Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

24.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст капітал») звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 59 324,88 грн, 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору та 10 000,00 на відшкодування правничої допомоги. В обґрунтування позову зазначають, що між ТОВ Слон Кредит та [PERSON] 10.11.2023 укладено договір № 1289628 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав від товариства грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 7000,00 грн. Отримавши кошти від фінансової компанії, останній своїх зобов`язань не виконав і тому утворилась заборгованість зі сплати основної суми боргу та відсотків. Відповідно до договору факторингу від 27.06.2025 ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором та просить стягнути заборгованість за договором № 1289628 від 10.11.2023 у розмір 59 324,88 грн, з яких: 6999,98 грн заборгованість за основною сумою боргу; 52324,90 грн заборгованість за відсотками. У добровільному порядку відповідач не погашає заборгованість, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом. 25.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 25.11.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ КБ Приват Банк щодо належності відповідачу платіжної картки та проведення нею фінансових операцій. Відповідач 23.12.2025 подав заяву до суду, в якій не погоджується із сумою заборгованості. Вказує, що має психічне захворювання, і коли не приймає ліки, то може брати кредити. Відзиву, заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав. Сторони в судові засідання 23.12.2025, 20.01.2026 та 29.01.2026 не з`явилися. Так як усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, представник позивача просив розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову, суд згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи викладене вище відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне. Між ТОВ Слон Кредит та [PERSON] 10.11.2023 укладено договір № 1289628 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав від товариства грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 7000,00 грн зі сплатою 2,50% у день за користування кредитними коштами, на строк 360 днів, тобто до 04.11.2024. Кошти надані відповідачу у безготівковій формі на банківський рахунок клієнта з реквізитами [NUMBER] (а.с. 82-86). Вказаний договір укладений у електронній формі шляхом проставлення одноразового електронного підпису з одноразовим ідентифікатором з боку відповідача. Також накладанням електронного підпису відповідач підтвердив ознайомлення з Додатком № 1 до договору № 1289628 щодо обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором кредиту (а. с. 86). паспортом споживчого кредиту (а. с. 68-69). Відповідно до повідомлення ТОВ Пейтек від 02.07.2025 на виконання договору про переказ коштів від 06.06.2022 № 06062022-1, укладеного між ТОВ Слон Кредит та ТОВ Пейтек останнім 10.11.2023 о 14:46:16 успішно перераховано кошти у розмірі 7000,00 грн на платіжну картку клієнта номер [NUMBER] (а.с. 76). АТ КБ «Приват Банк» на виконання ухвали суду про витребування доказів надав інформацію, що банківська картка № [NUMBER] була емітована банком на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , а також відповідно до виписки із руху коштів за вказаним рахунком 10.11.2023 на вказану картку здійснено переказ коштів у сумі 7000,00 грн (а. с. ). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданому ТОВ Слон Кредит, станом на 27.06.2025 заборгованість [PERSON] за договором № 1289628 від 10.11.2023 становить 59 324,88 грн, з яких 6999,98 грн заборгованість за основною сумою боргу, 52 324,90 грн заборгованість за відсотками (а. с. 72). Також 27.06.2025 між ТОВ Слон Кредит та ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» укладено договір факторингу № 27062025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» набуває права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 51-60). До договору долучено витяг з реєстру боржників від 27.06.2025, де зазначено, зокрема, що заборгованість [PERSON] за договором № 1289628 від 10.11.2023 становить 59 324,88 грн, з яких 6999,98 грн заборгованість за основною сумою боргу, 52 324,90 грн заборгованість за відсотками (а. с. 74-75), копію платіжної інструкції про перерахування коштів ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» на користь ТОВ «Слон Кредит» на виконання договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025 (а. с. 25). При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із положеннями статей 1046-1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Також позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до положень статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить до висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір № 1289628 від 10.11.2023 укладений між первісним позикодавцем та [PERSON] у електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договорів як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Позивачем доведено факт отримання відповідачем суми кредиту у розмірі 7000,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ Пейтек від 02.07.2025 та інформацією від АТ КБ «Приват Банк», отриманої в порядку витребування доказів по справі, щодо належності банківської картки відповідачу, її точного номеру та випискою про рух коштів за вказаним рахунком на період укладенння договору. Проте розмір заборгованості [PERSON] за відсотками, зазначений у розрахунку ТОВ Слон Кредит у розмірі 52 324,90 грн нарахований у межах строку кредитування, але не у повній мірі відповідає вимогам Закону України Про споживче кредитування (далі Закону) (а. с. 72). Частиною 5 ст. 8 Закону України Про споживче кредитування встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті не може перевищувати 1 %. Згідно з п. 17 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Оскільки Закон набрав чинності 24.12.2023, тому за період з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року - 1,5 %, а за період з 20 серпня 2024 року - 1 %. Відтак умова кредитного договору про стягнення денної відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % суперечить зазначеним вище нормам закону, тому розмір відсотків підлягає перерахуванню, а саме: за період 10.11.2023 до 21.04.2024 за денною процентною ставкою 2,5 % у розмірі 28 700,00 грн (164 дні х 175 грн); за період з 22.04.2024 до 19.08.2024 за денною процентною ставкою 1,5 % у розмірі 12 600,00 грн (120 днів х 105 грн), а за період з 20.08.2024 до 04.11.2024 за денною процентною ставкою 1 % у розмірі 5320,00 грн (76 днів х 70 грн). Тому судом встановлено підстави для стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором № 1289628 від 10.11.2023 у розмірі 40 649,01 грн (28700,00 + 12600,00 + 5320,00) - 4921,00 - 1049,99) з урахуванням внесених відповідачем коштів на погашення зобов`язань у розмірі 4921,00 грн та списаних відсотків у розмірі 1049,99 грн (а. с. 72). Вказані розрахунки відповідачем не спростовано, альтернативного розрахунку не надано, доказів про обмеження дієздатності/визнання недієздатним суду не надано. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1945,64 грн. Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копії ордеру від 19.11.2025 (а.с. 67), свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а. с. 27), акт №11896 прийому-передачі виконаних робіт від 19.11.2025 на виконання доручення до договору № 10-12-2024 від 10.12.2024, копію рахунку на оплату від 19.11.2025 на суму 10 000,00 грн, копію заявки на виконання доручення до договору №10/12-24 від 10.12.2024, копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с.22-23,78-79). Виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, зважаючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, задоволена частково, без присутності учасників справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, суд доходить висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3 000,00 грн.

Outcome: partial