Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 11.06.2025 р. надійшли матеріали справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна, а саме квартири в [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що [PERSON] на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна квартира, загальною площею 34,1 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить додана до позовної заяви Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 430724815 від 10.06.2025 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2021 у справі №522/13306/19 за позовом [PERSON] до приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, Державного підприємства «Сетам», [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, протоколу проведення електронних торгів, акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсний та скасувати свідоцтво про право власності в задоволенні позову відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 29.02.2024 у справі №522/13306/19 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення місцевого суду змінено в його мотивувальній частині, в іншій частині оскаржуване рішення залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 20.11.2024 у справі №522/13306/19 касаційну скаргу представника [PERSON] адвоката Попової Олени Анатоліївни залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2021 року в частині, яка не змінена апеляційним судом, та постанову Одеського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року залишено без змін. Таким чином на даний час в судовому порядку підтверджено правомірність набуття [PERSON] права приватної власності на об`єкт нерухомого майна квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відомостями, які відображено в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №430724815 від 10.06.2025, на даний час наявна наступна інформація про державну реєстрацію обтяжень об`єкту нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS] : арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 3014455. З метою зняття наявного арешту, позивач звертається до суду з даним позовом про звільнення майна - квартири, загальною площею 34,1 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , з-під арешту, накладеного на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2006 (запис про обтяження № 32347616 від 24.03.2006). 17 червня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 19 вересня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позивачем не враховано, що арешт на нерухоме майно накладено в інтересах [PERSON] , та, як наслідок, неповно визначено суб`єктний склад учасників процесу і не залучено належного відповідача. Приморським районним судом м. Одеси було винесено ухвалу про забезпечення позову, якою накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . У липні 2003 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, який неодноразово був ним уточнений, про витребування квартири із чужого незаконного володіння та визнання права власності на квартиру. В рамках розгляду вказаної справи, як вже було зазначено ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2006 року про забезпечення позову було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . У зв`язку зі смертю [INFO] [PERSON] до участі у справі була залучена його дружина [PERSON] . Оскаржуваний арешт нерухомого майна був накладений в інтересах [PERSON] правонаступником якого є [PERSON] , то належним співвідповідачем у справі про зняття арешту з нерухомого майна, накладеного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2006 року, є [PERSON] , яка також є власником квартири, з якої позивач просить зняти арешт. У задоволенні позову відповідач просив відмовити. 06 листопада 2025 року представником позивача було подано клопотання про залучення співвідповідача, у якому просить залучити [PERSON] в якості співвідповідача у справі № 522/13003/25-Е. 06 листопада 2025 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси клопотання представника позивача про залучення співвідповідача задоволено, залучено до участі у цивільній справі № 522/13003/25-Е за позовом [PERSON] до [PERSON] про зняття арешту, у якості співвідповідача [PERSON] . 18 грудня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні 03.02.2026 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні не визнала, просила суд відмовити у їх задоволенні Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна квартира, загальною площею 34,1 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить додана до позовної заяви Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №430724815 від 10.06.2025. Вказане нерухоме майно було придбано [PERSON] у порядку реалізації майна з електронних торгів. У виконавчому провадженні №58903986 приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В. М. на підставі Протоколу про проведення електронних торгів №414833 від 24.06.2019 складено Акт про реалізацію предмета іпотеки від 10.07.2019, згідно якого предмет іпотеки - однокімнатну квартиру, загальною площею 34,1 кв. м, за адресою: [ADDRESS] , придбано [PERSON] Свідоцтвом, виданим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н. П. 11.07.2019, зареєстрованим в реєстрі за №1020, на підставі акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, виданого приватним виконавцем Притуляком В. М. 10.07.2019, посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності майно, яке складається з однокімнатної квартири вартість 673 780,00 грн., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2021 у справі №522/13306/19 за позовом [PERSON] до приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, Державного підприємства «Сетам», [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, протоколу проведення електронних торгів, акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсний та скасувати свідоцтво про право власності в задоволенні позову відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 29.02.2024 у справі №522/13306/19 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення місцевого суду змінено в його мотивувальній частині, в іншій частині оскаржуване рішення залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 20.11.2024 у справі №522/13306/19 касаційну скаргу представника [PERSON] адвоката Попової Олени Анатоліївни залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2021 року в частині, яка не змінена апеляційним судом, та постанову Одеського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року залишено без змін. В судовому порядку підтверджено правомірність набуття [PERSON] права приватної власності на об`єкт нерухомого майна квартиру за адресою: [ADDRESS] . На даний час наявні об`єктивні перешкоди у здійсненні [PERSON] правомочностей власника вищевказаного об`єкта нерухомого майна, зокрема, щодо розпорядження ним. Згідно з відомостями, які відображено в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №430724815 від 10.06.2025, на даний час наявна наступна інформація про державну реєстрацію обтяжень об`єкту нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS] : арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 3014455, накладений на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2006 (запис про обтяження № 32347616 від 24.03.2006). З метою забезпечення реалізації права приватної власності та одержання відповідних первинних документів, на підставі яких було внесено запис про обтяження нерухомого майна №32347616 від 24.03.2006, адвокатом Павельченко І.В. надіслано адвокатський запит до Приморського районного суду міста Одеси №2/14-06/2024 від 14.06.2024 з проханням надати інформацію стосовно справ (номер справи, номер провадження, учасники справи, дата відкриття провадження), які знаходились на розгляді Приморського районного суду м. Одеси, учасником в яких є [PERSON] , за період з 01.01.2003 по 31.12.2006, в рамках яких міг бути накладний арешт на нерухоме майно [PERSON] . За результатами розгляду даного адвокатського запиту одержано відповідь Приморського районного суду міста Одеси №с-01 від 04.07.2024, згідно з якою повідомлено, що: - у провадженні Приморського районного суду міста Одеси знаходилась цивільна справа (№ 2-1387/07), за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди; - вищезазначену справу було залишено без розгляду на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2007 року; - матеріали справи були знищені. [PERSON] здійснено запит до Одеського державного нотаріального архіву. Архівною довідкою від 15.05.2025 №1254/01-18 повідомлено, що в матеріалах архівного фонду Першої Одеської державної нотаріальної контори серед документів переданих на державне зберігання міститься ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2006 року про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] . Відомості щодо знання арешту в матеріалах справи відсутні. До архівної довідки додано копію ухвали про забезпечення позову від 22.02.2006, якою накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Копію ухвали направлено до Першої державної нотаріальної контори м. Одеси та МБТІ та РОН. Судом встановлено, що у липні 2003 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, який неодноразово був ним уточнений, про витребування квартири із чужого незаконного володіння та визнання права власності на квартиру. В рамках розгляду вказаної справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2006 року про забезпечення позову було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . У зв`язку зі смертю [INFO] [PERSON] до участі у справі №2-1694/11 була залучена його дружина [PERSON] , яка 12.06.2014 року звернулася до суду з уточненим позовом. Положеннями ст.15 ЦК України унормовано ,що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно дост.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач не може розпоряджатися своєю власністю, з огляду на наявність арешту на належне їй майно. Як зазначено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 2/0301/806/11 незняття арешту з майна боржника протягом тривалого часу за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. У даній справі позивачка набула право власності на квартиру на яку вже було накладено арешт, тому суд погоджується з її доводами про те, що обтяження нерухомого майна, за відсутності відкритих виконавчих проваджень, порушує її право як власника належного їй майна. Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Водночас за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Арешт на належне позивачу майно було накладено шляхом постановлення ухвали від 22.02.2006 Приморським районним судом міста Одеси, даний позов пред`явлений до [PERSON] , як особи, майно якої обтяжено такою ухвалою та [PERSON] , як особи, в інтересах якої було накладено арешт. Іншого способу захисту порушеного права, окрім звернення із даним позовом позивач не має. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим захистити право позивача, звільнивши з-під арешту квартиру, оскільки позов є доведеним позивачем, спосіб захисту права не суперечить закону, та в порядку ч. 2 ст. 5 ЦПК України є ефективним. На підставі викладеного та

Outcome: approved