Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся в суд із позовом до [PERSON] із вимогами стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №16747-06/2024 у розмірі 21 640,00 грн., посилаючись на те, що 12 червня 2024 року між відповідачем та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» укладено вказаний кредитний договір. Між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №21102024, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передав, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача. Відповідач не виконував своїх кредитних зобов`язань належним чином, у зв`язку із чим має заборгованість перед позивачем у сумі 21 640,00 грн., з яких: 4800,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 7 560,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 9280,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями. Відтак, позивач просить стягнути зазначену суму заборгованості з відповідача в його користь, а також понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; просив справу розглянути за його відсутності, щодо винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, адресовані йому судові повістки повернуто до суду без вручення із відміткою про відсутність адресата; повідомлений про розгляд справи шляхом SMS інформування, відзив на позов не подав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Ухвалою суду від 20 січня 2026 року вирішено розглядати справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з п. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено таке: Між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] 12 червня 2024 року укладено договір про надання фінансового кредиту №16747-06/2024 на суму 4 800,00 грн. строком на 120 днів. На виконання умов договору відповідачу 12 червня 2024 року видано кредитні кошти у сумі 4800,00 грн., що доводиться довідкою за вих.№3466_250130173458 від 30.01.2025 року. Між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 21 жовтня 2024 року укладено Договір факторингу №21102024, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передав, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача [PERSON] . У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 21 жовтня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 21 640,00 грн., з яких: 4800,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 7 560,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 9280,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч.1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Беручи до уваги, що у відповідачки утворилась заборгованість за кредитним договором у зв`язку із його неналежним виконанням, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з наданої платіжної інструкції №127654 від 08.08.2025 року позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 3028,00 грн., що підлягає відшкодуванню, шляхом його стягнення із відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved