Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

08 грудня 2025 року через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 751731827 від 18 січня 2025 року в розмірі 31 031,16 грн., судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 січня 2025 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено кредитний договір № 751731827. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надало відповідачу [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту на суму 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі. 19 січня 2025 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 751731827 від 18 січня 2025 року, відповідно до умов якого відповідач додатково отримав кредитні кошти в розмірі 5 200,00 грн. Сума кредиту (загальний розмір) складає 10 200,00 грн.. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. 20 травня 2025 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено Договір факторингу № МВ-ТП/36, у відповідності до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передає (відступає) ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" приймає належні ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 20 травня 2025 року до Договору факторингу № МВ-ТП/36 від 20 травня 2025 року, ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 751731827 від 18 січня 2025 року на суму 21 936,64 грн.. В порушення умов кредитного договору відповідач заборгованість не сплатив, тому має заборгованість у розмірі 31 031,16 грн., яка складається з: 10 199,60 грн. - заборгованість по кредиту; 20 831,56 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, у зв`язку з чим ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" змушений звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості. (а.с. 2-16) Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін по справі, судовий розгляд призначено на 28 січня 2026 року (а.с. 196-197) Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені, у судове засідання не з`явився, в своїх позовних вимогах просить суд розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с. 2-16) Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 200) У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 28 січня 2026 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 18 січня 2025 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 751731827. Відповідно до п. 2.2 договору ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язується надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії в сумі кредитного ліміту в розмірі 5 000,00 грн.. 18 січня 2025 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надало відповідачу перший транш за договором в сумі 5 000,00 грн. (п. 2.3). Друга та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування (п. 2.4). Строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу (п. 3.1). Для суми кредиту отриманої за першим траншом та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 94 724,00 грн. та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів у розмірі 89 724,00 грн. і суму кредиту в розмірі 5 000,00 грн. (п. 8.6). Рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 17 лютого 2025 року (п. 7.1). Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання (п. 11.1). (а.с. 46-69, 73-80) Заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 18 січня 2025 року підтверджується намір відповідача [PERSON] отримати позику та згоду на умови кредитування, яка є офіційним запитом до фінансової установи, яка містить персональні дані, інформацію про бажану суму кредиту, термін позики та інші умови, а також свідчить про згоду на умови, що пропонуються банком. (а.с. 41) Крім того, [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до кредитного договору № 751731827 від 18 січня 2025 року, відповідно до умов якого, мета отримання кредиту на споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту цілодобово (24/7), шляхом переказу грошових коштів позичальнику, після заповнення заявки на сайті www.moneyveo.ua або в мобільному додатку в строк від 1 хвилин до 3-х днів, процентна ставка, процентів річних дисконтна процентна ставка: 3,65% - 357,70 %; індивідуальна процентна ставка: 321,20 % - 357,70 %; базова процентна ставка: 357,70 %. (а.с. 42-45) Виконання ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" обов`язку щодо надання позичальнику грошових коштів у загальному розмірі 10 200,00 грн. підтверджується довідками платіжного провайдера ТОВ "ПрофітГід", відповідно до яких успішно перераховано 18 січня 2025 року та 19 січня 2025 року грошові кошти в загальному розмірі 10 200,00 грн на платіжну карту № [NUMBER] , що також підтверджується довідкою ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" № 751731827/27112025/Э від 27 листопада 2025 року. (а.с. 109-112) 19 січня 2025 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 751731827 від 18 січня 2025 року, відповідно до умов якого відповідач додатково отримав кредитні кошти в розмірі 5 200,00 грн.. Сума кредиту (загальний розмір) складає 10 200,00 грн. (а.с. 70-72) 20 травня 2025 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено Договір факторингу № МВ-ТП/36, у відповідності до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передає (відступає) ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" приймає належні ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 23-28) Згідно із Реєстром прав вимоги від 20 травня 2025 року до Договору факторингу № МВ-ТП/36 від 20 травня 2025 року, ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 751731827 від 18 січня 2025 року на суму 21 936,64 грн., з яких: 10 199,60 грн. - заборгованість по кредиту; 6 637,24 грн. - заборгованість по процентам; 5 099,80 грн. - неустойка. (а.с. 29-32) Відповідно до платіжної інструкції № 1495 від 12 червня 2025 року, ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" сплатило ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу МВ-ТП/36 від 20 травня 2025 року кошти в сумі 3 249 894,33 грн.. (а.с. 33) Із розрахунку заборгованості, наданого ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" станом на 09 жовтня 2025 року, заборгованість відповідача за договором кредитної лінії № 751731827 від 18 січня 2025 року складає 36 130,96 грн., з яких: 10 199,60 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 20 831,56 грн. - заборгованість за відсотками; 5 099,80 грн. - неустойка. (а.с. 37-40) При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно із положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 3 ст. 207 ЦК України встановлено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. ч. 1, 3, 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" - електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 751731827 від 18 січня 2025 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору про надання грошових коштів у позику. Відповідно до положень ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 751731827 від 18 січня 2025 року, що укладений між первісним кредитором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] .. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У п. 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 зроблено висновок, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного кредитного договору та їх неналежного виконання відповідачем, наслідком якого є обов`язок відповідача повернути всю суму кредиту та сплатити відсотки, суд погоджується з доводами позивача і вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 751731827 від 18 січня 2025 року з урахуванням відсотків у розмірі 31 031,16 грн.. Щодо вирішення питання про судові витрати та витрати пов`язані із правничою допомогою, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (ч. 3 ст. 27 Закону). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положеннями про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (ч. 5 ст. 626 ЦК України). Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним. Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру", ст. 28 Правил адвокатської етики гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/17845/15-ц Верховний Суд зауважує, що адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару. Суд зазначає, що за змістом ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно із ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги адвоката надано: Договір про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року; Додаткову угоду № 2003 від 06 листопада 2025 року про надання правової допомоги до Договору № 5 від 02 грудня 2024 року; Акт приймання-передачі наданих послуг від 06 листопада 2025 року; платіжну інструкцію № 22 від 06 листопада 2025 року. (а.с. 120-128, 129-130, 131, 132) Враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо вартості понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги адвоката, подання суду належних доказів щодо вартості вказаних послуг та наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 5 000 грн. 00 коп. на відшкодування понесених ним витрат на оплату правничої допомоги адвоката. За встановлених вище обставин, судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved