Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" 06.11.2025 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31800 гривень. Позовні вимоги обґрунтували тим, що 04 березня 2025 року між ТОВ "Споживчий Центр" та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) №04.03.2025-100002729 на суму 10000 гривень строком на 189 календарних днів, дата повернення кредиту 08 вересня 2025 року. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема, відповідачкою договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Вказаними коштами відповідачка скористалася. За умовами кредитного договору [PERSON] була зобов`язана погасити суму кредиту одним платежем в останній день строку, на який надається кредит, а саме 08 вересня 2025 року. Відповідачка умови договору не виконала, грошові кошти не повернула, внаслідок чого станом на дату подання позову утворилась заборгованість у сумі 31800 гривень, з яких: 10000 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 14700 гривень - заборгованість по процентам, 700 грн. - комісія, 1400 грн.- додаткова комісія, 5000 грн. - неустойка. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у сумі 31800 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з`явилася; заяв, клопотань від неї не надходило. Відповідно до ст.281 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 березня 2025 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] було укладений кредитний договір (кредитної лінії) №04.03.2025-100002729, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачці кредит у розмірі 10000,00 гривень, строком на 189 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 08 вересня 2025 року . Пунктом 3.1 Договору , передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. лення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно до п. 4.1 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5457-08ХХ-ХХХХ-6022. Відповідно до п. 6.1 Договору ,позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Паспорт споживчого кредиту, пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №04.03.2025-100002729 (кредитної лінії), заявка, Додаток до кредитного договору, в яких зазначені основні умови кредитування, підписані [PERSON] одноразовим ідентифікатором Е732, та який відповідно до вищезазначених документів відправлено на фінансовий номер телефону [NUMBER] . З копії листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 03 листопада 2025 року №89-0311року слідує, що відповідно до договору, укладеного з ТОВ " Споживчий кредит", було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 04.03.205 о 21:27:55 на суму 10000 грн. номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 670367158, призначення платежу: видача за договором кредиту №04.03.2025 100002729. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №04.03.2025-100002729 від 04 березня 2025 року, укладеним між ТОВ "Споживчий центр" та позичальником [PERSON] , заборгованість відповідачки по кредитному договору становить 31800 грн., яка складається із: 10000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 14700 грн. - заборгованість по процентам; 700 грн. - заборгованість по комісії; 1400 грн. - заборгованість по додатковій комісії, 5000 грн.- неустойка. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3,12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно статтей 525, 526,530, 610 ЦК України, зобов"язання, які взяли сторони на себе при укладенні договору, повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як слідує з положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами( ст. 629 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором( стаття 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач свої кредитні зобов`язання виконав, а відповідачка свої зобов`язання перед позивачем, а саме повернення кредитних коштів у строки та на умовах, передбачених кредитним договором №04.03.2025-100002729 від 04 березня 2025 року не виконала. Відповідачка не надала суду доказів на спростування розміру заборгованості перед позивачем та відсутності заборгованості. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №04.03.2025-100002729 від 04 березня 2025 року у розмірі 31800грн., з яких: 10000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 14700 грн. - заборгованість по процентам, 700 грн. - заборгованість по комісії, 1400 грн.- заборгованість по додатковій комісії, 5000 грн.- неустойка. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі Закону України " Про електронну комерцію", Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", ст.ст.525,526,530,610,611,629, 1048-1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved