Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

10 листопада 2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, Роздільнянської районної державної адміністрації Роздільнянської районної військової адміністрації Одеської області про визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] працюючи в колишньому КСП «Промінь» с. Привільне Великомихайлівського району Одеської області отримала право на земельну частку (пай) в розмірі 7 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), як член колишнього с/г підприємства «Промінь» на підставі розпорядження голови Великомихайлівської районної державної адміністрації № 146 від 19.03.1996, що зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 224 по Кіровській сільській раді, та отримала сертифікат на земельну частку (пай) серії ОД № 0205243. У 2022 році позивач вирішила здати в оренду свою земельну частку, для чого в усній формі звернулась до Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, виділення її в натурі та присвоєння кадастрового номеру, але позивачу повідомили, що вона має надати оригінал сертифікату на земельну частку (пай), який вона раніше отримувала, але загубила. 21.02.2022 позивач із заявою звернулася до Цебриківської селищної ради в якій вказала, що у зв`язку із втратою належного їй сертифікату на право на земельну частку пай серії ОД № 0205243, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Промінь», на її ім`я [PERSON] , відповідно до розпорядження голови Великомихайлівської РДА №146 від 19.03.1996, просить видати на її, [PERSON] , дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай). 21.02.2022 за вихідним номером 329/02-15, в.о.селищного голови Цебриківської селищної ради надала відповідь, в якій вказала, що видати сертифікат на право на земельну частку (пай) неможливо, так як сертифікати видавалися відповідно до розпорядження Великомихайлівської РДА від 19.03.1996, і необхідно звернутися до архіву. 19 вересня 2025 року позивач звернулася до Роздільнянської районної військової адміністрації Одеської області, з вимогою видачі дублікату або копії сертифікату на право на земельну частку (пай). 24.09.2025 року за №297/4/12/01-27 позивачу надійшла відповідь з Роздільнянської районної військової адміністрації Одеської області, на її звернення, в якій вказано, що сертифікати на право на земельну частку (пай) до архівного відділу на зберігання не передавались, наявне тільки розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації від 19 березня 1996 року №146 «Про затвердження земельного паю о і:'активному сільськогосподарському підприємству «Промінь», на підставі якого видано значений сертифікат, однак список осіб до зазначеного розпорядження не додавався. 07 листопада 2025 року, позивачем була подана об`ява до газети «Єдність», про втрату сертифікату серії ОД №0205243 на право на земельну частку (пай) в розмірі 7 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), який позивач отримала як член колишнього с/г підприємства «Промінь» с. Привільне Великомихайлівського району Одеської області, на підставі розпорядження голови Великомихайлівської районної державної адміністрації №146 від 19.03.1996 року, та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 224 по Кіровській сільській раді та вважати втрачений сертифікат недійсним. Позивач вимушена звернутися до суду, так як після втрати оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0205234, у неї існують перешкоди у виділенні в натурі належної їй земельної частки (паю), оскільки на виконання Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» 08 серпня 1995 року № 720/95 Кабінетом Міністрів України було організовано виготовлення сертифікатів на право на земельну частку (пай) в необхідній кількості. Просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] право на земельну частку (пай) площею 7,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату серії ОД № 0205234, як члену колективного с/г підприємства «Промінь» с. Привільне Великомихайлівського району Одеської області та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Великомихайлівською РДА № 224 по Кіровській сільській раді Великомихайлівського району Одеської області, на підставі рішення № 146 від 19.03.1996. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Представник Роздільнянської районної державної адміністрації Роздільнянської районної військової адміністрації Одеської області не з`явився, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи документами. Враховуючи, що учасники провадження належним чином повідомлялись про дату розгляду справи, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутністю сторін в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В матеріалах справи наявна копія журналу реєстрації виданих Державних актів на приватизацію паїв, згідно якого вбачається, що [PERSON] , яка проживає в с. Привільне, назва сільськогосподарського підприємства «Промінь» видано сертифікат серії ОД № 0205234, розмір земельної частки (паю), в умовних кадастрових гектарах 7,0, вартістю 13887, підстава для реєстрації, номер рішення: № 146 від 19.03.96. Згідно довідки виданої Цебриківською селищною радою Роздільнянського району Одеської області № 105 від 07.02.2022 вбачається, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну (частку) пай Великомихайлівської районної державної адміністрації на ім`я [PERSON] , сертифікат серії ОД 0205243, розмір земельної частки (пай) 7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), як члену колективного с/г підприємства «Промінь» с. Привільне Великомихайлівського району Одеської області, на підставі розпорядження голови Великомихайлівської районної державної адміністрації № 146 від 19.03.1996, та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 224 по Кіровській сільській раді. Згідно довідки виданої Цебриківською селищною радою Роздільнянського району Одеської області № 81 від 07.02.2022 вбачається, згідно запису в Журналі реєстрації виданих державних актів на приватизацію паїв рішенням № 146 від 19.03.1996 [PERSON] був дійсно наданий земельний пай 7 га (ОД № 0205234). Згідно довідки виданої Цебриківською селищною радою Роздільнянського району Одеської області № 106 від 07.02.2022 вбачається, що земельна частка (пай) № [NUMBER] загальною площею розміром 7 в умовах кадастрових гектарах, була виділена їй, [PERSON] в результаті розпаювання земель КСП «Промінь». В матеріалах справи наявна заява [PERSON] до Цебриківської селищної ради зареєстровану 21.02.2022 за вх.. № 247/02-08, згідно якої [PERSON] просить видати на її ім`я дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай). Згідно довідки виданої Цебриківською селищною радою Роздільнянського району Одеської області № 329/02-15 від 21.02.22 Цебриківська селищна рада Роздільнянського району Одеської області повідомляє, що видати сертифікат на право на земельну частку (пай) не може, так як сертифікати видавалися відповідно до Розпорядження Великомихайлівської РДА від 19.03.1996. Необхідно звернутися до Великомихайлівського архіву. В матеріалах справи наявна копія трудової книжки серії [NUMBER] виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] . Згідно відповіді Роздільнянської районної державної адміністрації Роздільнянсської районної військової адміністрації одеської області № 297/4/12/01-27 від 24.09.2025 вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) до архівного відділу на зберігання не передавався. В матеріалах справи наявне Розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації «Про затвердження земельного паю по колективному сільськогосподарському підприємству «Промінь», згідно якого затверджено земельний пай по колективну сільськогосподарському підприємству «Промінь» в сумі 1 388,7 млн. крб.. або 7 умовних кадастрових гектарів на одного члена сільськогосподарського підприємства. В матеріалах справи наявна газета «Єдність» від 07.11.2025 №41 в якій розміщено оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0205243, розмір земельної частки (паю) 7 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (на місцевості), виданий на ім`я [PERSON] . Право власності на землю може бути підтверджене такими документами: - державний акт на право власності на земельну ділянку (до 1 січня 2013 року); - витяг з Державного, реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрам права власності; - інші цивільно-правові угоди щодо відчуження земельної ділянки: договір купівлі-продажу, дарування, міни, довічного утримання тощо. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було втрачено сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0205243. Згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєте або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 2 ст. 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X «Перехідні положення» ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). За правилами Указу Президента України від 08.09.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). Також, відповідно з статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У зв`язку із набранням чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 зі змінами і доповненнями станом на 14.05.2013, який передбачає скасування з 2013 року державних актів на право власності на земельні ділянки, з 01.01.2013 видача дублікатів державних актів на право власності на земельні ділянки та сертифікатів на право на земельну частку (пай) неможлива. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] отримала сертифікат про право на земельну частку (пай), який в подальшому було втрачено, що унеможливлює останню належним чином оформити право власності на земельну ділянку, тому суд вважає, що вимоги позивачки є доведеними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved