Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.1. У червні 2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з указаним позовом, просить стягнути зі [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 186296 від 02 квітня 2021 року у розмірі 10 560 грн, суму сплаченого позивачем судового збору 2 422 грн 40 коп.; орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правову допомогу становить 12 922 грн. 1.2. Позов обґрунтовано тим, що 02 квітня 2021 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 186296 про надання фінансового кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. 1.3. Відповідно до умов договору ТОВ «Займер» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також здійснити всі інші платежі за кредитом, у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. 1.4. ТОВ «Займер» надало відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту - 2 000 гривень, дата надання кредиту 02 квітня 2021 року, строк кредиту 30 днів, валюта кредиту UAH, стандартна процента ставка 2 % в день або 730% річних. 1.5. Позивач посилається на те, що факт отримання відповідачем коштів підтверджується довідкою ТОВ «ПрофітГід», відповідно до якої 02 квітня 2021 року 10:38:07 на картковий рахунок [NUMBER] , емітент платіжної картки отримувача UKRGAS BANK, було перераховано кредитні кошти в сумі 2 000 грн, призначення переказу: видача кредиту № 186296. 1.6. 17 лютого 2022 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу № 01-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . 1.7. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16 квітня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10 560 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2 000 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8 560 грн. 1.8. 13 листопада 2025 року представником відповідача адвокатом Нікітюком А,М. надано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 1.9. Відзив обґрунтовано тим, що позивачем не надано доказів перерахунку коштів відповідачу, а надана виписка з особового рахунка за кредитним договором № 186296 ПІБ: [PERSON] не є документом первинного бухгалтерського обліку. Така виписка є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (фінансової установи), так само як і підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» № б/н, яке відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також не може відноситися до первинних бухгалтерськооблікових документів, адже в ньому відсутні дані про те, хто саме ініціював транзакцію, призначення самого платежу та в рамках виконання яких саме домовленостей. Більш того, в графі платник вказано ТОВ КЛАЙ ІНВЕСТ, код 42146903, що додатково засвідчує те, що ТОВ «ЗАЙМЕР» своїх домовленостей із надання кредиту шляхом перерахування грошових коштів на безготівковий рахунок [PERSON] не виконало. 1.10. Після спливу 30 днів кредитор має право нараховувати відсотки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Проте, такий розрахунок в матеріалах справи відсутній. 1.11. У п. 2.3. договору вказано, що нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. 1.12. В той же час відсутність у договорі домовленості сторін про розмір процентів за користування кредитними коштами на залишок заборгованості за кредитом поза межами строку кредитування, не може бути підставою для стандартного (типового) нарахування відсотків на залишок заборгованості за кредитом у розмірі визначеному сторонами на період строку кредитування. 1.13. Отже, на думку відповідача, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування. 1.14. 18 листопада 2025 року представником позивача надано відповідь на відзив, у якому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 1.15. Відповідь на відзив обґрунтовано тим, що вказаний договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є таким, що відповідає волевиявленню сторін. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, доводи відповідача щодо неукладеності кредитного договору є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами, що підтверджують факт укладення договору в електронній формі відповідно до вимог законодавства. 1.16. Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору, здійснивши перерахування кредитних коштів на банківську платіжну картку( [NUMBER] ), реквізити якої були надані самим Позичальником. 1.17. Наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення відповідачем кредитного договору, а надані позивачем докази укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів є належними, допустимими, достовірними та Відповідачем спростовані не були. 1.18. 24 листопада 2025 року представником відповідача адвокатом Нікітюком А.М. надано заперечення на відповідь на відзив. Заперечення обґрунтовані тим, що належність платіжної картки [PERSON] , на яку було перераховано кошти, позивачем не доведено, а зазначення у листі ТОВ «ПрофітГід» самого лише номеру банківської платіжної карти [NUMBER] , відкритого у UKRGAS BANR, жодним чином не дозволяє ідентифікувати особу відповідача як отримувача грошових коштів в розмірі 2 000 грн від ТОВ «Займер». 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 15 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 2.2. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 03 листопада 2025 року заяву про самовідвід судді Марцішевської О.М. задоволено; справу спрямовано до керівника апарату суду для визначення іншого судді в порядку повторного автоматизованого розподілу. 2.3. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 листопада 2025 року, справу розподілено судді Пересуньку Я.В. 2.4. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 24 листопада 2025 року з АБ «Укргазбанк» витребувано докази. 2.5. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 08 січня 2026 року з АТ «Таскомбанк» витребувано докази. 2.6. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі. 2.7. Відповідач та його представник адвокат Нікітюк А.М. у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. 3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини 3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.6. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 3.7. Згідно із ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 3.8. Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 3.9. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. 3.10. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 3.11. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 3.12. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 3.13. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 3.14. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 3.15. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 4.1. Судом установлено, що 02 квітня 2021 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 186296 про надання фінансового кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. 4.2. Підписання договору зі сторони позичальника здійснювалось 02 квітня 2021 року із використанням одноразового ідентифікатора «AV1271». 4.3. Договір укладений на наступних умовах: сума виданого кредиту - 2 000 гривень, дата надання кредиту 02 квітня 2021 року, строк кредиту 30 днів, валюта кредиту UAH, стандартна процента ставка 2 % в день або 730% річних. 4.4. Перерахування кредитних коштів підтверджується довідкою ТОВ «ПрофітГід», відповідно до якої 02 квітня 2021 року о 10:38:07 на картковий рахунок [NUMBER] , емітент платіжної картки отримувача UKRGAS BANK, було перераховано кредитні кошти в сумі 2 000 грн, призначення переказу: видача кредиту № 186296. 4.5. 17 лютого 2022 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу № 01-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . 4.6. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16 квітня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10 560 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2 000 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8 560 грн. 4.7. Із відповіді Черкаської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» на запит суду вбачається, що АБ «Укргазбанк» не є ємітентом банківської картки № [NUMBER] , оформленої на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , а зазначена особа рахунків в банку не має. 4.8. Із відповіді АТ «Таскомбанк» на запит суду випливає, що картка № [NUMBER] не емітована АТ «Таскомбанк», а БІН 535466 - ідентифікатор, в якому зашифрована інформація про банк, не належить АТ «Таскомбанк»; [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в АТ «Таскомбанк» станом на 16 січня 2026 року поточні рахунки не відкривались, банківські платіжні картки не видавались. 5. Оцінка Суду 5.1. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). 5.2. Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі №291/1352/20. 5.3. Аналіз досліджених судом доказів свідчить про те, що кредитний договір № 186296 від 02 квітня 2021 року є електронним і від імені [PERSON] він підписаний 02 квітня 2021 року одноразовим ідентифікатором «AV1271». 5.4. Водночас у судовому засіданні відповідач посилався на те, що ніколи не отримував такого кредиту і не має рахунку в АБ «Укргазбанк». 5.5. Такі доводи відповідача підтверджуються інформацією Черкаської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» та АТ «Таскомбанк», які суд витребував з власної ініціативи на підставі ч. 7 ст. 81 ЦПК України для перевірки доводів відповідача. 5.6. Ураховуючи викладене, суд відхиляє посилання позивача на довідку ТОВ «ПрофітГід», як на доказ отримання коштів відповідачем. 5.7. У сукупності зазначені обставини дають підстави для висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами отримання грошових коштів у розмірі 2000 грн відповідачем за кредитним договором № 186296 від 02 квітня 2021 року із ТОВ «Займер». 5.8. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, за відсутності доказів надання відповідачу та отримання ним кредитних коштів, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є безпідставними, а тому в позові необхідно відмовити. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. У зв`язку з відмовою у позові судові витрати у справі підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: dismissed