Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

ТОВ «Факторинг Партнерс» через предствника звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 22 720,00 грн., судових витрат, а саме зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. та правничу допомогу в сумі 13000,00 грн. Вимоги позову мотивували тим, що між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON] було укладено електронний договір про споживчий кредит № 10000851536 від 14.08.2019. Даний договір підписаний Позичальником електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 8000 грн. Строк кредитного договору 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено (пролонгація) у порядку та на умовах визначених договором. Процентна ставка 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору 365% річних. Орієнтована загальна вартість кредиту 10400 грн. Кредитор свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачу обумовлену договором суму кредиту. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, ухиляється від його виконання. 11 травня 2021 року згідно умов Договору факторингу №11052021, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором № 10000851536 від 14.08.2019 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а відповідно ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до Відповідача. 23 травня 2024 року згідно умов Договору факторингу № 23/05/24, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги за кредитним договором № 10000851536 від 14.08.2019 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс», а відповідно ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права вимоги до Відповідача. Відповідач заборгованість не сплатив у зв`язку з чим, сума його боргу становить 22 720 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 8000 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 14 720 грн., чим порушуються права та інтереси позивача. Ухвалою судді від 09.12.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. 11.12.2025 від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнає повністю з наступних підстав. Ключові заперечення відповідача: 1. Недоведеність укладення електронного договору. Позивач не надав жодних технічних доказів укладення договору відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (SMS-кодів, логів, IP-ідентифікаторів). 2. Відсутність паспорта споживчого кредиту. Цей документ є обов`язковим елементом доукладальної інформації, передбаченим Законом України «Про споживче кредитування». 3. Відсутність належного повідомлення про факторинг. Не надано доказів направлення та отримання повідомлення про відступлення права вимоги, що суперечить ст. 516517 ЦК України. 4. Неналежність розрахунків. Розрахунок базується на внутрішніх даних кредитора, що не є первинними бухгалтерськими документами у розумінні ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік…» та ст. 7678 ЦПК України. 5. Недоведеність правомірності нарахування процентів. Не надано розшифровки періодів, ставок, підстав для нарахування та відповідності їх законодавству в умовах воєнного стану. 6. Недоведеність строків позовної давності. Позивач не надав доказів виникнення прострочення чи переривання строку, що є його процесуальним обов`язком (ст. 81 ЦПК України). Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 17.12.2025 від представника позивача ТОВ «Факторинг Партнерс»Сердійчук Я.Я. до суду надійшла Відповідь на відзив в якій фактично викладено позицію щодо спірних правовідносин, яка зазначена ТОВ «Факторинг Партнерс» у позовній заяві. Зазначає, що відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти. Укладений кредитний Договір між первісним кредитором та відповідачем відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Щодо надання виписок з рахунку позичальника з відображенням всіх операцій по такому рахунку, то позивач об`єктивно позбавлений можливості їх надати, оскільки не є банком в розумінні Закону України "Про банки і банківську діяльність", а є фінансовою установою і діє відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії". Незгода відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій «контррозрахунок». Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам. Крім того, відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Повідомлення про заміну кредитора не є обов`язковим при укладанні договорів відступлення прав вимоги. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів належного виконання боржником зобов`язань як на користь первісного кредитора, так і на користь позивача. Зазначають також, що перебіг строку позовної давності було зупинено у зв`язку з введенням карантину, а в подальшому воєнного стану. Просить позовну заяву задовольнити. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Так судом встановлено, що 14.08.2019 року в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства [PERSON] подав Заявку на отримання кредиту. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. 14.08.2019 року між «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON] було укладено електронний договір про споживчий кредит № 10000851536, підписання якого здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитного договору, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 10000851536 від 14.08.2019, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до п.п. 1.2. Договору позичальнику надано кредит у розмірі 8000 грн. Дане підтверджено зарахуванням на платіжну картку відповідача [NUMBER] від 15.08.2019, номер транзакції [NUMBER] (а.с.14). Згідно повідомлення АТ КБ «Приват Банк» № 20.1.0.0.0/7-260108/63511-БТ від 16.01.2026 на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № 5168755445153329 на яку 15.08.2019 було зарахування коштів на суму 8000,00 грн. Відповідно до п.п. 1.3.-1.7. Договору, строк кредитного договору 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено (пролонгація) у порядку та на умовах визначених договором. Процентна ставка 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору 365% річних. Орієнтована загальна вартість кредиту 10 400 грн. Кредитор виконав свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. 11 травня 2021 року згідно умов Договору факторингу №11052021, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором № 10000851536 від 14.08.2019 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а відповідно ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до Відповідача. 23 травня 2024 року згідно умов Договору факторингу № 23/05/24, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги за кредитним договором № 10000851536 від 14.08.2019 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс», а відповідно ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права вимоги до Відповідача. Відповідач заборгованість не сплатив у зв`язку з чим, сума його боргу становить 22 720 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 8000 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 14 720 грн., чим порушуються права та інтереси позивача. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Нормою ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договорами не погашає. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним фінансовим договором в загальному розмірі 22 720 грн. 00 коп. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат в сумі 13000 грн. на правничу правову допомогу позивачем надано: договір № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, що укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» в особі директора [PERSON] та адвокатським об`єнанням «Лігал Ассістанс» в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В. про надання правової допомоги, прайс-лист, заявку на надання юридичної допомоги № 1915 від 01.10.2025, Витяг з Акту № 21 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи є завищеними та підлягають частковому задоволенню, в розмірі 4000 грн. 00 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved