Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 26.03. 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики №103389575, згідно умов якого відповідач отримала грошові кошти та зобв`язалася їх повернути з процентами та іншими платежами. Договір було укладено в електронній формі та підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Товариство виконало свої зобов`язання у повному обсязі, відповідачка в свою чергу умови договору не виконала. 19.08.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №75-МЛ/Т, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками, включно і до [PERSON] за кредитним договором № 103389575 від 26.03. 2021 року. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 47678,80 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 9720 грн; заборгованості за відсотками 37958,80 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК Кредит-Капітал». Крім того представник позивача просить стягнути з відповідача 2422,20 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився , надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність , позовні вимоги підтримує , просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову , мотивуючи свою позицію тим, що вона не була повідомлена про зміну кредитора, та крім того, позивачем не надано належного розрахунку заборгованості, документів про видачу кредиту та його часткового погашення . Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено , що 26.03. 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики №103389575. Договір було укладено в електронній формі та підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Згідно платіжного доручення № 26260874 від 26.08.2021 року відповідачці було перераховано кошти згідно договору в сумі 12000 гривень, погоджений строк 30 днів, процентна ставка за кожен день користування 2,00 %. 19.08.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №75-МЛ/Т, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками, включно і до [PERSON] за кредитним договором № 103389575 від 26.03. 2021 року. Відповідно до ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Проаналізувавши умови договору , суд приходить до висновку , що нарахування заборгованості за відсотками , відповідно до наданого розрахунку суперечить умовам укладеного договору, добросовісності та чесній діловій практиці, а тому вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені , не відповідає передбаченим ч.3 ст. 509 та ч.1,2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності , розумності , як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Відповідно до правової позиції Постанови КЦС ВС від 12.02.2025 р. у справі № 679/1103/23 визначаючи розмір заборгованості з урахуванням інфляційних втрат, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані сторонами докази( зроблений позивачем розрахунок заборгованості та інфляційних втрат), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок. Оскільки позивачем взагалі не надано розрахунок заборгованості , а матеріали справи містять лише виписку з особового рахунку за кредитними договором № 103389575 від 26.03.2021 року в які зазначена лише загальна сума заборгованості в розмірі 47678,80 грн., яка не підтверджена жодним розрахунком, суд позбавлений можливості дослідити правильність нарахування позивачем відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд уклали кредитні договори. Сторонами було погоджено всі істотні умови договору та відповідач була ознайомлена з ними, про що свідчить електронний підпис . Відповідач не виконала свої кредитні зобов`язання належним чином, що і спричинило заборгованість за кредитним договором. Крім того , суд враховує. що відповідачкою здійснювались оплати по спірному договору, що свідчить про те , що умови договору нею не оспорювались, факт отримання коштів також. Отже договірні відносини між нею та кредитором є такі , що відповідачем не оспорювались на момент вчинення нею оплати за користування кредитними коштами. Визначаючи розмір заборгованості за тілом кредиту, суд враховує, що позивачем не надано чіткого та повного розрахунку заборгованості за кредитом № 103389575 від 26.03.2021, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами, то в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по нарахованих відсотках суд вважає за необхідне відмовити. Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення правової допомоги, суд вважає, що у задоволенні її слід відмовити , оскільки позивачем не надано копії платіжного документу про перерахування коштів на рахунок адвокатського об`єднання за виконану роботу. Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2422,40 грн . На підставі викладеного,

Outcome: approved