Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє адвокат Дубенчук М.В. звернулась до суду з позовом до Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зняття арешту. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження серія та номер: 43246005 від 18.06.2014, видавник Відділ державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, було накладено арешт на все нерухоме майно, номер запису про обтяження 6068701 (спеціальний розділ). Позивач звернулась до Коростенського ВДВС у Коростенському районі з відповідною заявою про зняття арешту, так як в неї відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження відносно неї. Станом на сьогоднішній день, Дельта Банк в стані припинення. Ліквілація банку, здійснюється безпосередньо фондом гарантування вкладів. Листом відповідача від 20.10.2025 року їй було відмовлено в задоволенні заяви. Вважає, що відповідач протиправно відмовив їй в задоволенні заяви, оскільки відповідно до постанови органу ДВС взагалі відсутнє посилання на яке саме майно накладено арешт. Відповідно до листа Коростенського ДВС, станом на сьогоднішній день, відсутні будьякі відкриті виконавчі провадження відносно неї. Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників, інформація відносно неї відсутня. Станом на сьогоднішній день, виконавчі провадження знищені за термінами зберігання. Зазначила, що оскільки виконавчий лист було повернуто стягувачу в 2014 році повторно пред`явити його до виконання стягувач, за правилами Закону № 606-ХІV, міг уподовж трьох років. Однак станом на 2025 рік, тобто на час її звернення до виконавчої служби, виконавчий лист № 279/6214/13 ц за яким стягувачем є Дельта Банк щодо боржника із червня 2015 року повторно на виконання не пред`являлись. Стягувач або його правонаступник не ініціював продовження виконавчих дій щодо боржника. Визначений Законом строк пред`явлення до виконання виконавчих листів сплив у 2018 році і за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень питання про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо боржника не вирішувалось. Тому наявність вищезгаданого арешту, порушує її право власності, перешкоджає їй набути власність та інше. Просить зняти арешт , який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, серія та номер: 43246005 від 18.06.2014, видавник Відділ державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, було накладено арешт на все нерухоме майно, номер запису про обтяження 6068701 (спеціальний розділ). Розгляд справи проведено за правиласими спрощеного позовного провадження. Представник відповідача Коростенський ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви в повному обсязі, з підстав зазначених у відзові. Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб направив до суду заяву про закриття провадження у справі, зазначивши, що питання зняття арешту з майна, не пов`язане зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, а тому такі вимоги слід розглядати за правилами розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України. Також відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви в повному обсязі, з підстав зазначених у відзові. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна наявний запис про обтяження, номер обтяження: 6068701 (спеціальний розділ) від 19.06.2014 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43246005 від 18.06.2014, видавник державнийвиконавець відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції Хоменко М.М., вид обтяження: арешт нерухомого майна. Відповідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - відомості відсутні. Відповідно відомості з Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна відомості відсутні; відомості з Державного реєстру іпотек - у Державному реєстрі іпотек відомості відсутні. Позивач звернулась до відповідача з заявою щодо зняття арешту, однак отримала відмову, оскільки стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає виключний перелік підстав для зняття арешту з майна, тому у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. З листа Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Хмельницьке МУМЮУ від 20.10.2025 року № 20.9-21/91513 слідує, що згідно даних АСВП на виконанні у Коростенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відносно боржника [PERSON] перебувало декілька виконавчих проваджень. Виконавче провадження №43246005 з виконання виконавчого листа №2/279/1716/13-ц виданого 06.03.2014 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, про стягнення 5191,03 грн. на користь ПАТ «Дельта Банк». В межах даного виконавчого провадження 18.06.2014 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Виконавче провадження 29.09.2014 завершено на підставі п.2 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна, згідно Закону №606- ХІV, що діяв на момент прийняття рішення). Завершення з даних підстав не передбачає зняття арешту з майна боржника. Оригінал виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Виконавче провадження №43246164 з виконання виконавчого листа №2/279/1716/13. виданого 06.03.2014 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, про стягнення 229,40 грн. судового збору на користь ПАТ «Дельта Банк». Виконавче провадження 29.09.2014 завершено на підставі п.2 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна, згідно Закону №606-ХІУ, що діяв на момент прийняття рішення). Завершення з даних підстав не передбачає зняття арешту з майна боржника. Оригінал виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Виконавче провадження № 45779745 з виконання виконавчого листа №279/6214/13-ц, виданого 06.03.2014 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, про стягнення 5191,03 грн. на користь ПАТ «Дельта Банк». Виконавче провадження 27.05.2015 завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна, згідно Закону №60б-ХІУ, що діяв на момент прийняття рішення). Завершення з даних підстав не передбачає зняття арешту з майна боржника. Оригінал виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Виконавче провадження №45779627 з виконання виконавчого листа №279/6214/13-ц виданого 06.03.2014 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, про стягнення 229,40 гри. судового збору на користь ПАТ «Дельта Банк». Виконавче провадження 27.05.2015 завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»(відсутність у боржника майна, згідно Закону №606-ХІУ, що діяв на момент прийняття рішення). Завершення з даних підстав не передбачає зняття арешту з майна боржника. Оригінал виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає виключний перелік підстав для зняття арешту з майна, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстави для накладення арешту на все майно позивача на даний час відсутні. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови про накладення арешту), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ч. 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови про накладення арешту), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» (чинна редакція) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає випадки зняття арешту з майна, в тому числі арешт майна може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно [PERSON] , порушується її право власності, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Більш того, підстав для продовження обтяження на зазначене майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна, оскільки суду не надано доказів щодо існування підстав для продовження обтяження на майно позивача, або ж наявності стосовно неї на теперішній час виконавчого провадження, у якому остання є боржником, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved