Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТОВ «Бізнес позика» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.08.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 463086-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 15 000,00 грн строком на 24 тижні на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,15, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. 14.10.2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №ДУ№1 до Договору № 463086-КС-002 про надання кредиту, якою суму кредиту збільшено на 3000,00 грн. 27.11.2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № ДУ№2 до Договору № 463086- КС-002. Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 2.7. Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 23.12.2024 р.» Всупереч вимог законодавства та умов кредитних угод, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним не виконала. Станом на 23.04.2025 утворилась заборгованість за договором в розмірі 106 729,62 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 17 120,98 грн, суми прострочених платежів по процентах - 89 158,64 грн, суми прострочених платежів за комісією - 450, 00 грн, яку просить стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Відповідачка згідно поданого відзиву позовні вимоги визнає частково, в розмірі 24 710, 00 грн. Вважає що розмір відсотків нарахованих позивачем є не справедливим, і таким що суперечить положенням законодавства України. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 16.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідачки адвокат Скользнєва В.В. в судовому засіданні просила задовольнити позов частково, з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 27.08.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 463086-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 15 000,00 грн строком на 24 тижні на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,15, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. 14.10.2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №ДУ№1 до Договору № 463086-КС-002 про надання кредиту, якою суму кредиту збільшено на 3000,00 грн. 27.11.2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № ДУ№2 до Договору № 463086- КС-002. Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 2.7. Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 23.12.2024 р.». Факту укладення договору з додатковими угодами і отримання коштів відповідачка не заперечує. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 23.04.2025 утворилась заборгованість за договором в розмірі 106 729,62 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 17 120,98 грн, суми прострочених платежів по процентах - 89 158,64 грн, суми прострочених платежів за комісією - 450, 00 грн. Відповідачка здійснювала оплату по договору на суму 11740,00 грн. IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності дост.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 27.08.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням Договору про надання кредиту. Відповідачка, будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідачка погодилась, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі, однак не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку. Наданий позивачем розрахунок повністю відповідає умовам Договору про надання кредиту з додатковими угодами: у ньому відображені всі факти видачі суми кредиту, нарахування процентів, які здійснювались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом та до закінчення дії кредитного договору лише на залишок неповернутої суми. Крім того, у розрахунку відображуються всі факти виконання відповідачем грошових зобов`язань із зазначенням дат та сум платежів. Суд відхиляє аргументи відповідачки стосовно несправедливості відсотків, оскільки на такі умови відповідачка погоджувалась тричі, укладаючи договір та додаткові угоди про збільшення суми кредиту і продовження його дії. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню, тому позов задовольняє. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved