Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заліщицького районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку чотири місяці з дня вступу рішення в законну силу для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування вимог позивач зазначає, що [INFO] в с.Винятинці помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 132. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме земельну ділянку, згідно Державного акта серії ІІІ ТР № 011745. За життя, 11.04.2018 року [PERSON] склав на позивача заповіт, яким заповів йому земельну ділянку згідно Державного акта серії ІІІ ТР № 011745. Про існування заповіту позивач дізнався в середині жовтня 2025 року, коли йому в телефонному режимі повідомив про це брат (відповідач), який проживач з батьком на момент смерті. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Ткачука С.О. із заявою про прийняття спадщини. Однак, приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки пропущенострок для прийняття спадщини та рекомендував звернутись до суду з метою визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На переконання позивача, те що він дізнався про існування заповіту в жовтні 2025 року являється поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини 04.04.2025 року він перебував за межами території України фактично не знав про смерть батька і йому не було відомо про наявність заповіту складеного на його користь та вищезгаданий заповіт він отримав в жовтні 2025 року. Позивач просить захистити належне йому спадкове право шляхом встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, з позовними вимогами згідний та просить їх задоволити. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В матеріалах справи відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем суперечить вимогам закону. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.07.1963 року. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.04.2025 року, виданим Заліщицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно заповіту від 11.04.2018 року [PERSON] на випадок його смерті заповів позивачу [PERSON] земельну ділянку (земельний пай) згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ ТР № 011745, площею 1,88 га, яка розташована на території Винятинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно довідки Винятинського старостинського округу Заліщицької міської ради № 19-15/2/742 від 12.11.2025 року, [PERSON] , який помер [INFO] дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 1996 року до дня смерті. На момент смерті із спадкодавцем проживали та були зареєстровані син [PERSON] , невістка [PERSON] , онука [PERSON] . Відповідно до довідки Винятинського старостинського округу Заліщицької міської ради № 19-15/2/748 від 25.11.2025 року, згідно записів у журналах реєстрації нотаріальних дій Винятинського старостинського округу дублікат заповіту № 6 від 11.04.2018 року гр. [PERSON] видавався по дорученню гр. [PERSON] від гр. [PERSON] 22.10.2025 року під реєстровим № 2-38. Приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Ткачук С.О. в листі № 178/02-14 від 04.11.2025 року зазначив, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та рекомендував звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. За твердженням [PERSON] , він пропустив строк прийняття спадщини, оскільки про наявність заповіту дізнався в жовтні 2025 року і на час відкриття спадщини ( [INFO] ) перебував за кордоном та фактично не знав про смерть батька, оскільки виїхав з України ще з 2024 року і до цього часу не повертався, йому не було відомо про наявність заповіту складеного на його користь. З врахуванням встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В статті 1268 ЦК України унормовано, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. До приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернувся 04.11.2025 року. Як на поважність причин пропуску строку позивач посилається на те, що на час відкриття спадщини (04.04.2025 року) він перебував за межами території України та про існування заповіту він дізнався в жовтні 2025 року з телефонного дзвінка брата (відповідача), який проживав з батьком на час його смерті. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Враховуючи вищенаведені вимоги закону та приймаючи до уваги причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, визнання відповідачем позову, яке не порушує права інших осіб, відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. За таких обставин, позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Суд вважає, що достатнім для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є чотирьохмісячний строк з дня набрання рішення законної сили, який необхідно встановити позивачу. При цьому, судом враховано, що не визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини порушуватиме право позивача, як спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved