Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 31.08.2021 р. між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено кредитний договір №3077093, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 11 500 грн. строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені умовами кредитного договору, зі сплатою платежу кредиту, процентів та комісії до 30.09.2021 р. ТОВ «Маніфою» виконало свої зобов`язання, проте, відповідач порушив умови щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку визначеному договором, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка становить 35 557,09 грн., з яких: 11 499,43 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 24 057,66 грн. - прострочена заборгованість за відсотками. 09.02.2022 р. між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу №09/02-2022, згідно умов якого ТОВ «Вердикт капітал» набуло право вимоги до боржників, в точу числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором №3077093 від 31.08.2021 р. 10.03.2023 р. між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу № 10-03/2023/01, згідно умов якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до боржників, в точу числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором №3077093 від 31.08.2021 р. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь розмір заборгованості по вищевказаному договору у розмірі 35 557,09 грн. та вирішити питання про судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.08.2021 р. між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено кредитний договір №3077093, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 11 500 грн. строком на 30 днів до 30.09.2021 р., в подальшому додатковою угодою продовжено до 29.10.2021 р. зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ «Маніфою» 31.08.2021 р. надало відповідачу кредитні кошти в сумі 11 500 грн. Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем не здійснено часткового погашення боргу, не застосовано умови пролонгації договору. 09.02.2022 р. між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу №09/02-2022, згідно умов якого ТОВ «Вердикт капітал» набуло право вимоги до боржників, в точу числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором №3077093 від 31.08.2021 р. 10.03.2023 р. між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу № 10-03/2023/01, згідно умов якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до боржників, в точу числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором №3077093 від 31.08.2021 р. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 цього Кодексу). Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч.1 ст.205 ЦК України). Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Встановлено, що 31.08.2021 р. між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено кредитний договір №3077093, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 11 500 грн. строком на 30 днів, тобто до 30.09.2021 р. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний: 0.69650%. Згідно додаткової угоди №1 до договору позики №3077093 від 29.09.2021 р. сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів, до 29.10.2021 р. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий: 1,99000%. Відтак, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припинилося 29.10.2021 р., після цієї дати права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що у відповідача прострочена заборгованість по сплаті кредиту 11 499,43 грн. та процентів 24 057,66 грн. При цьому, розмір процентів розраховано за період з 31.08.2021 р. по 23.02.2022 р., тобто за період після спливу строку дії кредитного договору. Ураховуючи те, що позивачем нараховано передбачені договором проценти за користування кредитом вже після закінчення строку дії кредитного договору, суд доходить висновку, що слід відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] нарахованих процентів за період з 30.10.2021 р. по 23.02.2022 р., з підстав, наведених у цьому рішенні. Доказів того, що кредитний договір від 31.08.2021 р. був пролонгований після 29.10.2021 р. позивачем не надано. Таким чином, загальний розмір заборгованості [PERSON] за договором позики становить 18 343,71 грн., з яких: 11 499,43 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 6 844,28 грн. прострочена заборгованість за процентами (за період з 31.08.2021 р. по 29.10.2021 р.), і саме в даному розмірі заборгованість підлягалає стягненню з нього на користь позивача. Щодо судового збору та витрати на правову допомогу слід вказати таке. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на висновок щодо часткового задоволення позову, в результаті чого розмір задоволених позовних вимог складає 49,18 %, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання позову в сумі 1 191,34 грн. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом взято до уваги, що позивачем понесено 13 000 грн. витрат на правничу допомогу. Оскільки, за результатами розгляду справи розмір задоволених позовних вимог складає 49,18 %, в наявності підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» 6 393,40 грн. витрат на правничу допомогу, враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial