. 14.06.2021 між ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов"язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов"язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов"язань, право на одержання яких належить клієнту. Згідно додаткової угоди №2 від 28.07.2021 до договору факторингу № 14/06/21 ТОВ "ФК"ЄАПБ" та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" погодили внести зміни до п.1.3 договору та викласти його в наступній редакції: "1.3. Клієнт зобов"язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства". Відповідно до додаткової угоди № 7 від 13.06.2022 до договору факторингу № 14/06/21 ТОВ "ФК"ЄАПБ" та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" погодили внести зміни до п.9.1 договору та викласти його в наступній редакції: "9.1. Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов"язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік". Згідно додаткової угоди №41 та акту прийому-передачі реєстру боржників №34 від 08.10.2024 до договору факторингу № 14/06/21, укладеного між ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №34 кількістю 1013, після чого, з урахуванням п.1.2. договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 16072638,49 грн. Відповідно до додаткової угоди № 42 та акту прийому-передачі реєстру боржників №36 від 28.10.2024 до договору факторингу № 14/06/21, укладеного між ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №36 кількістю 5184, після чого, з урахуванням п.1.2. договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 81779587,94 грн. Згідно платіжних інструкції №477 від 11.10.2024 та № 508 від 31.10.2024, ТОВ "ФК "ЄАПБ" сплатило ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" за відступлення права вимоги згідно додаткових угод №41 від 08.10.2024, №42 від 28.10.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, кошти в сумі 819769,50 грн., 4344761,53 грн., відповідно. З витягу з реєстру боржників № 34 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 та розрахунку заборгованості за договором позики №2953516 від 20.06.2024, наданого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", вбачається, що [PERSON] станом на 08.10.2024 має заборгованість в сумі 16725 грн., з них за позикою - 5000 грн., за відсотками - 1725 грн., за пенею - 10000 грн. Згідно витягу з реєстру боржників №36 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 та розрахунку заборгованості за договором позики №79332822 від 04.07.2024, наданого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", [PERSON] станом на 28.10.2024 має заборгованість в сумі 12472 грн., з них за позикою - 4000 грн., за відсотками - 480 грн., за пенею - 7992 грн. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається зі ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Судом встановлено, що договори позики між сторонами укладені в електронній формі, підписані електронними підписами позичальника [PERSON] , відтвореними шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного сторін та підпису). У ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першої ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). У ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачений порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Поданими документами позивачем доведено укладення договорів позики 20.06.20224 та 04.0.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем в електронному вигляді, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідач [PERSON] у відзиві заперечив укладання договорів та отримання позики. До відзиву додано електронні звернення через "Урядовий контактний центр" до поліції та Національного банку України від 25.11.2025 про перевірку та встановлення винних осіб, які уклали договори позики № 2953516 від 20.06.2024 та №79332822 від 04.07.2024. Однак, станом на день розгляду справи в суді, відповідачем не надано жодних документі про прийняті рішення за його зверненнями, як і інших документів на підтвердження свої доводів. За приписами ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей, а тому саме в обов`язок позивача входить довести не лише факт підписання договору, а і факт передачі грошей. Аналогічні за змістом правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 в справі № 6-1967цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 в справі № 464/3790/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.10.2020 в справі №194/1126/18. У той же час, позивачем на підтвердження виконання умов договорів позики ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", не надано жодних документів про перерахування позичальнику [PERSON] суми позики на його банківську картку. Відповідно до пункту 5 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №163 встановлено, що вимоги цієї Інструкції поширюються на ініціаторів, надавачів платіжних послуг і обов`язкові для виконання ними. Згідно пункту 10 вказаної Інструкції, під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді. Доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Таким чином, належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями Інструкції та заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", та який містить відповідні відмітки про виконання цього платіжного документа. Отже, позивачем на підтвердження своїх вимог не надано жодних доказів (письмових або електронних), які б відповідали вимогам щодо платіжних документів, та підтверджували факт перерахування ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відповідачу сум позики на зазначену в договорах картку, дати їх отримання, що унеможливлює перевірку правильності проведених розрахунків заборгованості, а тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованостей відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, пені, зазначені в розрахунках, є доведеними. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. За своїм змістом розрахунки заборгованості є складеними позикодавцем розрахунковими документами. На підтвердження правильності складених розрахунків, позивачем виписки по картковому рахунку відповідача, з якої можна було б встановити факт користування [PERSON] кредитними коштами, рух коштів по карті та наявність заборгованості, не надано. Про неможливість подання таких документів, позивач не заявляв та клопотання про їх витребування судом, не подавав. Саме на позивача покладено обов`язок довести обставини, які мають значення для справи: доводять перерахування відповідачу виданих кредитних коштів та наявність заборгованості. За невчинення належних процесуальних дій, позивач і несе ризик настання відповідних наслідків пов`язаних з цим (ст.12 ЦПК України). Верховний Суд в постанові від 17.12.2021 по справі № 278/2177/15-ц зробив висновок, що заборгованість за кредитом має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним договором. Крім того, за відсутності підтверджуючих документів про перерахування 20.06.2024 та 04.07.2024 відповідачу позики в сумі 5000 грн., та 4000 грн., відомості зазначені в договорах та розрахунках заборгованості за даними договорами, суд не може вважати достовірними та такими, які підтверджують зазначені в них відомості, оскільки не підтверджуються іншими належними та допустимими доказами, а тому викликають сумнів в їх достовірності. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому судовий збір з відповідача не стягується. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed