Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 19.10.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9910643. Сума кредиту склала 5000,00 грн., строк кредиту 120 днів. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «Качай гроші» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало кредит в сумі 5000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ "Платежі онлайн". 22.01.2024 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №00-9910643 від 19.10.2023 року. 16 серпня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №00-9910643 від 19.10.2023 року. З огляду на викладене, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість загальною сумою 5000,00 грн., а також витрати на сплату судового збору і на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн. Ухвалою від 03.04.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві заявили клопотання про розгляд справи без їх участі, подав заяву про зменшення розміру позовних вимог в якій просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі тіла кредиту в сумі 5000,00 грн. Відповідач до суду також не з`явився, через представника подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Надали до суду відзив на позовну заяву до якого долучили письмові докази. Проти задоволення позову заперечують частково, з підстав неправомірного нарахування відсотків, оскільки на час отримання кредиту відповідач проходів військову службу і був призваний по мобілізації на час воєнного стану. Щодо суми боргу по тілу кредиту в розмірі 5000 грн. не заперечують. Також, зазначають, що витрати на правову допомогу є завищеними та не відповідають складності справи, а тому просять зменшити. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову, з урахуванням уточнень, з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10.2023 року між первісним кредитором та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №00-9910643. Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредитна лінія, сума кредиту складає 5000,00 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю до 16 лютого 2024 року. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.18 Договору ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Кредитний договір з Клієнтом (споживачем) укладається в електронній формі за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується через Вебсайт https://kachay.com.ua. Згідно з п. 2.8 договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Відповідно до реквізитів Договору № 00-9910643 від 19.10.2023 року, укладеного між сторонами, Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Р3609». Згідно з п. 3.1. Договору, розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється за період здати перерахування коштів Кредиту з поточного рахунку Кредитодавця на платіжну картку позичальника до дня повернення кредиту протягом дії кредитної лінії. У випадку невиконання зобов`язання по поверненню заборгованості у вказаний в п. 1.3 Договору строк, проценти нараховуються і за період прострочення з моменту виникнення такої прострочки. Пунктом 1.4. Тип процентної ставки фіксована. Пунктом 1.4.1 знижена процентна ставка становить 0,011% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п.1.3.1 даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.3 Договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Пунктом 1.4.2. стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в п.1.3 Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Пунктом 1.7 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору становить 4425,89%. Пунктом 1.8 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 17511,00 грн. Також 19.10.2023 [PERSON] під підпис (одноразовий ідентифікатор 5S995) ознайомився із Паспортом споживчого кредиту. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26.12.2019 року по справі № 467/555/19, враховуючи, що шляхом ознайомлення відповідача під підпис з паспортом споживчого кредиту між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. 22.01.2024 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №00-9910643 від 19.10.2023 року. 16 серпня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №00-9910643 від 19.10.2023 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 16 серпня 2024 року №16082024-МК/ЕЙС, строк дії Договору № 00-9910643 від 19.10.2023 року не закінчився. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним, у зв`язку з чим за договором №00-9910643 від 19.10.2023 року утворилась заборгованість в загальній сумі 17 125,00 грн. (сімнадцять тисяч сто двадцять п`ять), яка складається з 5000,00 (П`ять тисяч гривень 00 копійок), сума заборгованості по кредиту, 12125,00 (дванадцять тисяч сто двадцять п`ять грн.), заборгованість по несплаченим відсоткам, що підтверджується розрахунком заборгованості. Із розрахунку наданого позивачем вбачається наявність заборгованості, розмір якої відповідачем не спростовано, не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, не надано доказів щодо вчинення дій спрямованих на погашення заборгованості та доказів повного виконання кредитних зобов`язань. Таким чином, суд, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику,наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положення ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно ЗУ «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначений цим Законом. Щодо переходу до нового кредитора ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" прав первісного кредитора ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно ст. 514, ч.1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, копія договору факторингу та реєстр прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах та позивач правомірно набув права вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Щодо доводів представника відповідача про відсутність в матеріалах справи доказів перерахування коштів відповідачу суд зазначає наступне. Згідно норм статті 46 Закону України «Про платіжні послуги»: а) порядок виконання платіжних операцій, у тому числі обмеження щодо виконання платіжних операцій з використанням конкретних платіжних інструментів, визначається цим Законом та нормативно-правовими актами НБУ; б) виконання платіжних операцій у платіжній системі здійснюється відповідно до правил такої платіжної системи з урахуванням вимог цього Закону; в) надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою/з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників г) надавач платіжних послуг отримувача під час виконання платіжної операції з метою встановлення належного отримувача коштів за платіжною операцією зобов`язаний перевірити в платіжній інструкції відповідність: - номера рахунку отримувача та коду отримувача (коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України/податкового номера або серії (за наявності) та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); або - унікального ідентифікатора отримувача. д) надавач платіжних послуг отримувача зараховує кошти за платіжною операцією на рахунок отримувача лише у разі, якщо зазначена у пункті 1 або 2 цієї частини інформація, яку він перевіряє відповідно до вимог цієї частини, відповідає тій інформації про отримувача, що зберігається у такого надавача платіжних послуг. У разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача надавач платіжних послуг отримувача має право: 1) зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів та зарахувати кошти на відповідний рахунок для встановлення належного отримувача. У разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення; 2) не уточнювати номер рахунку та/або код отримувача. У такому разі надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний повернути кошти надавачу платіжних послуг платника не пізніше наступного робочого дня після їх надходження із зазначенням причини повернення. Зважаючи на вищенаведені норми Закону про платіжні послуги у разі, якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів відповідачу, відомості про нього, як про належного отримувача кредиту не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулась. Таким чином, перерахування кредитних коштів відбувалось на картковий рахунок вказаний [PERSON] у кредитному договорі. Відтак, відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Оскільки товариство не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Суму заборгованості за основним боргом в розмірі 5000 грн. (тіло кредиту) відповідач визнає, а тому згідно ч.1 ст. 82 ЦПК дана заборгованість не потребує доказуванню. Доказів погашення тіла кредиту матеріали справи не містять. Як вбачається із заяви представника позивача - ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" Полякова О.В. про зменшення позовних вимог, з огляду на проходження відповідачем військової служби, позивач зазначає, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №00-9910643 від 19.10.2023 року перед ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" складає 5 000,00 грн., яка складається із: 5000,00 грн. неповернутого кредиту (тіла кредиту). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Кучерява Т.А. подала заяву в якій вказані факти підтвердила та не заперечувала, щодо стягнення з [PERSON] 5000,00 грн. неповернутого кредиту (тіла кредиту). Таким чином з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №00-9910643 від 19.10.2023 року (тілом кредиту) в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. Відтак, встановивши укладення між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] 19 жовтня 2023 року договору про споживчий кредит №00-9910643, строку дії договору на 120 днів, відсутність сплати тіла кредиту, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту в сумі 5000,00 грн. Щодо стягнення заборгованості по процентам, то суд зазначає наступне. Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідно до послужної карти та додатково наданих копій наказів, [PERSON] з 02.10.2023 по 30.11.2023 пройшов навчання в Національній академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного та здобув професійну кваліфікацію офіцер тактичного рівня. 14 грудня 2023 року призначений командиром кулеметного взводу механізованого батальйону ОК « [INFO] » СВ ЗСУ. 13 листопада 2024 року звільнений з військової служби за станом здоров`я. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №199/3051/14 (провадження №61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Надана відповідачем послужна карта видана тимчасово виконуючим обов`язки начальника штабу заступника командира в/ч [NUMBER] та копії наказів командира військової частини судом оцінюється як такі, що підтверджує наявність у [PERSON] пільг щодо нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом в розумінні пункту 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Надані відповідачем письмові докази про стан його здоров`я та проходження військової служби не можуть впливати на можливість повернення ним кредиту. Отже, встановлення судом факту невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем щодо погашення кредиту, є підставою для задоволення позову в повному обсязі з урахуванням уточнень позовних вимог. При звернені до суду ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" було сплачено 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 7331 від 11.02.2025. Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог. На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав суду договір № 2211/Е про надання правової допомоги від 22.11.2024, Акт прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024. Крім того позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved