Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

у листопаді 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, у якій ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором №0955645672 від 09.01.2020 в розмірі 54 119,50 грн, понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,00 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн, посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання за вказаним договором, право вимоги за яким до позивача перейшло від ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, а до ТОВ «Вердикт Капітал» - від ТОВ «Інфінанс» на підставі договору факторингу № 14-07/21 від 14.07.2021 (а.с. 1-6). У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що позивач неправомірно нараховував проценти за 2,5 роки, адже мав право нарахувати проценти тільки за 30 днів, так як це є строком кредитування строк, в який відповідач правомірно користується коштами, і після його закінчення зобов`язаний його повернути. Проценти за користування позикою можуть бути застосовані за період з 17 лютого 2020 року по 17 березня 2020 року, в цілому 30 днів. Таким чином, розмір процентів, що може заявити до стягнення позивач становить 2100,00 грн, що розраховується за формулою: 4000 (тіло заборгованості) *1,75% (процентна ставка) * 30 (кількість днів), а всього 6100,00 грн. Щодо розміру витрат на правничу допомогу, то їх розмір має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значення справи для сторони, в тім числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтованими належними та допустимими доказами. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1000,00 грн, враховуючи, що розмір заборгованості по кредиту є набагато меншою, чим та, що просить позивач (а.с.119-121). Представник позивача у відповіді на відзив наполягав на задоволенні позову, покликаючись на те, що у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора), чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Незгода відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій розрахунок. Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов договору. Своїм підписом на договорі відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Відповідно до умов договору протягом 36 календарних місяців з дня укладення договору позичальнику надається право користуватися діючим лімітом кредиту, які позичальник зобов`язаний повернути в рамках надання кредиту на умовах договору та Правил. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а їх розмір розумним та справедливим. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача, відповідач не наводить обґрунтування не співмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою відповідача. Отже, такі твердження є припущеннями (а.с.131-133). Відповідач надав свій контррозрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого розмір заборгованості становить 6100,00 грн. Проценти розраховані за формулою: 4000,00 (тіло заборгованості)*1,75% (процентна ставка, п.1.4 договору)*30 (кількість днів прострочення) і становлять 2100,00 грн. Щодо строку кредитування відповідач зазначає, що «строк кредитування» та «строк дії кредитного договору» є різними юридичними термінами, і відповідно до актуальної практики Верховного Суду, яка фактично змінила висновки щодо вказаної категорії спорів, і відповідно правові висновки, на які посилається позивач, є не релевантними (а.с.150-151). У додаткових поясненнях представник позивача просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі та зазначила, що сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами, в залежності від виконання позичальником умов договору. Відповідно до умов договору, протягом 36 календарних місяців з дня укладення договору позичальнику надається право користуватися діючим лімітом кредиту, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках надання кредиту га умовах договору та правил. Згідно з п.1.9 договору, дія цього договору вважається продовженою на наступні 36 календарних місяців, якщо до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не повідомила іншу сторону про його припинення у зв`язку із закінченням строку дії договору. Дія договору може бути достроково припинена за ініціативою будь-якої із сторін шляхом письмового повідомлення іншої сторони та при умові відсутності зобов`язань між сторонами. Оскільки зобов`язання було наявне, відсотки продовжували нараховуватись в межах трирічного строку дії договору. При цьому, умовами договору чітко передбачено сплату відсотків протягом всього строку користування кредитними коштами. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вказаного договору шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, у якій відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами та правилами надання коштів у позику. При цьому договір та його умов в судовому порядку не оскаржувалися, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін, відповідач тривалий час здійснював погашення заборгованості, що свідчить про визнання умов договору позичальником. Також позивач наголошує, що на момент укладення кредитного договору відповідач не звертався до кредитора із заявами про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, а також частково виконував умови договору, що свідчить про прийняття та згоду зі всіма умовами такого договору (а.с.153-154). Ухвалою від 11.11.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 106). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на те, що сторони в договорі від 09.01.2020 року узгодили істотні умови, в т.ч. строк правочину 36 місяців, позивач заявив до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4000,00 грн та за процентами в розмірі 50 119,50 грн, що виникла станом на дату відступлення боргу та нарахована відповідно до умов договору. Представник відповідача підтримав правову позицію, викладену у відзиві на позов та поясненнях, наполягав на тому, що строк дії договору та строк позики різні речі, та за договором сторонами визначено строк позики 30 днів, протягом яких позивач і мав право нараховувати проценти. Суд, заслухавши сторони та дослідивши надані письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 09.01.2020 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №0955645672, шляхом підписання електронним підписом відповідача (а.с.26-29). Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі. Відповідно до умов договору, п. 1.2-15, відповідачу був наданий кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн, в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами, з максимальною відсотковою ставкою за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75%. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов договору. В п. 1.6. заначений максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем), що становить 30 календарних днів. Дія цього договору вважається продовженою на наступні 36 календарних місяців, якщо до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не повідомила іншу сторону про його припинення у зв`язку із закінченням строку дії договору (п.1.9 Договору) (а.с.26 на зв.). Згідно з п.1.7 Договору протягом 36 календарних місяців з дня укладення договору позичальнику надається право користуватися діючим лімітом кредиту, які позичальник зобов`язується повернути в рамках надання кредиту на умовах договору та Правил (а.с.26 на зв.). Відповідно до п.1.10.2 Договору максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75% (а.с.26). Згідно з п.п.3.1, 3.1.1 Договору перший фінансовий кредит (транш), другий, третій та наступні фінансові кредити (транші) надаються позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником Заяви-анкети, які є додатками та невід`ємними частинами договору (а.с.27). 17.02.2020 року в рамках вказаного договору [PERSON] підписав електронним підписом акцепт оферти на отримання 3 траншу кредиту згідно Заявки-анкети №2628566823 в рамках договору надання позики в тому числі на умовах фінансового кредиту №0955645672 від 09.01.2020, основними умовами якого є: розмір кредиту 4000,00 грн, строк користування кредитом 30 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 638,75% (а.с.53,65-67). На а.с. 68-77 є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM». За інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Інфінанс» 17.02.2020 перераховано кошти у сумі 4000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 48913122 (а.с.78,79). Згідно з розрахунком наданого ТОВ «Інфінанс» заборгованість [PERSON] станом на 14.07.2021 становить 35 975,50 грн (а.с.80-85). 14.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло за плату право грошової вимоги до боржників за договорами про надання фінансових послуг (а.с.10-18). Відповідно до платіжного доручення №М1 від 14.07.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» сплатив ТОВ «Інфінанс» грошові кошти згідно договору факторингу № 14-07/21 від 14.07.2021 (а.с.19). Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 14.09.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу №14-07/21,підтверджує факт переходу до позивача прав вимоги заборгованості (а.с.20,21). Згідно з Реєстром боржників до договору факторингу № 14-07/21 від 14.07.2021 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором №0955645672від 09.01.2020 на загальну суму 39 979,50 грн (а.с. 22-24, 25). Як видно з розрахунку заборгованості наданої ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість [PERSON] станом на 10.01.2023 становить 74 059,50 грн (а.с.8). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги первісного кредитора до боржників у розмірі та порядку, визначених договором (а.с.30-40). 28.02.2023 ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Вердикт Капітал» підписали Акт зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с.41-42). Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 10.01.2021 року, що є додатком №4, №2 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги№10-01/2023, ТОВ «Вердикт Капітал» переданий Реєстр боржників, що підтверджує факт переходу до ТОВ «Коллект Центр» прав вимоги заборгованості (а.с.43,44). Згідно з Реєстром до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до [PERSON] у загальному розмірі 78 059,50 грн, в тім числі: (а.с.45,46-48,49). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр», заборгованість [PERSON] станом на 08.10.2025 становить 74 059,50 грн (а.с.9). За ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Судом установлено та не заперечується сторонами, що між відповідачем та ТОВ «Інфінанс» укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував. Розглядаючи заявлену позивачем заборгованість відповідача за договором позики №0955645672 від 09.01.2020, суд зазначає таке. Згідно зі ст.ст. 526, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.ст. 512, 514ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа №910/17048/17) щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості за нарахованими процентами необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитних договорів умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 30 днів відповідно, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму вартості кредиту. Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. За неповернення вказаних сум після закінчення строку, на який були видані кредитні кошти, може настати відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, проте регулятивна норма ч. 1 ст.1048ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №0955645672 від 09.01.2020 у розмірі 6100,00 грн з яких: 4000,00 грн - тіло кредиту; 2100,00 грн відсотки (4000,00 грн х 1,75% х 30 днів), та позов в цій частині задовольнити. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ч.3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. До позовної заяви ТОВ «Коллект Центр» долучено копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, прайс-лист АО «Лігал-Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 974 від 01.09.2025, витяг з Акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025, згідно з яким сума оплати за надані адвокатські послуги становить 16 000 гривень (а.с.58-64). Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Пунктом 2.1 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги. При цьому згідно положень п. 4.1 Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги. Прас-листом АО «Лігал Ассістанс» визначено вартість послуг, де ціна роботи визначена як фіксована, так і погодинна. Згідно із заявкою № 974 від 01.09.2025 сторони погодили надання правових послуг у виді усної консультації з вивченням документів час - 2 год. вартість 2 000, ціна 4000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду: час - 4 год., вартість 3000, ціна 12 000 грн, що також відповідає акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 273,00 грн Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Ураховуючи наведені положення процесуального законодавства,

Outcome: partial