Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач вказує, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок по [ADDRESS] ; присадибна земельна ділянка площею 0.25 га кадастровий номер 5123384400:02:001:0002 право власності на яку посвідчене державним актом серії ЯК №477033; земельна ділянка площею 2.73 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5123384400:01:002:0179 право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №084937. За життя [PERSON] залишив заповіт, яким заповів все своє майно їй. Вона звернулась до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Однак нотаріально не може оформити право власності на спадкове майно, так як право на обов`язкову частку в спадщині після смерті [PERSON] має також відповідачка [PERSON] . [PERSON] отримала в спадщину після смерті [PERSON] земельну ділянку за заповітом, а також вона сплатила їй кошти за частку в будинку. Так як обов`язкова частка [PERSON] не визначена, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендував звернутись до суду. Фактично [PERSON] отримала в спадщину після смерті [PERSON] земельну ділянку, а також вона сплатила їй грошові кошти. З урахуванням вартості спадкового майна та сплачених коштів, [PERSON] повністю отримала свою обов`язкову частку в спадшині після смерті [PERSON] , а тому просила визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме на: житловий будинок по [ADDRESS] ; присадибну земельну ділянку площею 0.25 га кадастровий номер 5123384400:02:001:0002 право власності на яку посвідчене державним актом серії ЯК №477033; земельну ділянку площею 2.73 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5123384400:01:002:0179 право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №084937. Позивач повністю підтримав свої вимоги та надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник заперечень по справі не мають. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 22 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні. 29 грудня 2025 року підготовче судове провадження закрито та справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видно, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 11). Із заповіту, посвідченого 06 червня 2019 року секретарем виконавчого комітету Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області зареєстрованим за № 29, видно, що [PERSON] заповів належне йому нерухома майно, житловий будинок, земельну ділянку позивачу по справі (а.с. 26). З виписки з погосподарської книги № 1 стр.9 № 9 видно, що власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно технічного паспорту, вказане домоволодіння складається з: житлового будинку 1965 року забудови, який позначений на плані літерою «А» загальною площею 46.2 кв.м., житловою площею 35.7 кв.м., літньої кухні 1971 року забудови, яку позначено на плані літерою «Б», сараю, 1975 року забудови, який позначений на плані літерою «В», погребу, 1971 року забудови, який позначений на плані літерою «Г», вбиральні, 1989 року забудови, яку позначено на плані літерою «Д», колодязя, який позначено №1 та огорожі, яка позначена №1-2. Вартість домоволодіння складає 91490 грн. (а.с. 13-21, 77). З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 477033 видно, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.25 га, кадастровий номер 5123384400:02:001:0002. Вартість земельної ділянки становить 609429 грн. 31 коп.(а.с. 9, 79) З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 084937видно, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.73 га для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5123384400:01:002:0179. Вартість земельної ділянки становить 131636 грн. 75 коп.(а.с. 24, 78) З копії спадкової справи № 155/2024 року видно, що позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Листом нотаріуса від 20 травня 2025 року № 50/02-14 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так як обов`язкова частка [PERSON] не визначена, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендував звернутись до суду (а.с. 98-158). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. При вирішенні спору по суті суд враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст.ст. 1223, 1225 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. [INFO] [PERSON] помер, а позивач прийняв спадщину своєчасно, що підтверджується копією спадкової справи. Свідоцтво про право на спадщину видати не можливо, так як не визначена обов`язкова частка відповідача (а.с. 158). Відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] відповідно до заповіту, посвідченого 06 червня 2019 року секретарем виконавчого комітету Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області зареєстрованим за № 29. Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку. Право на обов`язкову частку у спадковому майні, яке залишилось після смерті [PERSON] має [PERSON] , як непрацездатна донька. Розмір обов`язкової частки становить частка. [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] одну земельну ділянку за заповітом, отримала грошову компенсацію за будинок та грошову компенсацію за частку у спадковому майні. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , успадкувавши земельну ділянку за заповітом, отримавши грошову компенсацію від позивачки, фактично отримала обов`язкову частку у спадковому майні, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка становить частку від всього майна. В зв`язку з викладеним [PERSON] відмовилась від своєї позовної заяви та вказана відмова прийнята судом. Положенням ч. 1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Приймаючи до уваги, що без визначення обов`язкової частки в спадковому майні, позивач не може реалізувати своє право власності, суд вважає, що є достатні підстави про визнання за ним права власності на спадкове майно. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позивач успадкував зазначене спадкове майно, яке є об`єктом права приватної власності, у зв`язку із чим є підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сторони не заявляли клопотань про розподіл судових витрат, а тому суд вважає можливим залишити понесені судові витрати за сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved