Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

02 січня 2026 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Позов мотивовано тим, що у них з відповідачем [INFO] народилася [PERSON] . Відповідач сплачував аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1 / 4 частини його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття. [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету технологій та бізнесу цього навчального закладу. Термін навчання по 30.06.2029 року. [INFO] доньці [PERSON] виповнилося 18 років. Дитина потребує матеріальної та фінансової допомоги. Донька повністю перебуває на її утриманні, та проживає разом з нею. Відповідач працює та має змогу сплачувати аліменти, та не відмовляється сплачувати їх у розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку, але лише на підставі рішення суду. Тому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на період навчання у розмірі 1 / 4 часини усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2029 року. Ухвалою судді від 06 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що не заперечує сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання, але в меншому ніж просить позивач посилаючись на те, що на утриманні має непрацездатну матір, проживає в орендованій квартирі, за яку сплачує орендну плату кожного місяця. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала та просила їх задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції (а.с.11). Згідно витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрована разом з донькою [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.10,14). Відповідно до довідки ДТЕУ факультет технологій та бізнесу від 02.12.2025 року № 33/25/12423, [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету технологій та бізнесу Державного торговельно-економічного університету. Термін закінчення навчання за навчальним планом здобувач вищої освіти освітнього ступеня «бакалавр» / «магістр» червень 2029 року (а.с.15). Відповідач працює та отримує стабільний дохід (а.с.19-20). Згідно довідки про доходи загальна сума доходів [PERSON] за період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року за винятком аліментів становить 556551,24 коп. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання повнолітньої доньки. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20). З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Повнолітня донька відповідача продовжує навчання на денній формі навчання, не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги; відповідач, в свою чергу, позовні вимоги визнав частково, будучи працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідача, а саме, що він є військовослужбовцем, отримує заробітну плату, вдруге зареєстрував шлюб, проживає в орендованій квартирі, його стан здоров`я та можливість надавати матеріальну допомогу, враховує матеріальний стан повнолітньої доньки, потреби особи даного віку, потреби по навчанню, враховуючи встановлені судом обставини справи, а саме те, що повнолітня навчається на денній формі навчання, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів частково, а саме стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період навчання, в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом, не надано достатніх та обґрунтованих доказів щодо необхідності покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів у розмірі 1/4 частини його доходу. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, з врахуванням розміру заробітної плати відповідача та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2026 рік, відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, в зв`язку з навчанням. При визначенні розміру аліментів, суд також виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Так, брати участь у матеріальних витратах зобов`язанні обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 02.01.2026 року до дати закінчення навчання до 30.06.2029 року включно. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі положень ст. ст. 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265, ЦПК України, суд

Outcome: partial