Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

23.09.2025 представник позивача [PERSON] - адвокат Улибніа-Вельгус М.В. звернулася в суд в інтересах позивача з позовом про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловою квартирою [ADDRESS] . Вимоги мотивує тим, що вказана квартира перебуває у комунальній власності, у даній квартирі крім позивача, зареєстрований її син [PERSON] . Відповідач, будучи зареєстрованим в спірній квартирі, фактично не проживає в ній з січня 2016 року. Відповідач добровільно залишив житло, ніякої участі в утриманні спірної квартири не бере, не сплачує за комунальні послуги, квартирної плати, не бере участі в поточних ремонтах. Позивач вимушена сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб, а також не має можливості оформити субсидію. Оскільки відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі понад шість місяців, вважає, що є всі підстави визнати його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. У судовому засіданні представник позивача Улибіна-Вельгус М.В. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Не заперечила щодо постановлення заочного рішення у справі. Судові витрати просила залишити за позивачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник позивача - адвокат Улибіна-Вельгус М.В. повідомила суду, що наділена повноваженнями за договором про наданням правничої допомоги позивачу, без обмежень, що підтверджено ордером адвоката (а.с.21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки з матеріалами позову рекомендованою кореспонденцією на зареєстровану адресу постійнго місця проживання відповідача. Правом подати відзив не скористався, в судове засідання не з`явився. Клопотань на відкладення судового розгляду, не подавав. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручений через відсутність адресата. Крім того, SMS повідомлення про виклик до суду на 29.01.2026 на 10 год.15 хв, доставлено відповідачу на номер мобільного телефону [NUMBER] , 23.12.2025, що підтвержено довідкою відповідальної особи суду. Слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі № 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача Улибіної-Вельгус М.В. , показання свідків [PERSON] , [PERSON] , які ствердили, що відповідач більше шести місяців не проживає за адресою: [ADDRESS] і ніхто не чинить йому перешкод у користуванні цим житлом, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у зв`язку з таким. Як встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] належить до комунальної форми власності. З довідки про склад сім?ї від 23.09.2025 №941 (а.с.6) за адресою: [ADDRESS] зареєстровані кватиронаймач [PERSON] , та її син [PERSON] , 1997 року народження з 13.11.1997 року по теперішній час (а.с.10,11). Як вбачається з акту від 23.09.2025 (а.с.5) складеного комісією в складі працівників КП «УЖК №1» Нововолинської міської ради, станом на 23.09.2025 [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає за адресою реєстрації місця проживання. У 2016 році виїхав до США, де залишився на постійне місце проживання. Таким чином, в суді встановлено, що відповідач [PERSON] понад шість місяців без поважних причин відсутній по місцю постійного проживання, не проявляє ніякого інтересу до спірного житла як до свого постійного місця проживання і не належить до переліку осіб, за якими, у відповідності до ст. 71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірній квартирі, а тому суд визнає [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст. 72 ЖК України.

Outcome: approved