Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.09.2021 у розмірі 12486,47 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.09.2021 відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі поданої відповідачем Анкети-заяви про приєднання до вказаних Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу було встановлено кредитний ліміт на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Проценти за користування кредитом встановлено у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов`язався сплачувати банку заборгованість за кредитом та відсотки за користування ним. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керувався п.п. 2.1.1.1.3 Умов та Правил, на підставі яких відповідач дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач порушив умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно розрахунку суми боргу, заборгованість позичальника по кредитному договору, станом на 16.09.2025 становить 12486,47 грн, яка складається з наступного: - 9062,31 грн - заборгованість за кредитом; 3424,16 грн - заборгованість по відсоткам; - 0,00 грн. пеня; - 0,00 грн. - штраф. Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 12486,47 грн та понесених по справі судових витрат у розмірі 2422,4 грн. Ухвалою суду від 27.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника АТ «А-Банк». Також зазначено, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в порядку передбаченому ЦПК України, однак до суду повернулися невручені конверти з відміткою відділення поштового зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України та Постанов ВС від 21 грудня 2022 року у справі №757/15603/19, від 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц, від 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17, у випадку повернення до суду судових повісток із зазначенням причини: «адресат відмовився», «адресат відсутній за вказаною адресою» - судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Окрім того, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, призначеного на 03.02.2026 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що в матеріалах справи наявне підтвердження. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 та ст. ст. 280-282 ЦПК України. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується в п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Судом установлено, що 03.09.2021 відповідачем була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с.24). Підписуючи вказану з Анкету-заяву відповідач підтвердив, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. При укладенні кредитного договору відповідач того ж дня, а саме 03.09.2021 був ознайомлений з умовами кредитування, зокрема процентною ставкою за кредитом, про що свідчить підписання ним своїм простим електронним підписом шляхом підтвердження з номеру мобільного телефону паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна кратка «Зелена» (а.с.25, 26) та підтвердження, тим самим, отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи з обраних умов кредитування. Зокрема, як вбачається з паспорту споживчого кредиту по кредитній карті «Зелена», АТ «Акцент Банк» надало [PERSON] ліміт кредиту до 200000 грн, строк кредитування 240 місяців з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту на споживчі потреби; пільгова процентна ставка: 0,000001%. Пільговий період - до 62 днів. Базова процентна ставка:40,8% на рік (а.с. 25, 26). Також встановлена, що Анкета-заява та Паспорт споживчого кредиту відповідачем було підписано шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису. Також, у Анкеті-заяві від 03.09.2021 [PERSON] підтвердив, що його електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. На підставі цієї заяви відповідачу був відкритий рахунок та наданий кредит, який у подальшому неодноразово змінювався, а саме: 18.05.2024 кредитний ліміт було збільшено до 5000,00 грн; 01.07.2024 зменшено до 3990,00 грн; 01.07.2024 збільшено до 9100,00 грн., що підтверджується довідкою за лімітами, яка наявна в матеріалах справи (а. с. 62) Також відповідачу були видані картки (а.с.63): - №4323357027267802, строком дії до серпня 2028 року; -№4323347394175407, строком дії до серпня 2031 року. Тобто, матеріалами справи підтверджується, що банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Крім того, до кредитного договору Банк додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/terms/. Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак, у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VIII). За змістом ч. 2 ст. 9 Закону № 1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 16.09.2025 складає 12486,47 грн., а саме: 9062,31 грн - заборгованість за кредитом; 3424,16 грн - заборгованість по відсоткам; - 0,00 грн. пеня; - 0,00 грн. - штрафи (а.с.20 звор.-23). З наданої позивачем виписки по картці виданої на ім`я [PERSON] за період з 03.09.2021 по 01.09.2025 вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами (а.с.27-61). Отже, суд встановив, що відповідач [PERSON] на підставі кредитного договору отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту у розмірі до 200 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконував в повному обсязі, чим істотно порушив умови укладеного договору. В свою чергу, відповідач доказів на спростування доводів позивача, зокрема умов кредитування та суми заборгованості, не надав, розмір заборгованості та умови укладеного договору не оспорював. Отже, враховуючи те, що відповідно до Паспорту споживчого кредиту за програмою «Зелена» (картка), який є частиною кредитного договору, встановлено обов`язок позичальника сплачувати банку заборгованість за кредитом та відсотки за його користування, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення заборгованості за кредитним договором та відсотками. Станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, доказів, що відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку сплатила до суду не надано. Зважаючи на викладене вище та враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, а у випадку порушення умов цього договору, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути, сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved