Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою позовну заяву мотивувала тим, що 15 липня 2006 року відділом РАЦС по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №141. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося у зв`язку зі сварками з різних причин, втрати почуття взаєморозуміння та поваги. Стосунки вони не підтримують, проживають за різними адресами. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 23 жовтня 2025 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовні заяві просила справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач, належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надавав. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України і роз`ясненням п.10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 №11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У судовому засіданні було встановлено, що між сторонами 15 липня 2006 року Відділом РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №141 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 15 липня 2006, видане Відділом РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області - а.с.3). Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, вважають, що їх сім`я фактично розпалась та її збереження є неможливим і недоцільним, за таких обставин, сумісне проживання сторін та збереження їхньої сім`ї стало неможливим, шлюб між ними слід розірвати. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved