Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Позивач в інтересах малолітньої дитини звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування вказав, що 26.11.2025р. Жашківський ліцей №3 Жашківської міської ради повідомив про те, що учень 7 класу їхнього закладу [PERSON] повідомив однокласникам про його побиття мачухою та батьком, показавши синці. Службою у справах дітей, лікарем-педіатром КНП «Жашківська багатопрофільна лікарня Жашківської міської ради», фахівцем відділу соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг», інспектором сектору «Служба освітньої безпеки» було складено акт оцінки рівня безпеки дитини. Враховуючи висновок комісії «дуже небезпечно», [PERSON] влаштовано КЗ «Міжрегіональний обласний центр соціально-психологічної реабілітації у м. Умані Черкаської обласної ради». У ході розгляду факту вчинення домашнього насильства в сім`ї встановлено, що батьки малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 07.07.2011р. по 02.12.2014р. Після розлучення батьків [PERSON] до червня 2024 року проживав разом із матір`ю та бабусею у м. Черкаси. 13.06.2024р. був повернутий зі школи інтернату №14 м. Черкаси батькові [PERSON] . Зі слів [PERSON] , мати дитини [PERSON] через хворобу не могла виконувати батьківські обов`язки, тому батькові було рекомендовано забрати дитину до себе. Із 20.04.20218р. [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . У сім`ї виховуються малолітні і неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] (син від попереднього шлюбу [PERSON] ), [PERSON] , [INFO] (син від попереднього шлюбу [PERSON] ), [PERSON] , [INFO] (визнання [PERSON] батьківства), [PERSON] , [INFO] (спільна дитина подружжя). Мачуха [PERSON] , не працює, займається веденням домашнього господарства, а батько [PERSON] працює неофіційно на будівництві (ремонти квартир, будинків). Родина користується державними пільгами як багатодітна. Діти сім`ї на обліку в Службі у справах дітей Жашківської міської ради не перебували, повідомлень щодо невиконання батьками батьківських обов`язків до служби у справах дітей не надходило. До адміністративної та кримінальної відповідальності батьки не притягувалися. [PERSON] - дитина з особливими освітніми потребами, учень 7 класу Жашківського ліцею №3 Жашківської міської ради інклюзивної форми навчання, перебував під супроводом асистента вчителя. Рівень підтримки 4 (засвоєння навчальної програми на низькому рівні), під час обстеження фахівцем інклюзивно-ресурсного центру спостерігалися нервова неврівноваженість, лабільність емоцій, рекомендовано батькам звернутися до дитячого психіатра. У травні 2025 року заступником директора по виховній роботі Жашківського ліцею №3 Жашківської міської ради було ініційовано проведення зустрічі з обговорення поведінки [PERSON] (дрібні крадіжки, нанесення собі тілесних ушкоджень) за участю служби у справах дітей та дільничного інспектора відділу поліції м. Жашків, батьків дитини. Сім`я вперше привернула до себе увагу служби. Проте, при опитуванні дитини та батьків було встановлено, що [PERSON] себе «розцарапує» та наносить тілесні ушкодження (б`ється об підлогу, об шафу для одягу, крутить собі вуха, кусає губу), тому що «хоче дошкулити таким чином батькові і мачусі, щоб вони повернули його за місцем свого попереднього проживання і навчання». У серпні 2025 року було виявлено, що [PERSON] проходить курс лікування від стафілококової інфекції, що також стало причиною захворювання інших членів сім?ї. З цієї причини батьком з матір?ю прийняли рішення відселити [PERSON] в «літню кухню», облаштувавши йому там кімнату. Для з`ясування більш детальної ситуації в родині службою у справах дітей подано клопотання до відділу соціального захисту та охорони здоров?я Жашківської міської ради для проведення оцінки потреб сім?ї. Згідно з наказом від 11.08.2025р. №85 сім`я перебувала під соціальним супроводом КЗ «Центр надання соціальних послуг» Жашківської міської ради. Випадок кваліфіковано як середньої складності, наявні потреби та обставини певною мірою порушують нормальну життєдіяльність дитини, однак суттєво впливають на стан дитини та задоволеність її потреб. Відповідно до наказу служби у справах дітей від 13.08.2025р. №43 діти перебувають на обліку як такі, що потрапили в складні життєві обставини. Для надання необхідної допомоги сім?ї розроблено індивідуальні плани соціального захисту дітей та рекомендовано батькам звернутися до дитячого психолога. Після вжитих заходів забезпечення безпеки [PERSON] службою у справах дітей подано клопотання до виконавчого комітету Жашківської міської ради про позачергове засідання та прийняття рішення про відібрання малолітнього [PERSON] із сім?ї у зв?язку з тим, що залишення дитини у сім?ї є небезпечним для його життя та здоров?я. 03.12.2025р. виконавчим комітетом прийнято рішення про відібрання малолітнього [PERSON] із сім?ї. За даним фактом сектором дізнання відділу поліції м. Жашків до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ч. 1 ст. 125 КК України та ведеться слідство. [PERSON] продовжує перебувати в КЗ «Міжрегіональний обласний центр соціально-психологічної реабілітації у м. Умані Черкаської обласної ради» і на даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні в Уманській центральній міській лікарні. Стан дитини задовільний. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини; накласти заборону на відчуження майна, яке на праві приватної власності належить малолітньому [PERSON] та право користування яким має батько [PERSON] ; малолітнього [PERSON] для подальшого влаштування передати органу опіки та піклування Черкаської міської ради Черкаської області. 22 грудня 2025 року на підставі ухвали Жашківського районного суду Черкаської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. 19 січня 2025 року у справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. В підготовчому засіданні [PERSON] просив позбавити його батьківських прав, забрати дитину. Просив зменшити розмір аліментів, оскільки на утриманні є ще діти. При цьому підтвердив, що він та його дружина не працюють. 21 січня 2025 року від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому він не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , але просив стягувати з нього аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі, що становить 3500,00 грн., оскільки він має утриманні ще трьох неповнолітніх дітей. У судове засідання представник позивача та третьої особи [PERSON] не з?явилася, при цьому подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з?явився, при цьому подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Відзив на позовну заяву підтримує повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). 26.11.2025р. Службою у справах дітей, лікарем-педіатром КНП «Жашківська багатопрофільна лікарня Жашківської міської ради», фахівцем відділу соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг», інспектором сектору «Служба освітньої безпеки» було проведено оцінку рівня безпеки дитини, про що складено акт, в якому зазначений рівень безпеки дитини «дуже небезпечно» (а.с.8-12). [PERSON] влаштовано КЗ «Міжрегіональний обласний центр соціально-психологічної реабілітації у м. Умані Черкаської обласної ради». Відповідно до наказу служби у справах дітей від 13.08.2025р. №43 діти перебувають на обліку як такі, що потрапили в складні життєві обставини (а.с.14). Згідно з наказом від 11.08.2025р. №85 сім`я перебувала під соціальним супроводом КЗ «Центр надання соціальних послуг» Жашківської міської ради (а.с.15). Відповідно до довідки КНП «Жашківська БПЛ» вбачається, що під час медичного огляду 26.11.2025р. у малолітнього [PERSON] , [INFO] , було виявлено множинні тілесні ушкодження (а.с.13). 03.12.2025р. рішенням виконавчого комітету Жашківської міської ради малолітнього [PERSON] , [INFO] , відібрано у батька [PERSON] , [INFO] , та у мачухи [PERSON] , у зв?язку з тим, що залишення дитини з ними є небезпечним для його життя та здоров?я (а.с.6). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 31.07.2025р. малолітній [PERSON] проживає не в будинку, а в приміщенні господарського типу, яке не обладнане для перебування дитини. Органом опіки та піклування Жашківської міської ради Черкаської області надано висновок від 29.12.2025р. №9/01-07 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.28-29). В ході судового розгляду [PERSON] разом з відзивом на позовну заяву надав: копію свідоцтва про шлюб з [PERSON] , копії свідоцтв про народження малолітніх і неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (сина від попереднього шлюбу [PERSON] ), [PERSON] , [INFO] (визнання [PERSON] батьківства), [PERSON] , [INFO] (спільної дитини з [PERSON] ). Також надав копію психолого-педагогічної характеристики малолітнього сина [PERSON] ; виписку №8584/2264 із медичної карти стаціонарного хворого терапевтичного відділення [PERSON] , в якій зазначений діагноз: отгематома справа, перехондрит вушної раковини справа, деформація правої вушної раковини (операція 19.08.2025р. розкриття гематоми правої вушної раковини з дренуванням); епікриз виписний з медичної карти стаціонарного хворого №830, в якому зазначено, що за результатами обстеження [PERSON] виявлено психологічні критерії легких та помірно виражених ознак органічного регістру синдрому з рівнем інтелектуальної продуктивності, що відповідає рівню IQ=108 за методикою Векслера (дитячий варіант), емоційно-вольовими розладами по нестійкому типу.; виписні епікризи та консультативні заключення лікаря-офтальмолога, згідно яких [PERSON] має ряд захворювань зору. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.07.2016 № 760/18209/15-ц та від 14.09.2016 № 216/2914/14-ц). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч. ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що відповідач дійсно не виконує своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, зокрема не створює належні умови проживання, не дбає про духовний і моральний розвиток дитини, не займається лікуванням, жорстоко поводиться з дитиною, що стало підставою для відібрання дитини у батька і влаштування в КЗ «Міжрегіональний обласний центр соціально-психологічної реабілітації у м. Умані Черкаської обласної ради», а також звернення до відділу поліції та внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за ч. 1 ст. 125 КК України, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача є доцільним та відповідає інтересам малолітньої дитини. Проаналізувавши та надавши оцінку встановленим вище обставинам, приймаючи до уваги те, що відповідач не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, а також враховуючи насамперед інтереси дитини, суд вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передання дитини для подальшого влаштування органу опіки та піклування Черкаської міської ради Черкаської області підлягає задоволенню. В частині накладення заборони на відчуження майна, яке на праві приватної власності належить малолітньому [PERSON] слід відмовити, оскільки відомостей щодо наявності такого майна суду не надано, клопотань про витребування такої інформації до суду не надходило. Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання заяви до досягнення нею повноліття. Положенням ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, спосіб виконання обов`язку обирає саме особа, разом з якою проживає дитина. Той з батьків, на кого покладається обов`язок сплачувати аліменти, не може обирати в якому вигляді вони будуь нараховуватись. Частиною 3 ст. 183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, оскільки позивачем зазначена вимога про стягнення аліментів в розмірі, передбаченому законодавством та позивач обрав спосіб нарахування аліментів, вказана вимога підлягає задоволенню у повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial