Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

У серпні 2025 року представник позивача адвокат Левченко Геннадій Володимирович, представляючи інтереси позивача [PERSON] , звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що [INFO] у с. Кіровка Носівського району (нині с. Платонівка Ніжинського району) Чернігівської області померла рідна сестра батька позивача [PERSON] , [INFO] . Після її смерті спадщину прийняв, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, її рідний брат [PERSON] як спадкоємець другої черги відповідно до ст. 530 ЦК УРСР. Спадковим майном після смерті [PERSON] є право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Носівське», розміром 5,79 умовних кадастрових гектарів на території Степовохутірської (нині Макіївської) сільської ради, відповідно до сертифіката серії ЧН № 0163790. [INFO] в с. Горбачі Бобровицького (нині Ніжинського) району Чернігівської області помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті спадщину прийняли по 1/2 частини мати позивача [PERSON] та його син [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Спадщину після її смерті прийняла позивач як спадкоємець за заповітом. [PERSON] помер [INFO] , позивачеві не відомі його спадкоємці. Звернувшись до державного нотаріуса Бобровицької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкового майна, на яке мала право її рідна тітка [PERSON] , а саме: на право на земельну частку (пай), позивач отримала роз`яснення, що згідно з ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , вона не входить до кола спадкоємців, а докази того, що спадщину прийняв батько позивача [PERSON] відсутні. Позивачеві рекомендовано звернутися до суду та встановити факт прийняття спадщини. [PERSON] після смерті своєї сестри [PERSON] прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном: здійснив її поховання, використовував її особисте майно (швейну машинку, посуд, велосипед, інші речі), доглядав за могилою, зберігав документи покійної сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0163790. Дані обставини свідчать про прийняття спадщини в розумінні ст. 549 ЦК УРСР. Встановлення факту прийняття спадщини потрібне заявникові для оформлення спадщини. Позивач має брата [PERSON] , який може бути зацікавлений в оформленні спадщини, що може свідчити про існування спору в даній справі, тому представник позивача звернувся до суду в порядку позовного провадження та просив встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Кіровка Носівського району Чернігівської області (нині с. Платонівка Ніжинського району Чернігівської області). Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 12 листопада 2025 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 22 грудня 2025 року. Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 02 лютого 2026 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов з мотивів, викладених у його змісті, та просив справу розглянут за відсутності позивача та задовольнити позов. Представник відповідача Макіївської об`єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву, у якій указала, що Макіївська сільська рада не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу без участі представника Макіївської сільської ради. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву, у якій указав, що він підтримує позовну заяву та просить її задовольнити, розгляд справи просить провести без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, представника відповідача Макіївської ОТГ в особі Макіївської сільської ради та відповідача [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, що вона добре знала [PERSON] , яка проживала в с. Платонівка та померла в 1998 році. Свідку достовірно відомо, що похованням [PERSON] займався її рідний брат [PERSON] . Після смерті [PERSON] брат користувався її майном, забрав його в своє володіння в с. Горбачі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, що вона є жителькою с. Платонівка Ніжинського району та знала померлу [PERSON] , тому що проживала недалеко від неї. [PERSON] мала брата [PERSON] , який проживав у с. Горбачі Ніжинського району. Саме брат і проводив поховання [PERSON] , коли вона померла. Саме він забрав собі в користування особисті речі померлої, її документи. Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд робить нижченаведений висновок. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Отже, у силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Вирішуючи вимогу про встановлення даних юридичних фактів, суд виходить з того, що відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Суд розглядає вказану справу за правилами позовного провадження. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом установлено, що [PERSON] 25 вересня 1996 року отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0163790 у землі, яка перебувала в колективній власності колишнього КСП «Носівське», розміром 5,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а. с. 12), тим самим набувши за життя право на вказану земельну частку (пай), що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0163790 (а. с. 12). [INFO] у с. Платонівка Ніжинського району Чернігівської області [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 11). До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у землях КСП «Носівське» на території Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно зі ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 46) підтверджується, що до майна померлої [PERSON] спадкова справа не заводилася (а. с. 46). Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2025 року, яке набрало законної сили 11 березня 2025 року, задоволено позов [PERSON] до Макіївської об`єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ніжинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи в певний час та факту родинних відносин та встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Горбачі Ніжинського району Чернігівської області, дійсно померла [INFO] в с. Кіровка Носівського району (нині с. Платонівка Ніжинського району Чернігівської області), Україна, а також факт родинних відносин між фізичними особами, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Горбачі Ніжинського району Чернігівської області, яка померла [INFO] , була рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Горбачі Ніжинського району Чернігівської області, який помер [INFO] . Тобто [PERSON] був братом [PERSON] , а тому в силу ст. 530 ЦК УРСР був спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] . [PERSON] помер у с. Горбачі Бобровицького району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 3 грудня 2005 року Кучерявець Л.О., державним нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної контори, спадкоємцем 1/2 частки майна [PERSON] є його дружина [PERSON] (а. с. 13). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла у с. Горбачі Бобровицького району Чернігівської області (а. с. 14). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 8 вересня 2022 року Кучерявець Л.О., державним нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної контори, спадкоємцем земельної ділянки після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] (а. с. 15). Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а. с. 9), копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та присвоєння останній прізвища [PERSON] (а. с. 10). Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Абзацом 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. У судовому засіданні встановлено, що на день своєї смерті [PERSON] постійно проживала в [ADDRESS] (а. с. 17). [PERSON] після смерті рідної сестри [PERSON] зберігав документи, які її належали, зокрема оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0163790. Крім того, із показань допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , підстав не довіряти яким суд не має, убачається, що [PERSON] після смерті сестри [PERSON] організовував її поховання, забрав у своє користування її особисті речі та речі домашнього вжитку. Отже, [PERSON] після смерті своєї рідної сестри [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. Докази, подані позивачем, суд визнає належними, допустимими, достатніми, а також такими, що підтверджують факт, який просить встановити сторона позивача. Інших доказів, які б спростовували доводи позивача [PERSON] щодо фактичного прийняття спадщини її батьком [PERSON] після смерті його рідної сестри [PERSON] , учасниками справи не надано. Отже, суд робить висновок про доведеність факту того, що [PERSON] фактично прийняв спадщину, що відкрилася після смерті його рідної сестри [PERSON] , адже вступив в управління та володіння майном померлої. Суд також зауважує, що встановлення цього факту необхідно позивачеві [PERSON] для оформлення її спадкових прав на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом серії ЧН № 0163790, у порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] . З урахуванням викладених обставин та досліджених доказів, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, встановивши факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] .

Outcome: approved