Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Адвокат Плешинець М.В. в інтересах позивача [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги представником позивача вмотивовані тим, що 07 листопада 1998 року між позивачем [PERSON] , [INFO] та відповідачкою [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб за актовим записом №203 відділом реєстрації актів громадянського стану Хустської держадміністрації, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07 листопада 1998 року. Від цього шлюбу в них народилось троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження за № 268, син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження за № 246, дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження за № 424. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачкою спільного господарства не ведуть та вже тривалий час не спілкуються. Вказує на те, що примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки сімейного життя вони не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують, з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. На теперішній час вони з відповідачкою стали чужими один для одного. Покликаючись на вищевикладені обставини, представник позивача просить суд шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 07.11.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Хустської держадміністрації за актовим записом №203, розірвати; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати; справу розглянути без участі позивача та його представника. Ухвалою Хустського районного суду від 25.12.2025 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив, однак відповідач своїм правом не скористалася, відзиву на позовну заяву до суду не надіслала. Крім того відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом відправлення повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу, вказану у Єдиному державному демографічного реєстрі, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, будь яких клопотань не надіслала. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Отже, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.11.1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Хустської держадміністрації за актовим записом № 203 (а.с.10). Від даного шлюбу у сторін народилися троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження за № 268, син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження за № 246, дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження за № 424.(а.с.7,8,9) Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя у сторін не склалось на даний час проживають окремо, шлюбні відносин припинені. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сім`я розпалася та існує лише формально. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,00 гривень.

Outcome: approved