Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 липня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 вересня 2025 року зупинено провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до закінчення наданого судом строку для примирення терміном на шість місяців по 18 березня 2026 року включно. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2025 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відновлено. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 січня 2026 року строк для примирення у цивільній справі скорочено до чотирьох місяців, розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між нею та відповідачем шлюб укладено 25 вересня 2012 року та зареєстровано у виконавчому комітеті Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Україна за актовим записом № 10. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між ними припинені, з відповідачем у них відсутнє будь-яке порозуміння, що призвело до стійкого розладу подружніх стосунків, у них різні погляди на життя. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає недоцільним та неможливим, оскільки разом не проживають вже тривалий час, їх сім`я розпалася вже давно. Примирення не бажає, а тому, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Романюк О. П. у судове засідання не з`явилися, позаяк представник позивача адвокат Романюк О. П. подала суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому зазначила, що позовні вимоги підтримують повністю та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, суд розглянув справу в його відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Україна за актовим записом № 10. Згідно статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони тривалий час сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають. За наданий судом строк для примирення сторони не примирилися. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 1 211, 20 гривень.

Outcome: approved