Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

ТОВ «СВЕА Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №1476687 від 01.05.2024 року в сумі 63908,17 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Вимоги мотивує тим, що 01.05.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1476687 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Селфі Кредит» надає позичальнику кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Позичальник отримала кредит в загальній сумі 15000 грн. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати та не в повному обсязі, або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29.01.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «СВЕА Фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-03/25, відповідно до умов якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №1476687 від 01.05.2024 року становить 63908,17 грн., яка складається з: 14824,98 грн. заборгованості по тілу кредиту; 41583,19 грн. заборгованості по відсотках; 7500 грн. пені. 06.10.2025 року по справі було відкрито провадження та розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, в позовній заяві просила здійснювати розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала частково, а саме заборгованість по тілу кредиту та заборгованість по відсотках, що розраховані в розмірі 1% в день, а не 1,5% в день, просила справу розглянути у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 01.05.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №1476687, відповідно до п.1.2 якого товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України - гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 15000 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього договору (п. п. 1.2, 1.3, 1.4 договору). Відповідно до п.1.5 кредитного договору тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. Мета отримання кредиту: споживчі потреби (п. 1.6 договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 9089,90% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 96000 грн. (п. п. 1.9, 1.10 договору). Згідно п.2.1 кредитного договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто «факт/факт» (п.3.1 договору). Згідно п.5.1 сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів. Даний договір відповідно до п.7.1 підписаний клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту №1476687 від 01.05.2024 року слідує, що [PERSON] видається кредит у сумі 15000 грн. на 360 днів з 01.05.2024 року по 26.04.2025 року, проценти за користування кредитом за вказаний період становлять 78750 грн., загальна вартість кредиту 93750 грн. З листа ТОВ «Пейтек» від 30.01.2025 року, адресованого ТОВ «Селфі Кредит», слідує, що між вказаними товариствами було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №01042024-2 від 01.04.2024 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит»: 01.05.2024 року на суму 15000 грн., зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . З розрахунку заборгованості за кредитним договором №1476687 від 01.05.2024 року, складеного ТОВ «Селфі Кредит» слідує, що станом на 29.01.2025 року [PERSON] заборгованість за кредитним договором не погашена, залишок заборгованості становить 63908,17 грн., яка складається з: 14824,98 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 41583,19 грн. суми заборгованості за процентами; 7500 грн. суми штрафних санкцій. Із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості за кредитом, чим фактично визнавала факт отримання нею кредитних коштів. 29.01.2025 року між ТОВ «СВЕА Фінанс» (Фактор) та ТОВ «Селфі Кредит» укладено договір факторингу №01.02-03/25, згідно умов якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Реєстр боржників на паперовому носії підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін і є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників за формою Додатку 5, та оплати фактором суми фінансування у строки, передбачені п.4.2 договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами. Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №01.02-03/25 від 29.01.2025 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта. З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-03/25 від 29.01.2025 року слідує, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №1476687, сума заборгованості становить 63908,17 грн., яка складається з: 14824,98 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 41583,19 грн. суми заборгованості за процентами; 7500 грн. суми штрафних санкцій. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором та договором факторингу. Як встановлено судом, відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Судом встановлено, що відповідачу відповідно до умов кредитного договору №1476687 від 29.01.2025 року нараховано заборгованість за пенею в сумі 7500 грн. Відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено та діє на даний час. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачу заборгованість за пенею по кредитному договору №1476687 від 01.05.2024 року нараховано безпідставно та в цій частині позов задоволенню не підлягає. Щодо виникнення за договором №1476687 про надання споживчого кредиту від 01.05.2024 року обов`язку зі сплати відсотків за користування кредитними коштами, суд зважає на таке. Як відображено в розрахунку заборгованості, проценти нараховувалися саме на тіло кредиту у розмірі 1% в день та 1,5% в день. З часу отримання кредиту 01.05.2024 року до 30.05.2024 року були нараховані проценти за користування кредитними коштами за погодженою відсотковою ставкою (1% в день) в розмірі 4500 грн., які відповідачка станом на 30.05.2024 року повністю погасила, а також в погашення заборгованості зараховано 0,01 грн. по тілу кредиту. Щодо періоду з 31.05.2024 до 29.01.2025, то проценти нараховувалися за відсотковою ставкою в розмірі 1,5%. В цей період відповідачка також вносила кошти на погашення кредиту, а саме 28.06.2024 у розмірі 6700 грн., з яких 6525 грн. - на погашення процентів, 175 грн. - на погашення тіла кредиту, 26.07.2024 - у розмірі 6226,37 грн., з яких: 6226,36 грн. на погашення процентів, 0,01 грн. на погашення тіла кредиту, що було недостатньо, у зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами. Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року, денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. З огляду на викладене вище, даючи оцінку нарахованій за період із 01.05.2024 до 20.08.2024 сумі заборгованості за процентами, суд вважає, що первісний кредитор правомірно застосовував відсоткову ставку в розмірі 1% та 1,5%, що визначено умовами спірного договору та не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Разом з тим, відповідач сплатила проценти нараховані за період з 01.05.2024 по 26.07.2024 року. У період з 27.07.2024 року по 20.08.2024 року проценти нараховані відповідно до умов договору в розрахунку 1,5% в день та становлять 5559,25 грн. Натомість за період із 21.08.2024 до 29.01.2025 (162 дні) первісний кредитор безпідставно продовжив нарахування заборгованості за відсотками, виходячи з процентної ставки у розмірі 1,5%, оскільки з 21.08.2024 в силу вимог п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" він мав право застосовувати за такий період відсоткову ставку в розмірі не більше 1% в день. А тому, суд вважає за необхідне провести перерахунок заборгованості за процентами за період із 21.08.2024 до 29.01.2025 року, та доходить висновку, що підставно нарахованою сумою заборгованості з несплаченими процентами є 24016,47 грн. (14824,98 грн. Х 1% Х 162 дні). Тому, зважаючи на нараховані відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства проценти за період із 01.05.2024 до 29.01.2025 року та проведені відповідачем сплати на погашення процентів, позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] заборгованості за нарахованими процентами слід задовольнити частково, на суму 29575,72 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно ст.141 ЦПК України. Позовні вимоги ТОВ «СВЕА Фінанс» суд задовольняє на 69,48%. Враховуючи наведене, сума судового збору, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 1683,08 грн. (2422,40 х 69,48% = 1683,08 грн.) На підставі викладеного та

Outcome: partial