Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

29.07.2025р. АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду через підсистему «Електронний суд» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 12.05.2021р. уклали кредитний договір № MRH0A100000469. Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачці кредит у розмірі 219 100 грн. на термін до 11.05.2026р., а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не здійснила в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, відсотків, передбачених договором, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість, яка станом на 17.07.2025р. становить 75 456, 76 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 72 054, 58 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 3402, 18 грн. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати. Представник позивача в судові засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення по справі, не заперечував. В судові засідання відповідачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судової влади». Відправлення поштової кореспонденції за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання відповідачки (м. Маріуполь Донецької області, а.с. 65) є неможливим у зв`язку з тим, що м. Маріуполь Донецької області наразі є тимчасово окупованою територією України. Суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12.05.2021р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № MRH0A100000469 (а.с. 45-49). Відповідно до умов вказаного договору, кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти у вигляді строкового кредиту на придбання транспортного засобу 219 100 грн., а позичальник зобов`язується належним чином використати та повернути кредит в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором, у тому числі сплатити: проценти за користування кредитом у наступному розмірі: 7,9 % річних від суми заборгованості за тілом кредиту розмір процентної ставки за користування кредитом, що встановлений кредитором з дня підписання договору та діє протягом усього часу кредиту (п.п. 1.1.1 п. 1.1. договору). Тип процентної ставки за цим договором фіксована (п. 1.2. договору). Термін повернення кредиту в дати, встановлені графіком платежів (додаток № 1 до цього договору), але не пізніше 11.05.2026р. включно (п. 1.3. договору) (а.с. 51-53). Кредит надається на наступні цілі: придбання транспортного засобу, описаного в п. 3.1. цього договору в порядку, передбаченому цим договором (п. 1.4. договору). Банк свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши суму коштів за погодженням із відповідачкою розмірі 219 100 коп., що підтверджується меморіальним ордером від 13.05.2021р. в якості оплати за придбання транспортного засобу (а.с. 40). Станом на 07.07.2025р. прострочена заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПрватБанк» за кредитним договором № MRH0A100000469 від 12.05.2021р. в розмірі 75 456, 76 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 72 054, 58 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 3402, 18 грн. (а.с. 29-31). Згідно з наданою позивачем випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 12.05.2021 по 17.07.2025р.р., остання вносила кошти на часткове погашення кредитної заборгованості (а.с. 32-39). Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України). Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Підсумовуючи викладене, враховуючи, що відповідачка зобов`язання по погашенню боргу по тілу кредиту не виконала, тому позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № MRH0A100000469 від 12.05.2021р. в розмірі 75 456, 76 грн. підлягає задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. (а.с. 63). На підставі викладеного,

Outcome: approved