Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

24 листопада 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (надалі також позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за договором № 310034-КС-004 про надання кредиту від 12 серпня 2021 року в розмірі 44599 грн 20 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 11792 грн 80 коп. та суми прострочених платежів по процентах 32806 грн 40 коп. Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 84-85). Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до даної ухвали суд витребував у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» інформацію щодо випуску банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) та інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період із 12 серпня 2021 року по 17 серпня 2021 року та з 22 жовтня 2021 року по 27 жовтня 2021 року включно (а.с. 84-85). Витребувана судом інформація надійшла до суду 30 грудня 2025 року (а.с. 99-102). Ухвалою суду від 04 лютого 2026 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог ТОВ «БІЗПОЗИКА» посилалось на те, що 12 серпня 2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 310034-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 12 серпня 2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 310034-КС-004 про надання кредиту. 12 серпня 2021 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 310034-КС-004 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6200 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який Боржником було введено/відправлено. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 17000 грн 00 коп., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , яку Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Також, позивачем зазначено, що 22 жовтня 2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 310034-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якої Позичальнику надано додатково кредит в сумі 9000 грн 00 коп. Крім того, 11 липня 2022 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 310034-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якої продовжено термін дії договору до 20.03.2023. Позивачем наголошено на тому, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» не нараховувало неустойку (у формі пені чи штрафу) та не нараховувало процентів після закінчення строку дії договору. Вказано, що відповідно до умов кредитного договору встановлена комісія за надання кредиту. На даний час, відповідач у порушення умов договору та додаткової угоди свої зобов`язання належним чином не виконав, лише частково сплатив кошти в сумі 23861 грн 96 коп., у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 09 жовтня 2025 року становить 44599 грн 20 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 11792 грн 80 коп., суми прострочених платежів по процентах 32806 грн 40 коп. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду та просив стягнути вказану заборгованість. Відповідно до інформації Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області зазначено, що [PERSON] , [INFO] , знятий з реєстрації місця проживання 04 серпня 2025 року за заявою власника житла (а.с. 82). Згідно з відповіддю № 2049336 від 26 листопада 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру зазначено, що [PERSON] , [INFO] , 04 серпня 2025 року знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 83). Враховуючи те, що отримана судом інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача не дала суду можливості встановити таке зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, суд відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати подальший виклик відповідача [PERSON] через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 26 листопада 2025 року разом із судовою повісткою направлялися на останню відому зареєстровану адресу проживання відповідача та повернулись до суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» від 05 грудня 2025 року (а.с. 90-94). Правом подати відзив на позов відповідач не скористалась. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 107). У прохальній частині позовної заяви позивач просив розгляд справи здійснювати за відсутності його представника та не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 9-зі звороту). Відповідач у судове засідання, призначене на 04 лютого 2026 року, не з`явився, про причини неявки не повідомляв, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав. Судова повістка про проведення судового засідання, яка направлялась на останню відому зареєстровану адресу проживання відповідача - повернулась до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 104-106). Також, на підставі частини 10 статті 187 ЦПК України, суд здійснив виклик відповідача [PERSON] через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (а.с. 98). З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України. Оголошення про судове засідання, призначене на 04 лютого 2026 року, було опубліковано на офіційному веб-сайті Судової влади України 25 грудня 2025 року (а.с. 98). Отже, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 12 серпня 2021 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 310034-КС-004 про надання кредиту (а.с. 29-30). 12 серпня 2021 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 310034-КС-004 про надання кредиту на умовах, визначених офертою (а.с. 31-32). 12 серпня 2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 310034-КС-004 про надання кредиту (надалі також договір), підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 27-28). Відповідно до пункту 1. договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 8000 грн 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту: 24 тижні. Процентна ставка: в день 0,86955384, фіксована. Комісія за надання кредиту: 1200 грн 00 коп. Загальний розмір наданого кредиту: 8000 грн 00 коп. Термін дії договору: до 27.01.2022. Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 7 договору передбачено, що Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір. Дослідивши зміст паспорту споживчого кредиту, суд встановив, що у вказаному паспорті визначені умови надання кредиту, реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту, умови нарахування відсотків у разі прострочення виконання зобов`язання, визначена комісія за надання кредиту, встановлені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором (а.с. 25-26). Також, позивачем до позовної заяви додано анкету клієнта, що містить суму бажаного кредиту, номер банківської картки боржника, номер телефону позичальника (а.с. 53). ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в розмірі 8000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 30697 від 12 серпня 2021 року (а.с. 54). У подальшому, судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 22 жовтня 2021 року направило [PERSON] пропозицію укласти додаткову угоду (оферта) до договору № 310034-КС-004 про надання кредиту від 12 серпня 2021 року (а.с. 37-38). 22 жовтня 2021 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферти) щодо укладання додаткової угоди до договору № 310034-КС-004 про надання кредиту від 12 серпня 2021 року (а.с. 39-40). 22 жовтня 2021року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено додаткову угоду 1 до договору № 310034-КС-004 про надання кредиту від 12 серпня 2021 року (надалі також додаткова угода 1), підписану одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 35-36). Відповідно до пункту 1 додаткової угоди 1 Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що станом на 22.10.2021 сума неповернутого Позичальником кредиту становить: 6672 грн 00 коп. Згідно з пунктом 2. додаткової угоди 1 Кредитодавець та Позичальник домовились, що після укладення Додаткової угоди: кредит збільшується, на 9 000 грн 00 коп. та Кредитодавець, на умовах викладених у Договорі, збільшує суму Кредиту, а Позичальник отримує збільшення суми Кредиту та зобов`язується повернути Кредит, збільшений на 9 000 грн 00 коп., у строки та на умовах викладених у Договорі; після збільшення суми Кредиту загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого Позичальником Кредиту складатиме 15 672 грн 00 коп. Відповідно до пунктів 3-4 додаткової угоди 1, строк кредиту продовжено на 71 день; продовжено термін дії Договору до 08.04.2022; Відповідно до пункту 1. додаткової угоди 1 комісія за зміну умов договору: 1350 грн 00 коп. Пунктом 16. додаткової угоди 1 передбачено, що інші умови Договору залишаються незмінними та обов`язковими для Кредитодавця та Позичальника. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в розмірі 9000 грн 00 коп., що підтверджується квитанцією 455394904 від 22 жовтня 2021 року (а.с. 55). Також, судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 11 липня 2022 року направило [PERSON] пропозицію укласти додаткову угоду № 2 (оферта) до договору № 310034-КС-004 про надання кредиту від 12 серпня 2021 року (а.с. 48-49). 11 липня 2022 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до договору № 310034-КС-004 про надання кредиту від 12 серпня 2021 року (надалі також додаткова угода № 2), підписану одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 44-45). Відповідно до пункту 1. додаткової угоди № 2 Позичальник підписанням цієї Додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед Кредитодавцем за Договором, станом на 11.07.2022. Згідно з пунктом 2 додаткової угоди № 2 сторони домовились, що Кредитодавець списує частку заборгованості, а саме: по Процентах за користування Кредитом сума списання 2750 грн 00 коп. Відповідно до пункту 3 додаткової угоди № 2 зазначено, що враховуючи умови пункту 2 Додаткової угоди заборгованість Позичальника перед Кредитодавцем за Договором, станом на 11.07.2022 становить 24 976 грн 76 коп., що включає: суму Кредиту 11 792 грн 80 коп.; по Процентах за користування Кредитом сума списання 13183 грн 96 коп.; Відповідно до пунктів 5-6 додаткової угоди № 2 сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 20.03.2023 р.». Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Строк кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк Кредиту: 586 днів.» Згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк», наданої на виконання ухвали суду від 26 листопада 2025 року зазначено, що на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] . Згідно з випискою по картці № [NUMBER] , на рахунок [PERSON] 12 серпня 2021 року надійшли кошти в сумі 8000 грн 00 коп., 22 жовтня 2021 року надійшли кошти в сумі 9000 грн 00 коп. (а.с. 99-102). Таким чином, ТОВ «БІЗПОЗИКА» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та додатковими угодами у повному обсязі, а саме: надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором та додатковими угодами. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за кредитом, станом на 05 листопада 2025 року становить 44599 грн 20 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 11792 грн 80 коп., суми прострочених платежів по процентах 32806 грн 40 коп. (а.с. 13-23). Згідно з довідкою про стан заборгованості [PERSON] за договором № 310034-КС-004 про надання кредиту від 12 серпня 2021 року, станом на 05 листопада 2025 року за відповідачем рахується загальна заборгованість за договором 44599 грн 20 коп., з них: заборгованість за кредитом 11792 грн 80 коп., заборгованість по відсотках 32806 грн 40 коп. (а.с. 24). ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. У той же час, відповідач, який зобов`язувався здійснювати погашення кредиту та процентів, свої зобов`язання не виконав. Станом на дату звернення до суду сума заборгованості [PERSON] залишається непогашеною. Як вбачається зі змісту позовної заяви ТОВ «БІЗПОЗИКА» просило стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі44599 грн 20 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 11792 грн 80 коп. та суми прострочених платежів по процентах 32806 грн 40 коп. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що 12 серпня 2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладений електронний договір № 310034-КС-004 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 8000 грн 00 коп. строком з 12 серпня 2021 року по 27 січня 2022 року. У подальшому, 22 жовтня 2021 року на підставі додаткової угоди № 1 до договору № 310034-КС-004 про надання кредиту від 12 серпня 2021 року позичальнику [PERSON] збільшено кредит на 9000 грн 00 коп. Також, 11 липня 2022 року на підставі додаткової угоди № 2 до договору № 310034-КС-004 про надання кредиту від 12 серпня 2021 року, позичальнику [PERSON] продовжено строк дії договору до 20 березня 2023 року. Відповідно до платіжного доручення № 30697 від 12 серпня 2021 року та квитанції 455394904 від 22 жовтня 2021 року, грошові кошти за договором та додатковою угодою перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 54,55). Відомості про отримання кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 26 листопада 2025 року (а.с. 99-102). Доказів на спростування факту укладення вказаного договору, додаткових угод та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення в повному обсязі заборгованості за кредитом та процентами, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. [PERSON] не виконав належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за Договором № 310034-КС-004 про надання кредиту від 12 серпня 2021 року в розмірі 11792 грн 80 коп., не сплатив проценти за користування кредитом в сумі 32806 грн 40 коп. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ТОВ «БІЗПОЗИКА» не повернуті, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення заборгованості за договором № 310034-КС-004 про надання кредиту від 12 серпня 2021 року. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом стягнення заборгованості за договором № 310034-КС-004 про надання кредиту від 12 серпня 2021 року у розмірі 44599 грн 20 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 11792 грн 80 коп. та суми прострочених платежів по процентах 32806 грн 40 коп., оскільки зазначені суми підтверджені наданими позивачем доказами й відповідачем не спростовані. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422 грн 40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved