Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

07.01.2025 Ковельський міськрайонний суд прийняв рішення у цій справі, яким задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнув з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» заборгованість за кредитним договором № 7106430225 від 15.02.2025 в розмірі 18437,40 грн, з яких: - 9000,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту; - 9437,40 грн нарахованих процентів станом 30.10.2025. Відмовив у стягненні з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» заборгованості в розмірі 192,00 грн. У позовній заяві представник позивача зазначив, що має напір подати суду докази понесених ним витрати на професійну правничу допомогу у продовж п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Статтею 246 ЦПК України передбачено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. 13.01.2026 до суду надійшла заява від представника ТОВ «Іннова Нова» про ухвалення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. До заяви долучено докази понесеня позивачем витрат на правничу допомогу: - копія договору про надання правничої допомоги від 06.05.2025 №06-05/2025 укладеного між ТОВ «Іннова Нова» адвокатом Андрущеноком М.В.; - заявка від 16.10.2025 відповідно до якої позивач доручив, а адвокат прийняв зобов`язання написати позивачу позовну заяву до [PERSON] , та підготувати інші процесуальні документи, вартість послуг 5000,00 грн; - акт приймання-передачі наданих послуг №3526208586 від 12.01.2026 відповідно до якого позивач та адвокат узгодили що було надано правову допомогу, яка полягає у підготовці позову до [PERSON] , та підготовці процесуальних документів, вартість послуг 5000,00 грн; - платіжну інструкцію від 12.01.2026 про перерахування позивачем відповідачем 5000,00 грн згідно із заявки від 16.10.2026 за договором про надання правничої допомоги №06-05/2025. - копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Андрущенка М.В. та копія ордеру на представництво інтересів позивача у Крвельському міськрайонному суді. Ухвалою від 13.01.2026 суд призначив судове засідання на 29.01.2026 для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу. У судове засідання учасники справи не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце проведення судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Вивчивши заяву про прийняття додаткового рішення та долучені до неї документи, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 227/2301/21 містяться правові висновки, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом конкретної справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. На переконання суду, надані позивачу послуги були необхідними та пов`язані з розглядом спору. Отже, суд дійшов висновку, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у цій справі в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не надав заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, а можливості здійснити самостійне зменшення розміру цих витрат у зв`язку з їх неспівмірністю, суд законодавчо позбавлений. Зазначеної позиції також дотримується Велика Палата Верховного Суду, яка у п. 40, 43, 44 постанови від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц зазначила, що «Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони». За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд враховує положення частини другої статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки суд вирішив стягнути з відповідача 18437,40 грн заборгованості за кредитним договором, що становить 98,97% від суми позову 18629,10 грн, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 98,97% понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що складає 4948,50 грн (98,97% від 5000,00 грн). Стягнення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідає вимогам ч. 2 ст. 141 ЦПК України та правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 22.11.2023 у справі №712/4126/22.

Outcome: approved