Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20.01.2026 було відмовлено у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна». 23.01.2026 року до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] адвоката Моісєеєнко Олени Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» понесених під час розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до [PERSON] було відмовлено, а питання про судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, не вирішено судом при ухваленні рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 26.01.2026 року було прийнято до розгляду заяву представника [PERSON] адвоката Моісєеєнко Олени Миколаївни про ухвалення у справі додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявності підстав для ухвалення додаткового рішення. Так, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20.01.2026 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна». Представниця відповідача звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Згідно з п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи,

Outcome: partial