Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

у липні 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» з використанням системи «Електронний суд» звернулося до Павлоградвського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 32 670 грн. 00 коп. та судових витрат. Обґрунтовано позов тим, що 29.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 8336914 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит у розмірі 15 000 грн., строком на 360 днів зі сплатою та процентів за користування кредитом. Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 15000 грн. шляхом перерахування на платіжну картку номер, котрої надано Позичальником, та міститься в реквізитах Договору кредиту. Відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на день здійснення розрахунку утворилася заборгованість у розмірі 32 670 грн, яка складається з: 14 850 грн. заборгованість за кредитом, 17820 грн. - заборгованість за відсотками, у зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом. Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М. від 17.09.2025 передано справу до Деснянського районного суду м. Чернігова для розгляду за підсудністю. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 29.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір № 8336914 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов Договору кредиту надано Позичальнику кредит у розмірі 15000 грн строком на 360 днів. Остаточний термін повернення кредиту 27.12.2024. Стандартна процентна ставка 1,00 % в день. Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 15000 грн. шляхом перерахування на платіжну картку номер [NUMBER] , що підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек» про зарахування коштів. Отже, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у повному обсязі було виконано зобов`язання за кредитним договором та надано Позичальнику кредитні кошти у розмірі, визначеному вказаним договором. Згідно з наданим розрахунком заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 32 670 грн. та складається з: 14 850 грн. заборгованість за кредитом, 17 820 грн. -заборгованість за відсотками. 03 червня 2025 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відповідачу було направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором № 8336914, в якій позивач вимагав погасити заборгованість у розмірі 32 670 грн. (а.с. 64). Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України,зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України,договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем докази, суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. У свою чергу відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не виконав взяті на себе зобов`язання, що свідчить про порушення прав позивача, а позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі та вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 32 670 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути понесений позивачем судовий збір в сумі 2422,40 грн. Позивач просив стягнути з відповідача витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати з відправлення досудових вимог (повідомлень) претензій боржнику у розмірі 105 грн за одну вимогу. Між позивачем ТОВ «Авентус Україна» та адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено договір про надання правової допомоги, що підтверджується світлокопією договору № 0705-25 від 07.05.2025. Відповідно до п. 3.1.2 договору визначено, що додатково до винагород, визначеної підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 договору, клієнт щомісячно, зі сплатою винагороди, відшкодовує об`єднанню витрати з відправлення досудових вимог (повідомлень) претензій боржнику у розмірі 105 грн за одну вимогу. Відшкодування здійснюється за результатами відправлених вимог на підставі підтверджуючих документів, наданих об`єднанням. На підтвердження розміру таких витрат, представник позивача надав договір про надання правової допомоги № 0705-25 від 07.05.2025, копію досудової вимоги та докази направлення її відповідачу. Враховуючи наведені обставини та долучені докази, суд вважає, що розмір судових витрат з відправлення досудових вимог у розмірі 105 грн підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved