Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

ТОВ «ФК «ЕЙС»» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 27.09.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №405908420 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов укладеного договору, [PERSON] отримав кредит в сумі 8000,00грн., строк дії 19 днів від дати отримання Кредиту, з можливістю продовження, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання. Сторонами взятих на себе зобов`язань . ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, грошові кошти в сумі 8000,00грн. були перераховані на банківську карту [PERSON] № [NUMBER] . 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01. За умовами укладеного договору, до ТОВ «Таліон Плюс», перейшло право вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 05.08.2020 укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимог до [PERSON] за кредитним договором №405908420. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу № 08/07/25-Е за умовами якого до позивача перейшло право вимог до осіб, які були боржниками ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №405908420 від 27.09.2020. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та заборгованість [PERSON] за договором №405908420 від 27.09.2020 становить 13459,00 грн., з яких: 8000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5459,00 грн. заборгованість за несплаченим відсотків за користування кредитом. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. У судові засідання, призначені на 01.10.2025, 10.11.2025, 19.01.2025 відповідач повідомлений повісткою направленою поштовим відправлення Ф119, 06 102 773 668 03; Ф119, R 06701 124364 6; Ф119, R 06704 412275 5 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. За змістом частин четвертої та п`ятої ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 вказано, що за таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників справи про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Отже за таких умов датою рішення суд зазначає дату складання повного тексту рішення. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.09.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №405908420 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Кредитний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора MNV6KN47 і був надісланий на номер моб.телефону відповідача. Згідно паспорту кредиту продукту «Смарт» до кредитного договору №405908420, строк кредитування до 19 днів від дати отримання Кредиту, з можливістю продовження, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання (Дисконтний період 19 днів, з можливістю продовження) Мета отримання кредиту на споживчі цілі. Дисконтна процентна ставка: 0,79% від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку користування Кредитом вказаного в п. 1.2. Договору, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п. 1.4. цього Договору. 1.6. Позичальник. Платіжним дорученням № 6b4cb961-197d-4eb5-9fac-cde6a44bca79 від 27.09.2020 підтверджується перерахунок ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на рахунок [PERSON] 8000,00 грн. [NUMBER]. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу 28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах №108 від 17.11.2020 прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги №11 від 31.08.2023. 08.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги №б/н від 08.07.2025. Відповідно до графіку розрахунків у за Кредитним договором №405908420 від 27.09.2020 заборгованість [PERSON] складає в сумі 13459,00 грн., з яких: 8000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5 459,00 грн. заборгованість за несплаченим відсотків за користування кредитом. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, судом встановлено, що до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшли всі права щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №405908420 від 27.09.2020 року. Представник позивача вказує, що [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками у порядку та розмірах, передбачених кредитним договором. Відповідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №405908420 від 27.09.2020, [PERSON] має заборгованість у розмірі 13459,00 грн., з яких: 8000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5 459,00 грн. заборгованість за несплаченим відсотків за користування кредитом. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Доказів на спростування розміру заборгованості відповідач до суду не надав. Крім того з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень Глави 8 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в сумі 7000 грн. підтверджується: договором про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025, додатковою угодою №25770553188 до договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025, актами прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025 за №25,№26,№27,№28,№29. Враховуючи наданні докази, суд прийшов до висновку про задоволення витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 2422,40 грн.

Outcome: approved