Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в особі представника звернулося до суду з позовом, у якому зазначив, що [PERSON] стороні позивача, як постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Таким чином, відповідач приєднався до умов Договору шляхом заявочного приєднання.Останньому на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить Інформаційна довідка № 5005369909104-17246532066 від 08.08.2025 року. Відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в період з 01.03.2021 року по 31.07.2025 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 71681,88 грн., вартість якого залишилась не оплаченою. Враховуючи вищенаведене, просили стягнути з [PERSON] борг за спожитий природний газ на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в сумі 71681,88 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28.10.2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» задоволені та стягнуто з [PERSON] за борг за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в сумі 71681 (сімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 88 коп., витрати по оплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. Ухвалою суду від 02.12.2025 року заочне рішення скасоване та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, заперечує проти стягнення понесених [PERSON] витрат на правову допомогу. Відповідач [PERSON] також надала заяву про розгляд справи у її відсутність. У задоволенні позову просить відмовити. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ...» на території України. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015р., та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Позивач зобов`язаний постачати природний газ Споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Тут і надалі зазначені нормативні акти в редакції, що діяла на момент виникнення договірних відносин між сторонами. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015р. «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. [PERSON] стороні позивача, як постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.с. 12 зворотній бік, 14-15). Таким чином, відповідач приєдналася до умов Договору шляхом заявочного приєднання.Останній на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою № 5005369909104-17246532066 від 08.08.2025 року (а.с. 12). Як зазначає сторона позивача, за [PERSON] по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в період з 01.03.2021 року по 31.07.2025 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 71681,88 грн., що підтверджується довідкою про фінансовий стан по рахунку (а.с. 9). Проте, [PERSON] є власницею будинку за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). За вказаною адресою рахуються два особові рахунки: № [NUMBER] який належить [PERSON] (а.с. 57), та особовий рахунок № [NUMBER] , який значиться в позові. Згідно листа ТОВ «ГК «Нафтогаз України» № 119/4.2.1-67530-2025 від 08.09.2025 року, адресованого на ім`я [PERSON] , по особовому рахунку, який належить останній, обліковується передплата у розмірі 724,26 грн. Оскільки за адресою: [ADDRESS] , розташовано два об`єкти газопостачання, то представником ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було помилково подано заяву по особовому рахунку № [NUMBER] до неї (а.с. 58). Отже, наданими суду доказами підтверджено, що [PERSON] не ухиляється від оплати комунальних послуг в тому числі і за послуги за користування природним газом, та за належним їй особовим рахунком відсутня заборгованість. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя ст. 89 ЦПК України). За встановлених обставин, суд приймає до уваги відсутність доказів заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», а тому не вбачає правових підстав для задоволення позову. Щодо розподілу понесених сторонами судових витрат суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Загальна сума витрат [PERSON] на правову допомогу в даній справі склала 4000,00 грн., що підтверджується Договором про надання правової допомоги від 10.11.2025 року (а.с. 60-61), актом виконаних робіт (а.с. 62), квитанцією № 49 від 10.11.2025 року (а.с. 63). Оцінивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає їх належними та допустимими, а заявлений відповідачкою розмір витрат на оплату послуг адвоката підлягає стягненню в сумі 3000,00 грн. відповідно до виконаних адвокатом робіт (наданими послугами), часом, витраченим на надання послуг та їх обсягом, оскільки такі витрати відповідач понесла у зв`язку діями ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», які виразилися у помилковому нарахуванні заборгованості та зверненні до суду з вимогами про її стягнення з [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», не підлягають відшкодуваннюпонесені стороною позивача витрати по оплаті судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved