Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

02 січня 2026 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Баштанського районного суду Миколаївської області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що з відповідачкою позивач перебуває у шлюбі з 16 квітня 2011 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Нововолодимирівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 01. Мають неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із збройною агресією російської федерації на території України, він був мобілізований на військову службу для захисту та безпеки інтересів держави. В період з 12 квітня 2022 року по 02 жовтня 2025 року, він перебував у полоні. За цей час відповідачка переїхала проживати до іншого чоловіка, з яким і проживає до цього часу. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою та стягнути судові витрати за правничу допомогу в розмірі 12 800 грн. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, заперечень проти ухвалення заочного рішення не зазначав. (а.с.13). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. (а.с.35). Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до копії актового запису про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 16 квітня 2011 року виконавчим комітетом Нововолодимирівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 01. Свідоцтво серії [NUMBER] від 16 квітня 2011 року. (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 вересня 2011 року виконавчим комітетом Нововолодимирівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 05, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.6-7). Також відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 липня 2021 року Березнегуватським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 46, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.8-9). Шлюб між сторонами виявився невдалим, відповідачка за час перебування позивача у полоні у період з 12 квітня 2022 року по 02 жовтня 2025 року, переїхала проживати до іншого чоловіка, з яким і проживає до цього часу, шлюбні стосунки між ними припинені, на даний час спільного господарства вони не ведуть, тому позивач вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 12800,00 грн., то згідно п.1 ч.3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Нормою ч.4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим. За вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 3010202509 від 30 жовтня 2025 року, укладеного з ТОВ "Амадео Лекс", та акт приймання-передачі за вказаним договором від 03 грудня 2025 року, де визначено вартість правової допомоги за позовом про розрвання шлюбу, в розмірі 12800,00 грн. (а.с.16-21). Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу, у розмірі 12800,00 грн. не відповідають засадам розумності, співмірності, характеру наданої правової допомоги та реальності таких витрат, а тому вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача лише 2000,00 грн. як витрат на оплату професійної правничої допомоги за даним позовом. Стосовно стягнення судового збору з відповідачки на користь держави, суд зазначає настпуне. Позивач є учасником бойових дій, у зв`язку з чим звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», на підтвердження чого долучив до матеріалів справи копію посвідчення серії [NUMBER] від 04 листопада 2025 року (а.с.13).. Оскільки позивач згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідачки судового збору на користь держави, в розмірі 1211,20 грн

Outcome: approved