Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про захист прав споживача, повернення вартості неякісного товару та стягнення моральної шкоди. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що у 2022 році він завершував ремонтні роботи у своєму будинку та для покриття підлоги в будинку в період з 15 по 16 травня 2022 року в мережі Інтернет почав шукати паркетну дошку і натрапив на сайт «parketnaya-doska.com.ua", на якому було розміщено оголошення про продаж паркетної дошки. Зателефонувавши на опублікований на сайті номер мобільного телефону [NUMBER] , який належить [PERSON] , та з яким вони обговорили якість паркетної дошки, умови оплати та доставки. При цьому, [PERSON] запевнив його, що товар є належної якості та повністю відповідає фото, яке розміщено на їх сайті. У подальшому, 17 травня 2022 року він перерахував на зазначений [PERSON] картковий рахунок в AT «Приватбанк» № [NUMBER] грошові кошти в сумі 30 000, 00 гривень як передоплату за паркетну дошку, що підтверджено оригіналом виписки по рахунку, який знаходиться в матеріалах досудового розслідування. Номер картки, на яку він перерахував кошти, належав [PERSON] , яка являється дочкою [PERSON] . [PERSON] також повідомив, що вони разом з його повнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] працюють над виготовленням та продажем паркетної дошки і його дочка [PERSON] буде надалі підтримувати з ним зв`язок. Після внесення авансового платежу він, згідно усних домовленостей з відповідачами, зачекав півтора місяці з моменту перерахування відповідачу авансового платежу до моменту виготовлення продукції. Так, 30 червня 2022 року на месенджер "Viber" він отримав повідомлення з номеру [NUMBER], що належить відповідачці по справі [PERSON] , про те, що його замовлення виготовлено та готове до відправки. Для того, щоб переконати його, що паркетна дошка дійсно виготовлена, йому було відправлено фото запакованого паркету. Також [PERSON] повідомила йому, щоб він перерахував залишок коштів на рахунок, який вона відправила йому в месенджер «Viber» № [NUMBER] , та після отримання коштів йому буде відправлено замовлений товар. 30 червня 2022 року о 16 год. 39 хв. він на зазначений [PERSON] рахунок вніс залишок коштів за паркетну дошку в сумі 67 900, 00 гривень, що підтверджено оригіналом виписки по рахунку, який знаходиться в матеріалах досудового розслідування. У подальшому, 01 липня 2022 року на його мобільний телефон надійшло повідомлення про те, що паркетна дошка відправлена з відділення пошти "Meest" м. Тячів, Закарпатської області, Україна, номер відправлення: 714-4972301, де відправником зазначений [PERSON] . Після прибуття замовлення у відділення "Meest" м. Рівне 14 липня 2022 року він прибув до вказаного відділення з метою отримання замовлення, куди на його ім`я надійшло відправлення у двох палетах, що упаковані у картон та поліетилен. При отриманні замовлення він вирішив оглянути товар, який йому відправлено відповідачами, і при огляді він виявив, що паркетна дошка не відповідає тій, яка опублікована в каталозі на сайті Інтернет - магазину, має брак, дошки різні за розміром, довжиною та шириною, а також розклеєні та непридатні до встановлення та експлуатації. Побачивши такий неякісний товар, він відмовився від його отримання та зателефонував [PERSON] з претензією щодо якості поставленого товару. У телефонній розмові [PERSON] повідомив йому, що повертати кошти він не збирається. Пізніше він неодноразово телефонував [PERSON] та вимагав від нього повернути йому кошти за неякісний товар, на що той відмовлявся категорично, а в подальшому і зовсім перестав брати від нього слухавку. У зв`язку з цим, 19 липня 2022 року він звернувся до ВП № 1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області із заявою про те, що у період з 17 травня 2022 року по 30 червня 2022 року невстановлена особа шляхом обману під приводом продажу деревини заволоділа його грошовими коштами в розмірі 97 900 гривень. Відомості за його заявою про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2022 року за № 12022186180000308 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. У даному кримінальному провадженні його визнано потерпілим. У подальшому дане кримінальне провадження було передано за підслідністю до СД Тячівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області. В ході проведення досудового розслідування на підставі проведеної судової товарознавчої експертизи від 10 травня 2023 року встановлено, що ринкова вартість інженерної дошки "дуб селект" в кількості 90 м. кв. станом цін на 14 липня 2022 року становить 99 900, 00 гривень. У рамках даного кримінального провадження була проведена повторна товарознавча експертиза та висновком експерта № СЕ-19/107-23/7945-ТВ від 31 жовтня 2023 року встановлено, що надана для проведення паркетна дошка є непридатною для використання за своїм прямим функціональним призначенням в якості цілої партії в зв`язку з неоднаковими розмірними даними, що суттєво різняться між собою та мають чисельні дефекти та пошкодження. Також встановлено, що наявні дефекти і пошкодження являються браком виробництва (виготовлення) і не могли бути спричинені компанією перевізником, оскільки щільне й надійне упакування зберігає товар від пошкоджень, сприяє його безпечному транспортуванню та забезпечує збереження його споживчих властивостей. Отже, за результатом проведених експертиз у межах кримінального провадження встановлено, що саме з вини [PERSON] було виготовлено паркетну дошку неналежної якості та відправлено йому неякісний товар і внесені ним кошти мають бути повернуті. Позивач так і не отримав той товар, на який розраховував при покупці, а також не отримав жодної компенсації його вартості. Такими діями відповідачів йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що, придбаваючи паркетну дошку у відповідачів, він не міг навіть уявити, що цей товар буде неякісним і він не матиме можливості користуватися ним за призначенням в подальшому. Крім того, йому взагалі не повернули сплачені кошти за товар. Також виробник та продавці магазину, де було придбано цей товар, виявилися некоректними та непрофесійними щодо виготовлення товару. Він змушений був відвідувати органи досудового розслідування, що знаходяться за 400 км. від міста Рівного, де він постійно проживає, витрачати свій час на підготовку заяв до правоохоронних органів з метою з`ясування усіх обставин досудового розслідування, що триває понад два роки. Так, протягом 2023 року з метою належного проведення досудового розслідування він двічі відвідував Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області, витрачаючи власні кошти на придбання паливно-мастильних матеріалів. Тривалий час він вимушений був відмовитись від звичного способу життя, не мав можливості нормально спілкуватися зі своєю родиною, він відчуває постійний дискомфорт внаслідок грубого порушення відповідачами закону і це спричинило йому душевну травму та моральні страждання. Оплативши кошти за товар неналежної якості у значній для його родини сумі 97 900, 00 гривень, він був позбавлений можливості придбати інший товар для завершення ремонту у будинку та його родина була змушена терпіти незручності через довготривалий ремонт у будинку. Майже за три роки відповідачі не зробили жодної спроби повернути йому кошти за поставку неякісної продукції. Моральну шкоду від дій відповідачів він оцінює в розмірі 70 000, 00 гривень, позаяк вже майже три роки він не може добитися справедливості та повернути собі витрачені кошти на придбання неякісного товару. Представник позивача [PERSON] - адвокат Поковба Т. В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися втретє з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, а тому суд відповідно до ст. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] - адвоката Поковби Т. В., дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється фізичною особою - підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність за КВЕДом 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Разом з відповідачем [PERSON] продажем паркетної дошки займаються його повнолітні діти - відповідачі [PERSON] та [PERSON] . На сайті «parketnaya-doska.com.ua» відповідачами було розміщено оголошення про продаж паркетної дошки та вказано контактний номер мобільного телефону [NUMBER] , яким користується [PERSON] . 17 травня 2022 року у відповідачів на сайті «parketnaya-doska.com.ua» позивач оформив замовлення на придбання паркетної дошки інженерної «дуб» в кількості 90 м.кв.. Придбання товару підтверджується принскрином із застосунку «Viber», де відповідач [PERSON] підтвердила угоду та отримання замовлення на товар і надіслала позивачу реквізити карткового рахунку № [NUMBER] для сплати передоплати та оплати вартості паркетної дошки, а після поступлення коштів від позивача, зокрема, 30 червня 2022 року в сумі 67 900, 00 гривень в якості другого платежу за придбання паркетної дошки, подякувала позивачу за оплату. Позивач [PERSON] 17 травня 2022 року о 17 год. 26 хв. зробив передоплату на картковий рахунок № [NUMBER] , який йому надіслала відповідач [PERSON] , у сумі 30 000, 00 гривень, та 30 червня 2022 року о 16 год. 39 хв. на вищевказаний картковий рахунок позивач перерахував відповідачам залишок коштів в сумі 67 900, 00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями від 17 травня 2022 року та від 30 червня 2022 року . Позивачу [PERSON] 01 липня 2022 року на мобільний телефон надійшло повідомлення про те, що паркетна дошка відправлена з відділення пошти "Meest" м. Тячів, Закарпатської області, Україна, у відділення м. Рівне, номер відправлення: 714-4972301, де відправником зазначений [PERSON] , а 14 липня 2022 року замовлення прибуло у відділення "Meest" м. Рівне, що підтверджується накладною первізника. 14 липня 2022 року позивач [PERSON] прибув до вказаного відділення з метою отримання замовлення та при огляді у відділенні отриманого замовлення виявив, що паркетна дошка не відповідає тій, яка опублікована у каталозі на сайті Інтернет - магазину, має брак, дошки різні за розміром, довжиною та шириною, а також розклеєні та непридатні до встановлення та експлуатації. У зв`язку з поставкою неякісного товару позивач [PERSON] відмовився від його отримання та того ж дня, 14 липня 2022 року відправлення із замовленою паркетною дошкою було повернуто у відділення пошти "Meest" м. Тячів відправнику [PERSON] , що підтверджено накладною перевізника № 003-1417253 від 14 липня 2022 року. Позивач [PERSON] одразу після виявлення у відділенні пошти "Meest" факту, що якість товару є неналежною, 14 липня 2022 року в застосунок «Viber», де відповідач [PERSON] вела з ним переписку щодо придбання паркету, надіслав відповідачам фото та відео докази на підтвердження неякісного товару з претензією щодо якості поставленого товару, що підтверджено принскрином із застосунку «Viber». Також позивач [PERSON] зателефонував з приводу неякісного товару відповідачу [PERSON] , де останній повідомив йому, що повертати кошти за неякісний товар не буде. Після цього позивач [PERSON] звернувся до ВП № 1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області із заявою про те, що у період з 17 травня 2022 року по 30 червня 2022 року невстановлена особа шляхом обману під приводом продажу деревини заволоділа його грошовими коштами в розмірі 97 900 гривень. Відомості за його заявою про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2022 року за № 12022186180000308 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Постановами дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 23 січня 2024 року та від 10 жовтня 2024 року кримінальне провадження № 12022186180000308, відомості про яке 22 липня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, позаяк дізнавачем встановлено, що у домовленості між [PERSON] та [PERSON] наявні ознаки цивільно-правової угоди. У ході досудового розслідування даного кримінального провадження 02 листопада 2022 року було опитано відповідача [PERSON] , який надав такі покази, дослівно з постанови про закриття кримінального провадження: « [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] , який пояснив наступне, що здається в травні 2022 року йому на мобільний телефон зателефонував невідомий чоловік, представившись [PERSON] , який цікавився паркетною дошкою, після чого він спитав у останнього звідки у нього номер телефону, на що [PERSON] повідомив, що хтось йому дав. Після чого вони з останнім почали обговорювати паркетну дошку, [PERSON] спитав у [PERSON] , чи є у нього дошка середньої якості, напівфабрикат, не лакована, оскільки у нього були проблеми з грошовими коштами та йому потрібно було вкластися у бюджет від 1 000 до 1 100 гривень за м2. В свою чергу [PERSON] йому відповів, що як йому давати такий товар, його потім все одно буде необхідно лакувати та доробляти. [PERSON] сказав, що він спеціаліст у цій сфері та доробить дошку самостійно. Після чого ними було обумовлено кількість паркетної дошки, а саме здається 88 м2. Обдумавши, останній погодився та [PERSON] повідомив Тарасу, що на підготовку цієї дошки йому потрібен час, десь близько місяця та він повинен йому скинути передоплату за товар, а саме 30 % від вартості. Після чого він надав останньому номер картки «Приват Банку» йою доньки [PERSON] , на яку той повинен був скинути передоплату, а саме 30 000 гривень. Отримавши передплату, почалося виготовлення дошки, а також було домовлено, що після закінчення виготовлення дошки йому зніметься відео готової продукції, якщо йому все підходить, то він заплатить всю суму за товар, яка залишилася та товар буде відправлено. Після чого, здається в кінці червня 2022 року, товар був готовий та [PERSON] попросив доньку зняти йому відео паркетної дошки та відправити [PERSON] . Після чого останній переглянув відео та сказав, що йому все підходить, потім [PERSON] було повідомлено про необхідність сплатити всю суму та після його оплати через пару днів [PERSON] поїхав у м. Тячів у поштове відділення «Міст» для того, щоб відправити замовлення. Відправивши, зателефонував [PERSON] та повідомив йому про це та перекинув декларацію відправлення. Після чого пройшло близько 10 днів та донька [PERSON] повідомила мені, що цим [PERSON] було опубліковано допис в різних групах, які стосуються Закарпатської області, здається у мережі «Фейсбук», про те, що донька шахрайка та відправила йому неякісний товар. Після чого у той же день телефонували різні люди з села, почали різними способами погрожувати, а також сказали, що [PERSON] то їхній приятель та він має повернути йому кошти. Після чого, зателефонувавши [PERSON] та спитавши у останнього, чому він так поступив з донькою, якщо донька не була учасником нашого договору, він в свою чергу сказав, що [PERSON] має повернути гроші. Крім цього додав, що після цього всього він ще раз зателефонував [PERSON] та запропонував йому, що можна поміняти вказану паркетну дошку на іншу, або якщо коли буде інший покупець на таку дошку, яку він замовляв, тоді він продає іншому замовлення, а отримані кошти йому повертає. А також він попросив вибачення за те, що зробив та сказав, що видалить всі публікації про доньку, однак цього всього він не зробив та його погрози іншими людьми продовжуються та публікації не закінчуються». Також у межах цього кримінального провадження було проведено судову товарознавчу експертизу та згідно висновку експерта № СЕ-19/107-23/7945-ТВ від 31 жовтня 2023 року встановлено, що загальна ринкова вартість частини паркетної дошки (довжиною від 700 мм до 1 150 мм, шириною 120-140 мм, товщиною 15 мм, загальною площею 44, 22 м.кв.), наданої для проведення експертизи, з партії, замовленої потерпілим [PERSON] , з врахуванням наявних на виробах дефектів та пошкоджень станом цін на 14 липня 2023 року становить 52 533, 00 гривень. Визначити ринкову вартість решти паркетної дошки (40,13 м.кв.), довжиною менше 700 мм, не надається можливим, оскільки односмугова паркетна дошка підлягає реалізації в торговельній мережі в довжині від 700 мм і вище, а також у зв`язку з тим, що замовником було замовлено товари довжиною від 800 мм до 1 000 мм. Надана для проведення експертизи паркетна дошка є непридатною для використання за своїм прямим функціональним призначенням в якості цілої партії у зв`язку з неоднаковими розмірними даними, що суттєво різняться між собою, та чисельними дефектами і пошкодженнями. Наявні дефекти і пошкодження являються браком виробництва (виготовлення) і не могли бути спричинені компанією перевізником, оскільки щільне й надійне упакування зберігає товар від пошкоджень, сприяє його безпечному транспортуванню та забезпечує збереження його споживчих властивостей. За наведених обставин судом встановлено, що відповідачами було продано позивачу неналежної якості продукцію, яка мала істотні виробничі недоліки (дефекти), які не можуть бути усунуті. Неналежна якість продукції передбачає наявність у ній недоліків. Законодавець у статті 8 Закону України « Про захист прав споживачів» (далі Закон № 12023-ХІ) розмежував товари неналежної якості на такі категорії : товари, що мають недоліки ; товари, що мають істотні недоліки; фальсифіковані товари. Відповідно до визначення термінів у ст. 1 Закону № 12023-ХІ недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно - правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником ( виконавцем, продавцем). Відповідно до статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. За положеннями пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині третій статті 203 ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Інтернет-магазин - це засіб для представлення або реалізації товару, роботи чи послуги шляхом вчинення електронного правочину (стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (тут і надалі, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір, укладений на відстані, - це договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку. Згідно з частинами першою-третьою статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів» положення цієї статті не застосовуються до договорів, укладених на відстані, які стосуються: 1) правочинів з нерухомим майном, крім оренди такого майна; 2) правочинів з цінними паперами; 3) фінансових послуг; 4) продажу товарів торговельними автоматами; 5) телекомунікаційних послуг; 6) правочинів, здійснених на аукціоні, якщо участь у ньому можлива і без використання засобів дистанційного зв`язку. Перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про: 1) найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії; 2) основні характеристики продукції; 3) ціну, включаючи плату за доставку, та умови оплати; 4) гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; 5) інші умови поставки або виконання договору; 6) мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; 7) вартість телекомунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; 8) період прийняття пропозицій; 9) порядок розірвання договору. У разі ненадання такої інформації суб`єкт господарювання несе відповідальність згідно із статтями 15 і 23 цього Закону. Факт надання інформації відповідно до вимог частини другої цієї статті повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронного повідомлення. Інформація, підтверджена таким чином, не може бути змінена продавцем (виконавцем) в односторонньому порядку. Підтвердження інформації не вимагається, якщо послуга надається засобами дистанційного зв`язку і оплачується через оператора телекомунікаційних послуг. До договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою-дев`ятою статті 12 цього Закону. Частиною шостою статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі ненадання документа (електронного документа) або підтвердження інформації споживач повідомляє продавця (виконавця) про недійсність договору. Продавець (виконавець) протягом тридцяти днів з моменту одержання такого повідомлення повинен повернути споживачеві одержані кошти та відшкодувати витрати, понесені споживачем у зв`язку з поверненням продукції. Згідно зі статтею 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Для встановлення істотності недоліку товару необхідно наявність таких ознак: виникнення недоліку з вини виробника (продавця, виконавця); неможливість чи недопустимість використання товару за призначенням або повторний прояв недоліку з незалежних від споживача причин після його усунення, а також наявність хоча б однієї з таких ознак: він взагалі не може бути усунений; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції (частина четверта статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів»). Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару. Отже, враховуючи абз. 1 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару, позивач дотримав такий строк і в межах 14-ти днів з дня одержання товару, який він отримав 14 липня 2022 року, цього ж дня звернувся до відповідачів та, отримавши відмову, 19 липня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до ВП № 1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області із заявою про кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2022 року за № 12022186180000308 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Оскільки експертним висновком підтверджено, що паркетна дошка є непридатною для використання за своїм прямим функціональним призначенням в якості цілої партії у зв`язку з неоднаковими розмірними даними, що суттєво різняться між собою, та чисельними дефектами і пошкодженнями. Наявні дефекти і пошкодження являються браком виробництва (виготовлення) і не могли бути спричинені компанією перевізником, оскільки щільне й надійне упакування зберігає товар від пошкоджень, сприяє його безпечному транспортуванню та забезпечує збереження його споживчих властивостей, що свідчить про те, що пошкодження існували до моменту отримання товару [PERSON] . Аналіз вказаних положень закону у сукупності із встановленими експертним дослідженням недоліками придбаного позивачем товару вказує на наявність такої ознаки як істотність недоліку товару, оскільки придбаний [PERSON] товар містить недоліки, які не можна усунути (невиправні недоліки), і з огляду на встановлені обставини, норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що вимога позивача про відшкодування вартості неякісного товару є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню Внаслідок продажу неякісного товару, який містив істотні недоліки, відмовою у вирішенні питання заміни неякісного товару на якісний, або повернення позивачу грошових коштів, сплачених ним за неякісний товар, як у позасудовому порядку, так і під час розгляду справи, позивачу завдано моральної шкоди. Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частин третьої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України. Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону України "Про захист прав споживачів"). Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Згідно з преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Статтею 1-1 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Відповідно до пунктів 18, 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Пункт 5 частини першої статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до пункту 19 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" термін "продукція" у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. За змістом частини другої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства Статті 4 та 22 Закону України "Про захист прав споживачів" прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Отже, моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України "Про захист прав споживачів" навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Судом встановлено, що позивач внаслідок продажу йому неякісного товару, що містив істотні недоліки, відмовою відповідачів у вирішенні питання заміни неякісного товару на якісний, або повернення позивачу грошових коштів, сплачених ним за неякісний товар, як у позасудовому порядку, так і під час розгляду справи, зазнав моральної шкоди, грошовий еквівалент якої суд визначає у розмірі 15 000, 00 гривень. Такий розмір відшкодування відповідає обсягу спричинених страждань позивачу, є достатнім для відновлення його прав, а також відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням часткового задоволення двох позовних вимог майнового характеру, судовий збір слід стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь держави у розмірі по 807, 47 (Вісімсот сім гривень 47 копійок) гривень з кожного.

Outcome: partial