Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 02.01.1990 року, зареєстрованому Сербичанською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №13. Неповнолітніх дітей не мають. На протязі останніх місяців у них виникали постійні сварки, непорузуміння. Сім`я розпалася по тій причині, що вони втратили почуття поваги один до одного, так як у них різні погляди на сімейне життя. Можливості примирення вона не вбачає, оскільки подальше спільне життя, як подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте разом із позовною заявою подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила строк для примирення їм не надавати. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечив. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 02.09.1990 року Сербичанською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №13 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.09.1990 року). Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Сім`я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому його слід прийняти, а позовні вимоги задовольнити. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved