Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання незаконними дії Харківської філії «Газорозподільчі мережі України» про визнання неправомірними дій по припиненню 09.06.2025 газопостачання до квартири [ADDRESS] , зобов`язати відповідача відновити за власний рахунок постачання (розподіл) природного газу за вищевказаною адресою та стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000,00 гривень та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після смерті чоловіка [PERSON] , отримала у власність частку чоловіка 1/3 квартири [ADDRESS] та стала власником 2/3 вищевказаної квартири. Послуги з газопостачання до квартири надавалися на підставі типового договору про надання населенню послуг з газопостачання від 10.06.2012, укладеного між Чугуївською філією ПАТ «Харківгаз» в особі начальника філії Серікова I.I. та [PERSON] , [INFO] , з якого вбачається що у квартирі встановлено опалювальний газовий прилад, газова плита та водонагріваючий пристрій. 18.06.2025, після тривалої відсутності позивача за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із вимушеним переселенням, позивач повернулась та виявила факт пошкодження невстановленими особами газопостачальної мережі до квартири, яка перебуває у її приватній власності, а саме, відрізано частину газової труби (приблизно 20 см) від системи газопостачальної мережі. Жодних повідомлень та документів від Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про припинення газопостачання, позивач не отримувала. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 18.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Позивач надала до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти винесення рішення не заперечувала. 27.11.2025 представник відповідача Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» Мусєвіч Т.В. надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] . В обґрунтування відзиву на позов зазначено, що до надходження звернення позивача, у Філії були відсутні відомості щодо зміни власника квартири за вказаною адресою. Зазначивши, якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників за умови письмової згоди всіх інших співвласників, про що робиться відмітка в заяві-приєднання. У зв`язку з чим співвласнику [PERSON] необхідно надати згоду для переоформлення особового рахунку на [PERSON] . Також в наданих документах наданих споживачем був відсутній документ підтверджуючий передачу в спадщину за законом 1/3 частини домоволодіння [PERSON] , якою володів [PERSON] . Враховуючи вищенаведене заявниці в письмовій формі було рекомендовано, як новому власнику домоволодіння за вищевказаною адресою, або уповноваженій особі, що має право на представництво інтересів власника за довіреністю, необхідно звернутися до Центру обслуговування клієнтів для укладання договору розподілу природного газу та переоформлення особового рахунку з відповідною письмовою заявою та пред`явити оригінали і надати копії необхідних документів. До теперішнього часу власник домоволодіння за вищевказаною адресою не звернувся до Центру обслуговування клієнтів для підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу та заходів для відновлення газопостачання у встановленому порядку не вжив. В частині питання щодо припинення газопостачання за вищевказаною адресою інформуємо, що газопостачання багатоквартирного житлового буд. [ADDRESS] припинялося 09.06.2025 у зв`язку з проведенням працівниками Чугуївського УЕГГ, відповідно до розробленого графіку, технічного обслуговування внутрішньо будинкової системи газопостачання вказаного будинку, на виконання вимог наказу Міністерства енергетики України від 29.09.2023 № 292 «Про затвердження Порядку технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання у багатоквартирному будинку», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.10.2023 за № 1741/40797. Про проведення вказаних робіт відповідним листом Чугуївського УЕГГ Філії від 19.05.2025 № ХФ/100/7.6.1-4357-25 було повідомлено Чугуївську міську військову адміністрацію, мешканці вказаного будинку були попереджені шляхом розміщення відповідних об`яв за 10 робочих днів до початку робіт. Після завершення робіт з ТО ВБСГ та проведення випробування газорозподільної система на герметичність проводилось відновлення газопостачання квартир будинку. Під час проведення випробування на щільність внутрішньо будинного газопроводу було виявлено падіння тиску, що свідчило про відсутність герметичності системи газопостачання. Оскільки через відсутність мешканців працівникам Чугуївського УЕГ Філії не був забезпечений доступ до квартири [ADDRESS] для обстеження внутрішнього газопроводу та встановлених у квартирі газових приладів. з метою запобігання виникненню аварійної ситуації внаслідок можливого витоку газу та для можливості відновлення газопостачання інших квартир зазначеного будинку, газопостачання кв. [ADDRESS] було припинено на розтапіованому ззовні відключаючому пристрої ввідного газопроводу із встановленням номерної охоронної пломби та заглушки. В ході проведення припинення газопостачання, демонтаж частини ввідного газопроводу до квартири [ADDRESS] не здійснювалось. Для відновлювання газопостачання за вищевказаною адресою власнику домоволодіння необхідно забезпечити доступ працівникам для обстеження системи, після проведення обстеження, у разі відсутності порушень, роботи з відновлення газопостачання будуть проведені в найкоротший термін. Щодо відшкодування моральної шкоди, не погодились, оскільки позивач не довів заподіяння Оператором ГРС моральної шкоди, та у зв`язку з цим не обґрунтував підставу й предмет своїх позовних вимог. 08.12.2025 позивач [PERSON] надала до суду відповідь на відзив, в якому вказала про те, що якщо припинення не є запланованим, Оператор ГРМ має повідомити споживача про таке припинення, однак її не було повідомлено завчасно. Відповідач не підтвердив належними доказами встановлення факту витоку газу, оскільки ані відповідач ані мешканці не викликали службу, щодо усунення будь-яких витоків. Тим паче диспетчером Харківської філії ТОВ «ГРМ» не фіксувалось дане звернення. Учасники справи до судового засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 12.06.2007, серія [NUMBER] є власником 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом серії НСР 723703 від 22.12.2023, після смерті чоловіка [PERSON] , у становлений законом строк [PERSON] вступила у спадщину та є власником 2/3 частки квартири адресою: [ADDRESS] . Послуги з розподілу природного газу надавалися на підставі типового договору про надання населенню послуг з газопостачання укладеного між Чугуївською філією ПАТ «Харківгаз» в особі начальника філії Серікова I.I. та [PERSON] , [INFO] від 10.06.2012. Квартира обладнана газовими приладами: опалювальний газовий прилад, газова плита та водонагріваючий пристрій. Згідно Акту № 330 про припинення газопостачання на об`єкт споживача, 09.06.2025 в квартирі позивача припинено газопостачання. Причиною цього вказано: ліквідацію наслідків аварії та проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Встановлено пломбу та заглушку на відключаючому пристрої газопроводу-вводу. Покази газового лічильника не фіксувались, оскільки було виявлено падіння тиску у системі.. 20.06.2025 на адресу електронної пошти Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» [PERSON] направлено звернення, з метою отримання інформації про підставу для обмеження/припинення газопостачання та надати всі наявні документи, на підставі яких Харківська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснила обмеження/припинення газопостачання до квартири 08.07.2025 надійшла відповідь Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 07.07.2025, згідно якої останній відмовлено у наданні запитуваної інформації та копій відповідних документів у зв`язку з тим, що вона не має права на запитувану інформацію з причини того, що вона не є споживачем за договором розподілу природного газу до квартири. 28.07.2025 [PERSON] повторно, з посиланням на положення ст.1218 К України, направлено звернення, з метою отримання інформації про підставу для обмеження/припинення газопостачання та надати всі наявні документи, на підставі яких Харківська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснила обмеження/припинення газопостачання до квартири. 12.08.2025 надійшла відповідь Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 07.07.2025, згідно якої [PERSON] повторно відмовлено у наданні запитуваної інформації. 15.08.2025 втретє надіслано запит на адресу електронної пошти Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». 03.09.2025 на мою адресу електронної пошти зазначену у вищевказаному запиті надійшла відповідь Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» № ХФ/100/1.4.4-7988-25 від 01.09.2025 У відповіді Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» № ХФ/100/1.4.4-7988-25 від 01.09.2025 заначено наступне: «В частині питання щодо припинення газопостачання багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] припинялося 09.06.2025 у зв`язку з проведенням працівниками Чугуївського УЕГГ Філії, відповідно до розробленого графіку, технічного обслуговування внутрішньо будинкової системи газопостачання вказаного будинку, на виконання вимог наказу Міністерства енергетики України від 29.09.2023 № 292 «Про затвердження Порядку технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання у багатоквартирному будинку», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.10.2023 за № 1741/40797. Під час проведення випробування на щільність внутрішньо будинкового газопроводу було виявлено падіння тиску, що свідчило про відсутність герметичності системи газопостачання. Оскільки через відсутність мешканців працівникам Чугуївського УЕГГ Філії не був забезпечений доступ до кв. [ADDRESS] для обстеження внутрішнього газопроводу та встановлених у квартирі газових приладів, з метою запобігання виникненню аварійної ситуації внаслідок можливого витоку тазу та для можливості відновлення газопостачання інших квартир зазначеного будинку, газопостачання квартири [ADDRESS] було припинено на розташованому зовні відключаючому пристрої ввідного газопроводу з встановленням номерної охоронної пломби та заглушки.» 01.10.2025 року [PERSON] було подано заяву до Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України про відновлення газопостачання. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі: Кодекс ГРС) визначені такі поняття: договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу; доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи; оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст.ст. 633-634, 641-642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Форма останнього затверджена постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2498. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Крім того, пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. За правилами пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання оплата вартості послуги за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем з урахуванням повного календарного місяця, у якому сталося розірвання договору або вилучено об`єкт із заяви-приєднання. У цих випадках Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу. Договір про розподіл природного газу може бути розірваний за згодою Сторін або за ініціативою Споживача у порядку, визначеному законодавством України. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносини, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Згідно ст. 7 названого закону співвласники зобов`язані, крім іншого, забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування тау разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Поняття внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку визначено ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» як механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо). Положеннями ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем електропостачання та газопостачання здійснюються суб`єктом, визначеним співвласниками багатоквартирного будинку, за рахунок співвласників. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що для забезпечення безпеки газопостачання та готовності внутрішньобудинкових систем газопостачання дво- або багатоквартирного будинку до надання послуг з розподілу та постачання природного газу співвласники такого будинку або за їхнім рішенням - управитель багатоквартирного будинку, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, інша уповноважена співвласниками особа мають укласти договір на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку з оператором газорозподільної системи або іншим суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт. Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання у багатоквартирних будинках здійснюється за рахунок співвласників такого багатоквартирного будинку. Типовий договір на технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку, затверджено постановою НКРЕКП 05.12.2023 № 2291. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641та 642 Цивільного кодексу України та не потребує двостороннього підписання між Сторонами його письмової форми. Суд встановив, що дії відповідача були спрямовані на забезпечення безпеки, вчинені в межах наданих йому законом повноважень та не мають ознак протиправності. Доводи позивача про незаконність припинення газопостачання з підстав відсутності його повідомлення не спростовують правомірності дій відповідача, оскільки у разі загрози аварії або витоку газу попереднє повідомлення споживача законом не вимагається. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди на користь [PERSON] , суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Як зазначено ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Крім того, Верховний Суд України у вказаній постанові наголошує, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: - наявність такої шкоди; - протиправність діяння її заподіювача; - наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Положеннями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому, згідно методичних рекомендацій «Про відшкодування моральної шкоди», наданих Міністерством юстиції України листом від 13.05.2004 року за №35-13/797, моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. Таким чином, зважаючи на викладене, не є доведеним твердження позивача, що Харківська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» вчинило протиправні діяння, які могли б свідчити про заподіяння моральних страждань позивачу, а отже такі не могли слугувати достатньою підставою для стягнення моральної шкоди. Докладні та обґрунтовані роз`яснення стосовно причини припинення, а також умов відновлення газопостачання домоволодіння надавались [PERSON] за результатами попередніх звернень. Усі доводи позивача щодо наявності у нього моральних страждань та інших негативних наслідків ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджуються належними та допустимими доказами. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, доводи позивача щодо незаконності дій оператора ГРС з відключення її від газорозподільних систем не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення. Оскільки позов особи, звільненої від сплати судового збору, залишено без задоволення підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed