Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

У грудні 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області позивач [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 07 грудня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління, про що складено відповідний актовий запис № 2932, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане повторно 25 листопада 2025 року Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис № 525 та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 18 вересня 2025 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1862. Позивач зазначає, що з січня 2025 року шлюбні відносини з відповідачем погіршилися, відсутні взаємопорозуміння і взаємоповага. Відповідач перестав допомагати вести домашнє господарство. Своїм способом життя відповідач залишив без належної батьківської уваги спільних дітей, унеможливив нормальне спілкування із позивем та поклав оьов`язок утримання сім`ї на [PERSON] . Позивач вважає, що шлюб з відповідачем є лише формальним, особисті відносини меж нею та [PERSON] уже тривалий час мають негативний характер, продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.12.2025 року по цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, при цьому через канцелярію суду подала заяву у якій просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 грудня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління, про що складено відповідний актовий запис № 2932, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане повторно 25 листопада 2025 року Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис № 525 та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 18 вересня 2025 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1862. За результатами розгляду справи суд встановив, що спільне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, щлюбних стосунків не підтримують. Фактично сім`я існує лише формально. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1 211 грн 20 коп. Відповідно до ст.141ЦПК України понесені позивачем документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211 грн 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved