Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач, через представника, звернувся до Карлівського районного суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, у [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] - народився [PERSON] [INFO] . Позивач і відповідачка не перебували в зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] . Житло за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] у частці та членам його сім?ї, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 11.07.2005 виданого Головним Управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9580552 від 16.01.2006. 3 2022 року відповідачка [PERSON] залишила сина і проживає окремо, веде аморальний спосіб життя зловживає алкоголем та наркотичними засобами, позбавлена батьківських прав відносно своєї іншої дитини. Відповідачка не цікавиться життям сина [PERSON] , не відвідує його, не піклується про його здоров?я, розвиток та харчування, не вітає сина із святами, не відвідує батьківські збори в садочку. Малолітній син [PERSON] проживає разом з Позивачем та перебуває на його повному утриманні та вихованні. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 17.04.2025 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання, а також запропоновано відповідачці у разі невизнання позову, у п`ятнадцяти денний строк з дня вручення їй ухвали про відкриття провадження, подати до суду відзив на позовну заяву. Вказаним правом відповідачка не скористалася та не подала відзиву на позовну заяву. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 03.11.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Надіслала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Проти задоволення позову не заперечувала. Представник Виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки і піклування, в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, надіслав до суду пояснення, в яких просив прийняти рішення в межах чинного законодавства, що не суперечить інтересам обороноздатності України в умовах введеного на території України воєнного стану та розгляд справи провести за відсутності представника Міністерства оборони України. Представник військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи містяться пояснення третьої особи та заява, в якій представник в/ч просила проводити розгляд справи без її участі. Представник військової частини [NUMBER] Національної гвардії України в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, відповідач, враховуючи положення статей 128, 130 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно зі ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, за таких обставин, ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. [PERSON] , народився [INFO] , батьками є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.03.2019 року. [PERSON] , проживає разом з батьком за [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 10.07.2019 року. Житло за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] у частці та членам його сім?ї, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 11.07.2005 виданого Головним Управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9580552 від 16.01.2006. Місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , визначено разом з батьком, [PERSON] , що підтверджується копією Витягу з рішення Виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради №255 від 13.12.2022 «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] ». Довідкою №25/16-12 виданою Закладом дошкільної освіти (ясла-садок) № 80 «Червона калина» Департаменту освіти Полтавської міської ради від 17.10.2024, якою підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , відвідує Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №80 «Червона калина» Полтавської міської ради з 03.03.2023 і по дату видачі довідки. Адміністрація закладу підтверджує, що вихованням дитини займається тільки тато [PERSON] , який цікавиться життям сина в дитячому колективі, прислухається до думки педагогів, відвідує батьківські збори. Мати дитини [PERSON] до закладу не з?являється, батьківські збори не відвідує, з вихователями не спілкується та життям [PERSON] не цікавиться. Згідно колії декларації №0001-МКX3-7010 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу вона укладена законним представником [PERSON] в інтересах [PERSON] . З характеристики [PERSON] [INFO] Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №80 «Червона калина» Полтавської міської ради вбачається, що [PERSON] почав відвідати дитячи садок 03 березня 2023 року. Період адаптації пройшов важко. За цей час зарекомендував себе як жвавий хлопчик, який має спонтанні емоційні прояви. Під час занять незібраний, втрачає увагу на освітній діяльності відволікається. Має потребу в індивідуальній допомозі під час розв?язання дидактичних завдань. Словниковий запас і граматична структура мовлення не відповідає віку. В процесі життєдіяльності в колективі, дитина проявляє негативізм. Категорично відмовляється виконувати спільні дії разом з іншими і продовжує займатися справами за бажанням. Потребує педагогічного такту, щоб відвернути його увагу від недозволеного бажаного і переключити на те, що треба робити в тій чи іншій ситуації. Під час ігрової діяльності дитина не проявляє себе лідером. Любить конструювати, малювати, ліпити, не приймає участь у сюжетно-рольових іграх. Навички самообслуговування сформовані відповідно віку, дитина орієнтується в соціально-побутовому оточенні. Фізичний розвиток відповідає віку. Батько [PERSON] - [PERSON] , самостійно виховує сина, цікавиться життям сина, прислуховується до рекомендацій вихователів. Мати дитини - [PERSON] до закладу не з?являлася, батьківські збори не відвідувала, з вихователями не спілкувалась, життям сина не цікавилася. Згідно Висновку Виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки і піклування, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Висновок органу опіки і піклування обґрунтовано тим, що Рішенням ВК Шевченківської районної у м. Полтаві ради № 255 від13.12.2022 року визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком. Вихованням та утриманням дитини займається виключно батько, що підтверджено відповідними довідками. Мати, [PERSON] , зі своїм сином [PERSON] не спілкується з 2022 року, на зв`язок не виходить, участі у вихованні не приймає, матеріально не забезпечує, не працевлаштована. Разом з тим, ВК Шевченківської районної у м. Полтаві ради до [PERSON] подано позов про позбавлення її батьківських прав стосовно старшого сина [PERSON] , [INFO] . В оселі відповідачки проведено обстежуння умов її проживання та виявлено, що загальна занедбаність житла та дефіцит продуктів харчування свідчить про неналежне матеріальне забезпечення родини та невиконання матір`ю своїх обов`язків в частині догляду за дитиною та створення належних умов для його проживання, навчання та виховання. У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка вихованням своєї дитини не займається, матеріально не забезпечує, необхідних умов для розвитку дитини не надає, не цікавиться долею та здоров`ям сина, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов`язками. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідачка, маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні дитини, ухиляється від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідачку батьківських прав у відношенні її сина, оскільки байдужість відповідачки до дитини свідчить про винну поведінку відповідачки та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Доказів, що спростовують вказане відповідачкою суду не надано. Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. Згідно з нормами ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За таких обставин, суд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов про позбавлення батьківських прав є обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє повне підтвердження доводи представників позивача про те, що [PERSON] , умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та розвитком дитини, що свідчить про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав. Разом з тим, суд роз`яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 СК України, у разі стійкої зміни поведінки відповідача у відношенні до своєї дитини. Щодо судових витрат слід зазначити наступне. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 1211,20 грн, а всього 16211,20 грн. Позивачем 21.10.2024 року укладено договір про надання правової допомоги №100 з адвокатом Хворост Дарією Михайлівною. До матеріалів справи додано квитанцію про сплату вартості послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги №100, де зазначений перелік наданих правових та юридичних послуг та їх вартість. Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача на професійну правничу допомогу на загальну суму 15 000 гривень, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат. Суд зауважує, що відповідач із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не зверталася, натомість суд самостійно вирішити таке питання позбавлений можливості, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18. Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Outcome: approved