Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Наливайко С.П., звернулась до суду з позовом до відповідача ВАТ АКБ «СХІДНО-ЄВРОПЕЙСЬКИЙ БАНК» в особі голови комісії з припинення [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору НБУ, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В., про визнання іпотеки припиненою, припинення обтяження та зняття заборони відчуження. В обґрунтування позову зазначає, що 30.07.2008 року між нею та АКБ «Східно-Європейський банк» укладено кредитний договір № 0001-99/2008, у відповідності до умов якого банк відкрив їй відкличну відновлювальну кредитну лінію з урахуванням її платоспроможності з лімітом в сумі 230 000,00 грн., на придбання нерухомості терміном з 30.07.2008 року по 28.07.2009 року, із оплатою 23% річних. 31.07.2008 року за надані кредитні кошти нею було придбано двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0001-99/2008 від 30.07.2008 року, між нею та ВАТ АКБ «СХІДНО-ЄВРОПЕЙСЬКИЙ БАНК» 31.07.2008 року укладено іпотечний договір. За умовами договору, вона передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] . Тоді ж приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] накладено заборону на відчуження зазначеної квартири. Приватним нотаріусом до Державного реєстру іпотек внесено реєстраційний запис про обтяження майна, параметрами якого є: підстава обтяження: договір іпотеки, 3806, 31.07.2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В., об`єкт обтяження: квартира, [ADDRESS] , Іпотекодержатель: Акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк», код: 19364130, м. Київ, вул. Дружби народів, буд. 17/5. Майновий поручитель: [PERSON] , код: [NUMBER] , розмір основного зобов`язання: 230 000 гривень, строк виконання зобов`язання: 28.07.2009. Заставна: немає. Дата та час реєстрації: 31.07.2008 14:29. Реєстратор: Щербак Т.В. Реєстраційний номер: 7664611. На початку 2009 року вона повністю виконала умови кредитного договору № 0001-99/2008 від 30.07.2008 року. На підтвердження виконання умов кредитного договору та в порядку вимог п. 3.3.1 Іпотечного договору, банком було повернуто їй правовстановлюючий документ на квартиру, а саме оригінал договору купівлі-продажу квартири від 31.07.2008 року. Незважаючи на викладене, обтяження з предмета іпотеки за зобов`язанням знято не було. Про нездійснення банком дій зі зняття заборони відчуження нерухомого майна вона дізналась в грудні 2023 року, під час звернення до нотаріуса для посвідчення договору дарування квартири. Оскільки квитанції, що підтверджують оплату заборгованості за кредитним договором не збереглись, 28.12.2023 року вона звернулась до Національного банку України із заявою про надання довідки про відсутність заборгованості, повне виконання зобов`язань та з проханням надати дозвіл на зняття обтяжень із нерухомого майна. Національний банк України листом від 24.01.2024 за № 14-0004/5985 повідомив про те, що постановою Правління Національного банку України від 18.12.2009 №756 з 21.12.2009 відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації АКБ «Східно-Європейський банк», а 24.01.2014 № 38 Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення «Про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора та завершення ліквідаційної процедури Акціонерного комерційного банку «Східно-Європейський банк». Окрім того, вони зазначили, що у переліку непроданих активів, кредитна заборгованість [PERSON] перед АКБ «Східно-Європейський банк» відсутня, в описах архівних справ кредитна справа (у тому числі, кредитний договір від 31.07.2008, договір іпотеки та інші документи/листування) [PERSON] не зазначена та на архівне зберігання не передавалася. У документах архівного фонду інформація щодо кредитної заборгованості [PERSON] відсутня. Водночас приватний нотаріус повідомила їй, що лист, наданий Національним банком України, не є повідомленням кредитора про погашення позики та не є повідомленням про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки), а тому їй слід звернутись до суду. Відділом ДВС їй було повідомлено, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 28.03.2024 року виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] на примусовому виконанні у відділі не перебували та не перебувають. Наявність запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно унеможливлює відчуження квартири, зокрема шляхом її продажу, дарування чи передачі в інший спосіб, а також обмежує реалізацію її прав, як власника. З огляду на викладене, просить суд: 1) визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором, укладеним 31.07.2008 року між АКБ «Східно-Європейський банк» та [PERSON] ; 2) припинити обтяження нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , зареєстроване приватним нотаріусом Щербак Т.В.; 3) зняти заборону на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , накладену приватним нотаріусом Щербак Т.В. (а.с. 1-56). Короткий виклад позицій інших учасників справи. 26.09.2024 року представник третьої особи Національного банку України - Бірюк І.В. подала до суду пояснення третьої особи щодо позову. В обґрунтування зазначає, що у відповідь на звернення [PERSON] листом від 24.01.2024 № 14- 0004/5985 Національний банк повідомив, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 18.12.2009 № 756 з 21.12.2009 відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації АКБ «СЕБ». Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення від 24.01.2014 № 38 «Про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора та завершення ліквідаційної процедури АКБ «СЕБ». В описах архівних справ АКБ «СЕБ» кредитна справа (у тому числі, кредитний договір, договір іпотеки та інші документи/листування) [PERSON] не зазначена та на архівне зберігання до Національного банку ліквідатором АКБ «СЕБ» не передавалася. Також повідомлено, що у переліку непроданих активів АКБ «СЕБ», переданих в управління Товариству з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор» на підставі договору, кредитна заборгованість [PERSON] перед відповідачем відсутня. Отримуючи документи на архівне зберігання, Національний банк не здійснює перевірку (моніторинг) обтяжень в реєстрах, які були зареєстровані на підставі договорів забезпечення за укладеними кредитними договорами з клієнтами банків, оскільки такого обов`язку не визначено законодавством та нормативно-правовим актами. Водночас вважає, що підстави для залучення та участі Національного банку, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у справі № 753/8094/24 відсутні (а.с. 71-111). Рух справи. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20.09.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначене підготовче судове засідання (а.с. 68). Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті (а.с. 157). У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки адвокат Наливайко С.П. подала до суду заяву, в якій вона просить суд здійснювати розгляд справи без її участі та без участі позивачки (а.с. 226-229). У судове засідання представник Відкритого акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк» в особі голови комісії з припинення Молчанова А.Г. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався (а.с. 125, 153, 174, 191, 205, 231). Треті особи Національний банк України, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Тетяна Володимирівна, та їх представники у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду клопотання, в яких просили розглянути справу без їх участі (а.с. 71-111, 128). У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обставини, встановлені судом. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. 30.07.2008 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем АКБ «Східно-Європейський банк» укладено кредитний договір № 0001-99/2008 (а.с. 15-20). У відповідності до п. 1.1. кредитного договору, банк відкрив позивачці відкличну відновлювальну кредитну лінію з урахуванням її платоспроможності з лімітом в сумі 230 000,00 грн., на придбання нерухомості терміном з 30.07.2008 року по 28.07.2009 року, із оплатою 23% річних. У відповідності до п. 2.1. договору, в забезпечення зобов`язань за цим договором банком прийняті договір поруки від 30.07.2008 року, укладений з [PERSON] . Незалежно від зазначеного забезпечення у п. 2.1 Договору, за невиконання грошових зобов`язань по даному Договору, позичальник відповідає всіма належними йому коштами, майном, майновими правами на кошти у статутному капіталі та іншими будь-якими майновими правами, на які може бути звернуто стягнення, в порядку, встановленому законодавством України. Строк дії кредитного договору починається з дня надання кредиту і діє до повного виконання позичальником умов цього договору (п. 8.4. Договору). 31.07.2008 року АКБ «Східно-Європейський банк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. за реєстровим № 3806 (а.с. 21-25, 27). У відповідності до п. 1.1. Договору, цим договором забезпечується виконання зобов`язань гр. [PERSON] перед іпотекодержателем, що випливають з укладеного між ними 30.07.2008 року кредитного договору № 0001-99/2008 про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії в сумі 230 000,00 грн. на придбання нерухомості, строком 28.07.2009 року за умовами якого іпотекодавець зобов`язується сплатити іпотекодержателю суми кредиту та відсотки за користування із сплатою 23% річних, пені та штрафів у разі прострочення повернення боргу у розмірі та на підставах, передбачених кредитним договором. У випадку продовження строків виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором (шляхом укладення змін до нього) дія договору іпотеки зберігається до повного виконання вказаних зобов`язань. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, Іпотекодавець передає в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] (п. 1.2. Договору). Квартира належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. 31.07.2008 року за реєстровим № 3802. Згідно з довідкою-характеристикою № 1345449 від 13.06.2008 року, виданою Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, квартира складається з 2 (двох) жилих кімнат, загальна площа квартири - 54,00 кв.м., житлова площа - 30,00 кв.м. Власником квартири [ADDRESS] є позивачка [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 374943291 від 18.04.2024 року (а.с. 49-50), інформаційною довідкою КП КМР «КМ БТІ» № КВ-2023 № 39980 від 22.01.2024 року (а.с. 48) та договором купівлі-продажу квартири, який укладено між [PERSON] та [PERSON] , та який 31.07.2008 року посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. за реєстровим № 3802 (а.с. 13-14). За домовленістю сторін заставна вартість предмету іпотеки складає 726 720,00 грн., з врахуванням ПДВ. У відповідності до п. 5.1. Договору, іпотекодержатель набуває право звернення на предмет іпотеки у разі невиконання іпотекодавцем зобов`язань, передбачених кредитним договором та/або цим договором, шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження, що міститься у цьому розділі або на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір іпотеки зберігає свою силу до повного виконання всіх зобов`язань за основним договором, враховуючи можливу наявність додаткових договорів про його продовження терміну дії (п. 6.6. Договору). Сторони за цим договором обумовлюють накладення заборони одночасно із посвідченням цього договору (п. 6.10. Договору). З огляду на викладене, на виконання вимог договору іпотеки, 31.07.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. накладено заборону на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 20007054 від 31.07.2008 року (а.с. 26). Як стверджує позивачка, на початку 2009 року нею було повністю та належним чином виконано умови кредитного договору № 0001-99/2008 від 30.07.2008 року, зокрема у повному обсязі погашено кредитну заборгованість. Суд зазначає, що докази повного виконання зобов`язань за кредитним договором станом на дату розгляду справи не збереглися та матеріали справи їх не містять. На підтвердження виконання зобов`язань за кредитним договором, а також відповідно до вимог пункту 3.3.1 Іпотечного договору, банківською установою було повернуто позивачці правовстановлюючий документ на предмет іпотеки - оригінал договору купівлі-продажу квартири від 31.07.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 13-14). Повернення банком правовстановлюючого документа свідчить про відсутність у кредитора подальших майнових претензій до позивачки [PERSON] щодо виконання зобов`язань за кредитним договором. Разом з тим, лише у 2024 році позивачці стало відомо, що накладена у зв`язку з іпотечними правовідносинами заборона на відчуження квартири фактично знята не була та продовжує обліковуватися у відповідних реєстрах, не зважаючи на погашення кредитної заборгованості. У зв`язку з цим, позивачка [PERSON] розпочала досудове врегулювання питання щодо зняття заборони відчуження з належного їй на праві власності нерухомого майна (квартири). 09.04.2024 року представником позивачки [PERSON] адвокатом Виговською Л.В. з`ясовано, що АКБ «Східно-Європейський банк» перебуває в стані припинення, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 487743240677 (а.с. 28-35, 119-121). При зверненні з даним питанням до Національного банку України, 24.01.2024 року позивачка отримала лист про те, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 18.12.2009 року № 756 з 21.12.2009 відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації АКБ «Східно-Європейський банк». Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення від 24.01.2014 року № 38 «Про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора та завершення ліквідаційної процедури АКБ «Східно-Європейський банк»». У зв`язку із закінченням строку ліквідаційної процедури Банку, його непродані активи та перелік незадоволених вимог кредиторів банку передані в управління визначеній Національним банком України юридичній особі - ТОВ «ЛЕКСНАВІГАТОР», яка продовжує управляти непроданими активами та задовольняти вимоги кредиторів АКБ «Східно-Європейський банк». За результатами розгляду заяви зазначали, що у переліку непроданих активів АКБ «Східно-Європейський банк» переданих в управління Управителю на підставі Договору, кредитна заборгованість [PERSON] перед АКБ «Східно-Європейський банк» відсутня. Крім того банк повідомив, що в описах архівних справ АКБ «Східно-Європейський банк» кредитна справа (у тому числі, кредитний договір від 31.07.2008 року, договір іпотеки та інші документи/листування) [PERSON] не зазначена та на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором АКБ «Східно-Європейський банк» не передавалася. Як наслідок, рекомендовано звернутись до приватного нотаріуса, або за захистом свого права до суду (а.с. 36-40). В подальшому, позивачка [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса, яка здійснювала обтяження квартири, зі зверненням щодо зняття заборони відчуження квартири. 15.03.2024 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. повідомила, що АКБ «Східно-Європейський банк» було ліквідовано, правонаступники відсутні. Нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки). Лист, наданий Національним банком України, не є повідомленням кредитора про погашення позики та не є повідомленням про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки). Отже відсутній заявник, який має повноваження звертатися до державного реєстратора для реєстрації припинення іпотеки. 09.04.2024 року представник [PERSON] адвокат Виговська Л.В. звернулась до ліквідатора АКБ «Східно-Європейський банк» із заявою про здійснення дій щодо припинення іпотеки на квартиру [ADDRESS] (а.с. 41-43). Разом з тим, звернення позивачки залишилось без відповіді. Будь-яке виконавче провадження щодо [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором відкрите не було, в провадженні виконавчої служби не перебувало і не перебуває, що підтверджується відповіддю Балтського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 8857/21.17-31 від 28.03.2024 року (а.с. 44) та відповіддю Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 8894/21.19.31/10 від 28.03.2024 року (а.с. 45). Станом на 18.04.2024 року, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна наявний запис про обтяження квартири від 31.08.2008 року, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 7664432, підстава обтяження: договір іпотеки, 3806, 31.07.2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В., об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , заявник: АКБ «Східно-Європейський банк». Наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про заборону відчуження спірної квартири, за відсутності діючого забезпеченого зобов`язання та після фактичного виконання позивачкою умов кредитного договору, порушує право власності позивачки [PERSON] , зокрема її право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, що і стало підставою для звернення до суду. Норми права, які підлягають застосуванню. У статтях 15, 16 ЦК України закріплене право кожного на захист свого цивільного (особистого немайнового або майнового) права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частині 2 статті 16 ЦК України визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів, серед яких припинення правовідношення. Як випливає з назви, такий спосіб захисту застосовується в разі попереднього виникнення правовідношення і в процесі його існування, що відповідає змісту припинення дії договору або його окремих положень, наслідки чого застосовуються з часу набрання рішенням законної сили. Стаття 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина 1 статті 611 ЦК України). Згідно з нормою частини 2 статті 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статті 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є застава, в силу якої кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (стаття 572 ЦК України, стаття 1 Закону України «Про заставу»). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина 1 статті 575 ЦК України). За приписами статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до положень статті 17 цього Закону іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов`язання. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що іпотека як різновид застави є додатковим (акцесорним) способом забезпечення виконання зобов`язань, а тому правочин щодо її встановлення має юридичне значення тільки тоді, коли має юридичну силу основне зобов`язання. Такий висновок суду кореспондує положенню пункту 6.6. Договору іпотеки, яким визначено, що договір діє до повного розрахунку іпотекодавця з іпотекодержателем за основним зобов`язанням. Нормою статті 4 Закону України «Про іпотеку» на іпотекодержателя покладено обов`язок звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Згідно з частиною 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 ЦК України). Стаття 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі власника будинку або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав. Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-VI), дія якого поширюється на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до положень Закону № 1952-VI (статті 4, 10, 24, 31-2) та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, державній реєстрації прав підлягають, зокрема, іпотека та заборона відчуження нерухомого майна, а наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про зареєстроване обтяження нерухомого майна є підставою для відмови у державній реєстрації прав, пов`язаних з відчуженням такого майна. Згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 282/20595, обов`язковою умовою вчинення нотаріальної дії щодо відчуження нерухомого майна є відсутність заборони на його відчуження. За положеннями ч. 1 ст. 593 ЦК України, припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Такого правового висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц та від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц. Припинення основного зобов`язання є підставою для припинення іпотеки (ст. 17 Закону України «Про іпотеку»). Отже, іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання. Мотиви та висновки суду. Судом встановлено, що 24.01.2014 року завершено ліквідаційну процедуру АКБ «Східно-Європейський банк», з яким позивачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 0001-99/2008 від 30.07.2008 року. З наданих суду відомостей убачається, що у володінні ТОВ «ЛЕКСНАВІГАТОР», яке здійснює управління непроданими активами та задовольняє вимоги кредиторів ліквідованого АКБ «Східно-Європейський банк», відсутня будь-яка інформація про наявність заборгованості позивачки за вказаним кредитним договором. Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували існування у позивачки непогашених зобов`язань за кредитним договором № 0001-99/2008 від 30.07.2008 року, матеріали справи не містять. Водночас, у порушення вимог статей 4, 17 Закону України «Про іпотеку», а також статей 43, 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо належної позивачці квартири внесені не були. За таких обставин суд доходить висновку, що збереження запису про заборону відчуження квартири, накладеної приватним нотаріусом 31.07.2008 року, за відсутності чинного забезпеченого зобов`язання, є необґрунтованим та таким, що обмежує позивачку [PERSON] у здійсненні права розпорядження належним їй нерухомим майном, чим порушуються її права як власника квартири. За принципом змагальності цивільного судочинства кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (статті 12, 81 ЦПК України), проте жодних заперечень проти позову та доказів на спростування доводів позову, в тому числі і щодо утримання банком оригіналів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, суду не надано. Зважаючи на викладене, а також те, що з 21.12.2009 року було відкликано банківську ліцензію АКБ «Східно-Європейський банк», ініційовано процедуру його ліквідації, а його непродані активи та перелік незадоволених вимог кредиторів банку передані ТОВ «ЛЕКСНАВІГАТОР», яка продовжує управляти непроданими активами та задовольняти вимоги кредиторів АКБ «Східно-Європейський банк», а також відсутність доказів будь-якої заборгованості у позивачки за кредитним договором № 0001-99/2008 від 30.07.2008 року, позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачкою наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для припинення іпотеки на житло. Розподіл судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 633,60 грн. Оскільки сторони у даній справі не зверталися до суду із заявами про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та не надавали відповідних доказів їх понесення, суд не вбачає підстав для вирішення питання про їх стягнення та не вирішує питання щодо розподілу таких витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved