Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

із позовною заявою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою у Козелецький районний суд Чернігівської області звернувся керівник Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області Перерви Р.В. в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Чернігівської обласної державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] і [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державного підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,6000 га, у тому числі сіножатей - 1,6000 га (кадастровий номер 7422083900:21:309:0009), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населеного пункту с. Лошакова Гута на території Деснянської селищної ради Козелецького (нині - Чернігівського) району Чернігівської області. У подальшому [PERSON] замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки і виділу окремих земельних ділянок площами 0,75 га, 0,75 га, та 0,1 га. За заявою [PERSON] здійснено 19 січня 2023 року поділ земельної ділянки з кадастровим номером 7422083900:21:309:0009 на три, яким присвоєні кадастрові номери 7422083900:21:309:0010 (0,75 га), 7422083900:21:309:0011 (0,75 га) і 7422083900:21:309:0012 (0,1 га). 09 червня 2023 року між [PERSON] і [PERSON] укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,75 га з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011. На підставі вказаного договору за [PERSON] зареєстроване право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011. Рішення про державну реєстрацію прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Чуприненко О.В. за № 67954007. Зібраними доказами підтверджено, що передача зазначеної земельної ділянки у власність відбулася з порушення правових норм земельного, лісового законодавства і законодавства про природно-заповідний фонд. На момент видачі оскаржуваного наказу вказана земельна ділянка перебувала у постійному користуванні ДП «Остерське лісове господарство». Діяльність ДП «Остерське лісове господарство» відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 542 від 27 вересня 2021 року припинене з правонаступництвом. Відповідно до наказу правонаступником ДП «Остерське лісове господарство» є ДП «Чернігівське лісове господарство». ДП «Чернігівське лісове господарство» на підставі наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 855 від 28 жовтня 2022 року припинене шляхом реорганізації, а саме - приєднання до ДП «Ліси України» з передачею останньому всіх прав та обов`язків. Постійним лісокористувачем спірної земельної ділянки є ДП «Ліси України», яке є правонаступником прав та обов`язків ДП «Остерське лісове господарство». Належність земельної ділянки до земель лісового фонду підтверджується інформацією ВО «Укрдержліспроект» та доданим фрагментом публічної кадастрової карти з нанесеними межами кварталу 30 Косачівського лісництва Філії «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України» та межами земельної ділянки з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011. Відповідно до вказаної інформації земельна ділянка з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011 розташована у виділах 2, 3 кварталу 30 Косачівського лісництва Філії «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України». Право постійного користування підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2011 року Філії «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України» (планшету № 6) у Косачівському лісництві знаходиться квартал № 30. Західною межею кварталу № 30 є берег Київського водосховища, з чого вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011 знаходиться у його межах. Відповідно до Проекту організації та розвитку лісового господарства Косачівського лісництва ДП «Остерське лісове господарство», розробленого у 2012 році, квартал 30 Косачівського лісництва знаходиться у межах регіонального ландшафтного парку у зоні регульованої рекреації. У ході лісовпорядкування описані стан виділів 2, 3 кварталу 30, які вкриті лісовими культурами, та розроблені господарські заходи. Згідно інформації Філії «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України» філії не відомі причини зміни меж земельної ділянки ДП «Остерське лісове господарство». Згідно з інформацією Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства погодження на зміну цільового призначення земельної ділянки у кварталі 30 Косачівського лісництва Чернігівське обласне управління лісового та мисливського господарства і Північне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства не надавало. Згідно відповіді Секретаріату Кабінетів Міністрів України рішення щодо передачі у приватну власність спірної земельної ділянки Кабінетом Міністрів України не приймалось. Відповідно до рішення Чернігівської обласної ради від 20 червня 2002 року, у тому числі на території Козелецького району Чернігівської області, створений регіональний ландшафтний парк «Міжрічинський» площею 87672,9 га за рахунок земель, що включаються до його складу без вилучення у землевласників та землекористувачів. Рішеннями Чернігівської обласної ради від 14 серпня 2003 року «Про уточнення північної межі регіонального ландшафтного парку «Міжрічинський», від 28 грудня 2004 року «Про виключення частини лісових угідь з господарської зони регіонального ландшафтного парку «Міжрічинський», від 26 січня 2007 року «Про внесення змін до рішення обласної ради від 28 грудня 2004 року «Про виключення частини лісових угідь» з господарської зони регіонального ландшафтного парку «Міжрічинський» змінено межі і площу РЛП «Міжрічинський». Проект організації території, охорони, відтворення та рекреаційного використання природних комплексів і об`єктів регіонального ландшафтного парку «Міжрічинський», як об`єкта природно-заповідного фонду, розроблено та погоджено відповідними органами протягом липня-серпня 2003 року та затверджено рішенням Чернігівської обласної ради від 27 листопада 2003 року. Ландшафтний парк створюється без вилучення земельних ділянок, які він займає, у їх землекористувачів. Згідно додатку № 1 до рішення Чернігівської обласної ради південною межею парку є межа Київської області від р. Десна до фарватеру Київського водосховища. Регіональний ландшафтний парк «Міжрічинський», як об`єкт природно-заповідного фонду, юридично створений із 27 листопада 2003 року і включає 78753,95 га земель на території колишнього Козелецького та Чернігівського районів Чернігівської області, що перебувають під особливою державною охороною. Згідно Проекту РЛП «Міжрічинський» утворено фактично у тому числі за рахунок частини земель, які станом на час створення парку перебували у постійному користуванні Остерського держлісгоспу. Відповідно до Положення про РЛП «Міжрічинський», затвердженого наказом Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської облдержадміністрації, до земель парку без вилучення у землекористувачів включені землі ДП «Остерське лісове господарство», площею 5550,7 га, у тому числі квартал 30 Косачівського лісництва. Після створення регіонального-ландшафтного парку «Міжрічинський» уповноваженим державним органом із суб`єктами господарювання та органами місцевого самоврядування укладено охоронні зобов`язання, щодо забезпечення охорони тієї частини парку, яка фактично існує на землях, які перебувають у їх власності чи користуванні. Згідно охоронного зобов`язання, складеного з природоохоронною установою - Регіональний ландшафтний парк «Міжрічинський», вказаному суб`єкту господарювання з метою охорони, збереження, відтворення та раціонального використання типових та унікальних природних комплексів Українського Полісся під охорону та дотримання встановленого режиму передано заповідний об`єкт - Регіональний ландшафтний парк «Міжрічинський» загальною площею 78753,95 га. Згідно охоронних зобов`язань, складених із ДП «Остерське лісове господарство», вказаному суб`єкту господарювання під охорону та дотримання встановленого режиму передана частина території РЛП «Міжрічинський», загальною площею 5550,7 га, що розташована, у тому числі у кварталі [NUMBER] Косачівського лісництва. Спірна земельна ділянка знаходиться у межах об`єкту природно-заповідного фонду - регіонального ландшафтного парку «Міжрічинський». Згідно з інформацією Комунального закладу «РЛП «Міжрічинський» земельна ділянка з кадастровим номером 7422083900:21:309:0009 знаходиться у межах земель природно-заповідного фонду, звернень про її вилучення до закладу не надходило, погодження не надавалось, рішення про зміну цільового призначення не приймалось. При передачі Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області спірної земельної ділянки у приватну власність перевищено повноваження щодо розпорядженні земельними ділянками природно-заповідного фонду у межах лісового фонду, оскільки вказаний орган міг передавати у приватну власність лише землі сільськогосподарського призначення, крім цього, за відсутності рішень уповноважених органів безпідставно прийнято рішення про зміну цільового призначення таких земельних ділянок, та фактично передано у приватну власність земельну ділянку, яка за своєю правовою природою не може перебувати у приватній власності. Керівник Козелецької окружної прокуратури Перерва Р.В. заявив позовні вимоги про усунення перешкоди власнику - державі в особі Чернігівської обласної державної адміністрації - у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011, площею 0,75 га, шляхом: зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011, площею 0,75 га, державі в особі Чернігівської обласної державної адміністрації; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011, площею 0,75 га (номер відомостей про речове право 49585973); скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011, площею 0,75 га. За ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2023 року відкрите провадження у цивільній справі і прийнята вказана позовна заява до розгляду за правилами загального позовного провадження. За ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2025 року замінено у цивільній справі за вказаним позовом третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (на стороні позивача), - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Чернігівське лісове господарство» на Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Північний лісовий офіс». 15 січня 2024 року представником відповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Чіпак Н.М. поданий відзив на позовну заяву. 23 січня 2024 року представником відповідача Матвійчук А.С. поданий відзив на позовну заяву. 14 лютого 2024 року представником позивача Чернігівської обласної державної адміністрації Швидковою В.О. подана відповідь на відзив. Відповідач [PERSON] подав 14 травня 2025 року заяву про визнання позовних вимог та пояснив, що не було відомо про те, що належна йому земельна ділянка перебуває у межах об`єкту природно-заповідного фонду та відноситься до земель лісогосподарського призначення. За ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2025 року закрите підготовче провадження і призначена справа до судового розгляду по суті. Прокурор Дмитренко В.В. позовні вимоги підтримала. Представник відповідача адвокат Матвійчук А.С., із урахуванням позиції відповідача [PERSON] , позовні вимоги визнала. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] , які належним чином повідомлені про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилися. Представник позивача Чернігівської обласної державної адміністрації Ковальова О.В., представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (на стороні позивача), Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Північний лісовий офіс» Колесник Н.М. і представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Бойко Т.М. подали заяви про судовий розгляд справи за їхньої відсутності. У судовому засіданні встановлено, що згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 25-1229/14-21-сг від 26 травня 2021 року затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,6 га, у тому числі сіножатей - 1,6 га (кадастровий номер 7422083900:21:309:0009), із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населеного пункту с. Лошакова Гута на території Деснянської селищної ради Козелецького (нині - Чернігівського) району Чернігівської області. Між [PERSON] і [PERSON] укладений договір купівлі-продажу, що посвідчений 09 червня 2023 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чуприненко О.В. (за реєстровим номером 540), відповідно до умов якого продавець [PERSON] передав у власність, а покупець [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку, площею 0,75 га, із кадастровим номером 7422083900:21:309:0011. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за [PERSON] зареєстроване право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011. Рішення про державну реєстрацію за № 67954007 прийняте 09 червня 2023 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чуприненко О.В. Згідно з рішенням Чернігівської обласної ради від 20 червня 2002 року, у тому числі на території Козелецького району Чернігівської області, створений регіональний ландшафтний парк «Міжрічинський» площею 87672,9 га за рахунок земель, що включаються до його складу без вилучення у землевласників та землекористувачів. За рішеннями Чернігівської обласної ради від 14 серпня 2003 року «Про уточнення північної межі регіонального ландшафтного парку «Міжрічинський», від 28 грудня 2004 року «Про виключення частини лісових угідь з господарської зони регіонального ландшафтного парку «Міжрічинський», від 26 січня 2007 року «Про внесення змін до рішення обласної ради від 28 грудня 2004 року «Про виключення частини лісових угідь з господарської зони регіонального ландшафтного парку «Міжрічинський» змінено межі і площу РЛП «Міжрічинський». Проект організації території, охорони, відтворення та рекреаційного використання природних комплексів і об`єктів регіонального ландшафтного парку «Міжрічинський», як об`єкта природно-заповідного фонду, розроблено, та погоджено відповідними органами протягом липня-серпня 2003 року і затверджено рішенням Чернігівської обласної ради від 27 листопада 2003 року. Ландшафтний парк створюється без вилучення земельних ділянок, які займає, у їх землекористувачів. Регіональний ландшафтний парк «Міжрічинський», як об`єкт природно-заповідного фонду, створений із 27 листопада 2003 року і включає 78753,95 га земель на території колишнього Козелецького та Чернігівського районів, що перебувають під особливою державною охороною. Згідно Проекту РЛП «Міжрічинський» утворено фактично, у т.ч. за рахунок частини земель, які станом на час створення парку перебували у постійному користуванні ДП «Остерський військовий лісгосп». За інформацією ВО «Укрдержліспроект» від 18 липня 2023 року № 667 та доданим фрагментом публічної кадастрової карти з нанесеними межами кварталу 30 Косачівського лісництва Філії «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України» та межами земельної ділянки 7422083900:21:309:0011. Земельна ділянка з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011 розташована у виділах 2, 3 кварталу 30 Косачівського лісництва. Відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 542 від 27 вересня 2021 року діяльність ДП «Остерське лісове господарство» припинене з правонаступництвом. Відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 855 від 28 жовтня 2022 року ДП «Чернігівське лісове господарство» припинене шляхом реорганізації, приєднанням до ДП «Ліси України» з передачею всіх прав та обов`язків. Згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи від 21 травня 2024 року № СЕ-19/125-24/1628-ЗТ наявне порушення меж, земельна ділянка з кадастровим номером 7422083900:21:309:0009 накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 7422083900:21:311:0014, відповідно до Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства Чернігівська область, Козелецький район, Деснянська селищна рада, за межами населеного пункту с. Лошакова Гута, площею 1,6000 га станом на 2021 рік та координат поворотних точок меж земельної ділянки з розділу 2 (запис від 28 вересня 2015 року) Поземельної книги. Площа накладень становить 1,6000 га. Відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦК України, яка врегульовує питання оборотоздатності об`єктів цивільних прав, передбачено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті. Відповідно до частини другої цієї статті види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом. Преамбулою Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено, що природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об`єкти яких мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» до природно-заповідного фонду України відносяться, зокрема, природні території та об`єкти природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища. Визначення поняття землі природно-заповідного фонду наведене у ч. 1 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» і ст. 43 ЗК України. Землі природно-заповідного фонду це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Згідно зі ст. 44 ЗК України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва). Отже, регіональні ландшафтні парки належать до природно-заповідного фонду України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» території та об`єкти природно-заповідного фонду підлягають особливій державній охороні. За змістом ч. 2 ст. 45 ЗК України порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища. Встановлені частиною 1 цієї статті основні види використання, а також заготівля деревини, лікарських та інших цінних рослин, їх плодів, сіна, випасання худоби, мисливство, рибальство та інші види використання можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про екологічну мережу України» передбачено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду є складовою екомережі. Згідно зі ст.ст. 3 і 4 цього ж Закону екомережа це єдина територіальна система, яка утворюється з метою поліпшення умов для формування та відновлення довкілля, підвищення природно-ресурсного потенціалу території України, збереження ландшафтного та біорізноманіття, місць оселення та зростання цінних видів тваринного і рослинного світу, генетичного фонду, шляхів міграції тварин через поєднання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, які мають особливу цінність для охорони навколишнього природного середовища і відповідно до законів та міжнародних зобов`язань України підлягають особливій охороні. Збереження цілісності екомережі здійснюється відповідно до принципів забезпечення цілісності екосистемних функцій складових елементів екомережі, збереження та екологічно збалансоване використання природних ресурсів на території екомережі. Виходячи з викладеного, території та об`єкти природно-заповідного фонду наділені надважливими функціями і завданнями, мають особливий статус та перебувають під особливою державною охороною, тобто згідно зі ст. 178 ЦК України належать до обмежено оборотоздатних об`єктів. Зазначене узгоджується з практикою Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, постанови Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 487/10127/14-ц, від 11 червня 2020 року у справі № 359/281/18-ц, від 02 грудня 2020 року у справі № 734/519/15-ц та від 09 грудня 2020 року у справі № 676/190/18, від 16 вересня 2022 року у справі № 752/3090/19, від 01 червня 2022 року у справі № 923/570/21), - земельна ділянка, що перебуває в обмеженому обороті, не може передаватись у приватну власність. Зміна цільового призначення спірної земельної ділянки при передачі її у власність не має правового значення, оскільки її статус першочергово визначений розташуванням на ній об`єкта природно-заповідного фонду і спеціальним режимом цих територій. З огляду на викладене, встановлене спірній земельній ділянці цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства не впливає на її обмежену оборотоздатність і не передбачає можливості її використання за таким призначенням, оскільки з моменту оголошення регіонального ландшафтного парку «Міжрічинський» ця територія має статус природно-заповідного фонду і її правовий режим та цільове призначення визначаються фактом розташування її у межах вказаного об`єкта. Згідно зі ст. 55 ЗК України визначено, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Відповідно до ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону. Землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, належать до земель державної власності, що не можуть передаватись у приватну власність, якщо інше не передбачено законом (пункт «г» ч. 4 ст. 84 ЗК України). Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України установлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 122 ЗК України районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а)сільськогосподарського використання; б)ведення водного господарства; в)ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; г)будівництва об`єктів, пов`язаних із обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; д)будівництва об`єктів, пов`язаних із обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті. Згідно з ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Відповідно до ст. 151 ЗК України особи, зацікавлені у вилученні (викупі), виборі земельних ділянок, зобов`язані погодити з власниками землі і землекористувачами та органами державної влади або органами місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, розміри земельних ділянок, передбачені для вилучення (викупу), умови їх вилучення (викупу), а також розміри земельної ділянки, передбачені для її передачі (надання), умови її передачі (надання) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об`єктів та умови проживання населення і охорону довкілля. Отже, рішення про вилучення (припинення права) земельних ділянок за погодженням із землекористувачем має право приймати відповідний орган державної влади, який в силу вимог ст. 6, 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 3 і 4 ст. 142 ЗК України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації. За приписами ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Правовими нормами ст. 57 ЛК України визначені вимоги щодо порядку та умов зміни цільового призначення земельних лісових ділянок із метою їх використання в цілях, не пов`язаних із веденням лісового господарства. Відповідно до ч. 1 цієї статті зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних із веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Відповідно до ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Вислухавши позиції прокурора Дмитренко В.В., представника відповідача адвоката Матвійчук А.С., дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов керівника Козелецької окружної прокуратури Перерви Р.В. в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Чернігівської обласної державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] і [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Північний лісовий офіс» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою підлягає задоволенню. Регіональний ландшафтний парк «Міжрічинський», як об`єкт природно-заповідного фонду, юридично створений із 27 листопада 2003 року та включає 78753,95 га земель на території колишнього Козелецького і Чернігівського районів Чернігівської області, що перебувають під особливою державною охороною. Серед вичерпного переліку видів використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду відсутня можливість використання таких земель для ведення особистого селянського господарства. У силу об`єктивних, видимих природних властивостей спірної земельної ділянки площею 0.75 га, з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011, відповідач [PERSON] , проявивши розумну обачність, міг та повинен був знати про те, що така земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення і знаходиться у межах об`єкту природно-заповідного фонду. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно зі ст.ст. 317 і 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Лише власник має право розпоряджатися своїм майном і вчиняти відносно нього будь-які дії, які не суперечать закону. Всім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Право власності дійсного власника у такому разі презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. Саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Правовими нормами ч. 1 ст. 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Відсутність прийнятого за встановленою процедурою рішення уповноваженого органу, спрямованого на вилучення земельної ділянки з кадастровим номером 7422083900:21:309:0009, із якої шляхом поділу утворилася спірна земельна ділянка з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011, з користування, зміну її цільового призначення і передання у приватну власність, вказує на те, що держава, як власник землі, волю на відчуження цієї земельної ділянки не виявила, а отже вказана земельна ділянка вибула із володіння власника поза його волею. За викладених обставин необхідно усунути перешкоди власнику - державі в особі Чернігівської обласної державної адміністрації - у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011, площею 0,75 га, шляхом: зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011, площею 0,75 га, державі в особі Чернігівської обласної державної адміністрації; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011, площею 0,75 га (номер відомостей про речове право 50571699); скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011, площею 0,75 га, припинивши право приватної власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Прокурор набув право на представництво, оскільки уповноважений орган Чернігівська обласна державна адміністрація, незважаючи на наявність порушення, до суду із позовом не звернулася. Участь прокурора у справі є законною, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, а й публічного інтересу, що полягає у захисті прав держави. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] і [PERSON] на користь Чернігівської обласної прокуратури грошові кошти в розмірі 8052.00 гривні судового збору (із кожного по 2684.00 гривні). Заходи забезпечення позову, що вжиті за ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2023 року (накладення арешту на земельну ділянку площею 0.75 га, з кадастровим номером 7422083900:21:309:0011, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, право власності на яку за [PERSON] зареєстроване 16 березня 2023 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26838901074220), необхідно залишити до набрання цим рішенням суду законної сили. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] і [PERSON] на користь Чернігівської обласної прокуратури грошові кошти в розмірі 1342.00 гривні судового збору (із кожного по 447.33 гривень).

Outcome: approved