Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. 07 листопада 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що перебувала із відповідачем у фактичному шлюбі. У сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , батьком якої у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON] . З відповідачем позивачка не проживає, не підтримує ніяких стосунків. Батько добровільно коштів на утримання дочки не надає, тому звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 3 500,00 грн щомісячно до досягнення дочкою повноліття. У поданому до суду відзиві на позовну заяву від 05 січня 2026 року представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . Свої заперечення обгрунтовує тим, що між відповідачем та позивачкою 18 червня 2024 року укладено Договір про утримання дочки [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Обідняк І.В. Даним Договором встановлені місце проживання та утримання спільної дочки [PERSON] . На сьогодні договір діючий, не розірваний і пропозицій щодо його розірвання від сторін не надходило. Відповідно до п. 3.1.2 Договору батько дитини зобов`язується надавати матері на утримання дитини кошти у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з тим, що сторонами досягнуто згоди щодо способу та розміру надання відповідачем аліментів на утримання дочки, Договір чинний, не розірваний, не змінений, відповідач свої зобов`язання за Договором виконує в повному обсязі, доказів порушення відповідачем умов Договору позивачкою не надано, а тому вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , задоволенню не підлягають (а.с. 27-29). Позивачка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з відповідачем по справі проживають окремо та підтвердила той факт, що між сторонами укладений договір про утримання дитини, який на сьогодні є чинним і не розірваний. Відповідач здійснив останній платіж в користь [PERSON] на утримання дитини у розмірі 39 000,00 грн. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Паламарчук О.А. у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без участі відповідача та його представника (а.с. 31-32). Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 19.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05 січня 2026 року від представника відповідача адвоката Паламарчук О.А. до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому адвокат зазначає, що між сторонами укладений Договір про утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , згідно з умовами якого відповідач сплачує аліменти на утримання дочки у розмірі 3 000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сторони узгодили спосіб і розмір утримання неповнолітньої дочки , а тому вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки задоволенню не підлягають. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно з копією Договору про утримання дитини від 18.06.2024 [PERSON] та [PERSON] уклали Договір щодо визначення місця проживання дитини, яким визначено місце проживання матері [ADDRESS] , та щодо утримання батьком неповнолітньої дочки [PERSON] . Зокрема, [PERSON] зобов`язаний сплачувати кошти на утримання дитини у розмірі 3 000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12). Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із виконанням обов`язку щодо утримання дітей, а саме щодо стягнення аліментів. Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 1 та 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2817гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . 18 червня 2024 року між сторонами укладено Договір про утримання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Обідняк І.В. (реєстр № 1356). Даним Договором встановлені: місце проживання та умови утримання спільної неповнолітньої дочки - [PERSON] . Відповідно до пункту 3.1.2. даного Договору батько дитини зобов`язується надавати матері на утримання дитини кошти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Отже, між [PERSON] та [PERSON] досягнуто згоди щодо способу та розміру надання відповідачем утримання доньці. За таких умов, судовий спосіб виконання обов`язку утримувати дитину, тобто стягнення аліментів на підставі рішення суду, є можливим лише у разі відсутності домовленості ( договору) між батьками про сплату аліментів. Договір, укладений між позивачем та відповідачем про сплату аліментів, є чинним та не розривався, містить усі істотні умови, які необхідні для укладення такого виду договору, а саме: розмір та строки виплати аліментів на утримання дитини, що відповідає її інтересам та є обов`язковими для сторін договору. Договір укладений у письмовій формі і нотаріально посвідчений, а тому підстав для його не виконання у сторін не має. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] є такою, що створює для відповідача виникнення подвійного зобов`язання та подвійного обов`язку сплати аліментів за договором та за рішенням суду. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмови у задоволенні позову. Розподіл судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. З огляду на викладене, судовий збір стягненню не підлягає. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed