Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] (далі Позивачка, [PERSON] ), в особі представника - адвоката Фадєєва О.П., звернулася із позовом до [PERSON] (далі Відповідач, [PERSON] ) про поділ спільного майна, у якому просить виділити в її приватну особисту власність нежитлові приміщення 1-го поверху №3-1-:-3-5 за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 46,7 кв.м., залишити у власності [PERSON] - житлову квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,5 кв.м., та транспортний засіб - ТОYОТА LАND СRUІSЕR 120 РRАDО, AX7177EC, 2008 року випуску, об`єм двигуна 3956 см. куб., VIN [NUMBER] , стягнути з [PERSON] на її користь грошову суму в розмірі 1099099,11 грн. в рахунок компенсації її частки у праві спільної сумісної власності на житлову квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,5 кв.м., та транспортний засіб - ТОYОТА LАND СRUІSЕR 120 РRАDО, AX7177EC. 2008 року випуску, об`єм двигуна 3956 см. куб., VIN [NUMBER] . Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат: 15140,00 грн судового збору, 20000,00 грн - надання правової допомоги. В якості правових підстав звернення зазначає норми статей 60, 70, 71, 74 Сімейного кодексу України (далі СК України) та норми статей 368, 372 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Ухвалою суду від 02.05.2025 відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 02.07.2025 продовжено строк підготовчого провадження. Ухвалою суду від 05.08.2025 прийнято до розгляду заяву Позивачки про зміну предмета позову, встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву з урахуванням зміни предмета позову. Ухвалою суд від 23.09.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, представник Позивачки звернувся із заявою, у якій просить провести розгляд справи без участі Позивачки та її представника, Позивачка позов підтримує в повному обсязі та просить його задовільнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав. 29.01.2026 суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, розглянувши матеріали справи, встановив, що з вересня 2015 року по квітень 2023 року [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Московського суду м. Харкова від 06.12.2023 у справі № 643/10412/23, що набрало законної сили 26.03.2024, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований за № 1240 від 11.09.2015 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, було розірвано. У шлюбі [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.01.2016 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 30.11.2020 у [PERSON] та [PERSON] народилися дві доньки - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.12.2020 Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.12.2020 Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 15.09.2023, що видана управлінням соціального захисту населення Валківської міської ради Харківської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами та фактично проживають разом за однією адресою: [ADDRESS] . Також суд встановив, що у період перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] придбали на ім`я [PERSON] житлову квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,5 кв.м., шо підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 08.04.2021, що був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бащинською Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 321 та транспортний засіб - ТОYОТА LАND СRUІSЕR 120 РRАDО, д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску, об`єм двигуна 3956 см. куб., VIN [NUMBER] , який був придбаний 17.12.2020, що підтверджується листом РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях №31/32/13-10716-2025 від 29.05.2025. На ім`я [PERSON] було придбано житлову квартиру [ADDRESS] , яка була в подальшому реконструйована в нежитлові приміщення 1-го поверху №3-1-:-3-5 за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 46,7 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 24.10.2020, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Одарченко М.С. та зареєстрований в реєстрі за № 1809, а також витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної системи у сфері будівництва №ХК101200730108 від 30.07.2020. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (частина перша та друга статті 60 СК України). Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 278/2482/21 провадження № 61-12736св22, від 16.01.2023 у справі № 754/3132/16-ц провадження № 61-5956св22). Право спільної власності майна, придбаного подружжям під час перебування у зареєстрованому шлюбі, Відповідачем належними доказами не спростовано. На обґрунтування вартості майна, Позивачкою надано довідки про його ринкову вартість, відповідно до яких ринкова вартість складає: житлової квартири [ADDRESS] , загальною площею 43,5 кв.м., 1479256,00 грн (довідка про ринкову вартість майна №06-03/25-01 від 06.03.2025 складена суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БРАВО-ГРУПП»); нежитлових приміщень 1-го поверху №3-1-:-3-5 за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 46,7 кв.м., 1463807,00 грн (довідка про ринкову вартість майна №06-03/25-01 від 06.03.2025 складена суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БРАВО-ГРУПП»); транспортного засобу - ТОYОТА LАND СRUІSЕR 120 РRАDО, д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску, об`єм двигуна 3956 см. куб., VIN [NUMBER] , - 882170,00 грн.(довідки №28.02-25-01 від 28.02.2025 складена суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БРАВО-ГРУПП»). Суд встановив, що сукупна вартість майна, що підлягає поділу між [PERSON] та [PERSON] складає 3825233,00 грн. Звертаючись до суду з позовом Позивачка вказувала про наявність підстав для відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні обґрунтовуючи це тим, що їх з Відповідачем неповнолітні діти проживають разом із Позивачкою та є внутрішньо переміщеними особами, Відповідач не приймає участі у матеріальної участі у забезпеченні дітей та Позивачка самостійно здійснює їх матеріальне забезпечення, окрім того Відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей. Приписами частин другої та третьої статті 71 СК України передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. У пункті 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя роз`яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другої, третьої статті 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Дослідивши надані Позивачкою письмові докази суд встановив, що на виконанні Салтівського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 73184740 з примусового виконання судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 11.10.2023 у справі № 643/10410/23 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] та [PERSON] [INFO] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 14.02.2025, що складений державним виконавцем Салтівського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідно до якого, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за виконавчим провадженням № 73184740 станом на 14.02.2025 складає 100080,00 грн. Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів від 10.11.2025 по сплаті аліментів за виконавчим провадженням № 73184740 станом на 10.11.2025 складає 174753,50 грн. Також встановлено, що зазначені вище розрахунки в графі «сплачено боржником» не містять відомостей про сплату [PERSON] сум відповідних платежів. На підставі постанов винесених державним виконавцем Салтівського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.02.2025 та від 11.11.2025 на [PERSON] накладено штраф відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті аліментів, що перевищує суму відповідних платежів за 1 рік та за 2 роки, відповідно. Досліджені судом докази вказують на наявність підстав для відступу від засад рівності часток подружжя у їхньому спільному майні, що передбачені частиною третьою статті 70 СК України, оскільки неповнолітні діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] та [PERSON] [INFO] , проживають разом із Позивачкою, а Відповідач не сплачує аліменти протягом тривалого часу. Суд враховує правові позиції Верховного Суду викладені у постанові від від 16.12.2019 у справі № 308/4390/18, від 05.12.2018 у справі № 456/828/17, від 16.12.2019 у справі № 308/4390/18, та вважає, що сукупність встановлених обставин свідчить про наявність підстав для відступу від рівності часток при поділі спільного майна подружжя, враховуючи тривале ухилення Відповідача від виконання обов`язку по утриманню дітей, значну суму заборгованості за аліментами, те що наявність даних обставин має істотне значення для вирішення спору. Враховуючи зазначене наявні підстави для відступу засади рівності часток подружжя при поділі спільного майна, суд вважає, що розмір частки Позивачки у спільному майні, що підлягає поділу складає 2/3 та погоджується із зазначеним нею у позовній заяві порядком поділу. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 у справі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)). Найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63)). Загальна вартість майна, що підлягає поділу складає 3825233,00 грн, та з урахуванням наявності підстав для збільшення частки [PERSON] до 2/3 частин у такому майні, розмір часток Позивачки та Відповідача в грошовому вигляді дорівнює 2550155,33 грн (2/3 частин майна), та 1275077,67 грн (1/3 частин майна) відповідно. Звертаючись із позовом Позивачка просила залишити у її приватній власності нежитлових приміщень 1-го поверху №3-1-:-3-5 за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 46,7 кв.м., вартість яких складає 1463807,00 грн. та залишити у власності Відповідача автомобіль, який зареєстрований на його ім`я ТОYОТА LАND СRUІSЕR 120 РRАDО, д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску, об`єм двигуна 3956 см. куб., VIN [NUMBER] , вартість якого складає 882170,00 грн. та житлову квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,5 кв.м. вартість якої складає 1479256,00 грн зі стягненням з Відповідача грошової компенсації. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Відповідача грошової компенсації у розмірі 1086348,33 грн, що складає різницю між вартістю майна з урахуванням збільшення частки Позивачки у спільному майні, а саме 2550155,33 грн 1463807,00 грн, яке вона просить залишити в її приватній власності та вартістю майна, яке вона просить залишити у приватній власності Відповідача. На підставі чого відмовляє частково в цій частині позову, оскільки Позивачка допустилася помилки при здійсненні розрахунку при обчисленні часток майна. Враховуючи встановлені обставин, суд дійшов висновку про часткову доведеність Позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для відмови у позові частково. Витрати зі сплати судового збору, у відповідності до частини першої статті 141 ЦПК України, покладаються на Сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved