Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Золотниківської сільської ради, третьої особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог Теребовлянської державної нотаріальної контори Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно та майно колишнього колгоспного двору, в якій просять визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак звернулися до суду з заявою, в якій просять справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача Золотниківської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Теребовлянської міської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог Теребовлянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без нього. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради № 137 від 24 жовтня 2025 року станом на 15.04.1991 року за адресою [ADDRESS] проживали та були зареєстровані голова двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , 1921 року народження, син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] . Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності , положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1306, після чого [PERSON] змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, із вищевказаного вбачається, що власниками по 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, [ADDRESS] були [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 1921 року народження, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від року 23 травня 2005 року [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 10. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/6 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що [ADDRESS] . Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради № 138 від 24 жовтня 2025 року на день смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] проживали та були зареєстровані чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином чоловік [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] вступили в управління спадковим майном після смерті [PERSON] , і стали власниками по 1/12 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] за законом. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 червня 2025 року [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 10. Після його смерті відкрилася спадщина на 3/12 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що [ADDRESS] заповів [PERSON] Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 02 травня 2025 року № 235/02-14 державним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Хомутовою Ольги Михайлівни [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] у зв`язку з тим, що право власності на вищевказаний житловий будинок не було зареєстроване. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на 3/12 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/12 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та на 2/12 частки як за членом колгоспного двору; визнавши за [PERSON] право власності на 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] , як за членом колгоспного двору; визнавши за [PERSON] право власності на 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] , як за членом колгоспного двору; визнавши за [PERSON] право власності на 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] , як за членом колгоспного двору.

Outcome: approved