Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 14.05.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем за допомогою Веб-сайту (сreditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1393-5101. Стверджує, що відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 15000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15-00% від суми кредиту; знижена процентна ставка 1,20% в день; стандартна процентна ставка 1,50 % в день. Вказує, що перед підписанням вказаного електронного договору відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, а також підтвердження ознайомлення з правилами та з іншими супутніми документами. Таким чином, позивач був належним чином ознайомлений з умовами та правилами надання позивачем кредитних послуг. Також зазначає, що позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі «LiqPay» від 02 грудня 2019 року) надав відповідачу кредитні кошти шляхом перерахування зазначених коштів на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті. Таким чином, вважає, що позивач свої зобов`язання перед позивачем за кредитним договором №1393-5101виконав в повному обсязі. Вказує, що відповідач [PERSON] всупереч умовам кредитного договору та вимогам закону не повернув в повному обсязі суму кредиту позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором, у зв`язку із чим станом на 10.11.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 79917,74 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 15000,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 63720,00 грн.; прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 1197,74 грн. Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та частково списано заборгованість відповідача за нарахованими позивачем процентами у сумі 8490,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 71427,74 грн. Таким чином вказує, що прострочена заборгованість за кредитом становить 15000,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами становить 56427,74 грн., що разом становить 71427,74 грн. На основі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», заборгованість за кредитним договором №1393-5101 в розмірі 71427,74 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15 000,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 56427,74 грн. Крім того, просять стягнути з відповідача судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак згідно змісту спрямованого до суду позову вимоги вказаного позову підтримує в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача всю суму заявлених позовних вимог та судовий збір, а також не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду даної справи в суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 14 січня 2026 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Судом встановлено, що 14.05.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] за допомогою Веб-сайту (сreditkaca.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1393-5101 (12-21). Кредитний договір відповідачем підписаний електронним підписом з застосування одноразового ідентифікатора (одноразового паролю). Правилами надання споживчих кредитів, які є невід`ємною частиною договору, встановлюється порядок укладення кредитного договору, а саме: заявник на сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», здійснює заповнення заявки на отримання кредиту, вказаши всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення (п.4.2 Правил). Кредитодавець інформує заявника про прийняте рішення щодо видачі кредиту через смс-повідомленням на телефонний номер та/або через електронний лист на адресу електронної пошти заявника (п.4.22 Правил). Після отримання повідомлення про прийняте рішення заявник отримує гіперпосилання для ознайомлення з офертою, що є пропозицією у розумінні ч.4 ст.11 ЗУ «Про електрону комерцію» та, відповідно до ч.5 вказаної статті, включає умови, викладені у цих правилах, які є невід`ємною частиною договору. Після тримання оферти, заявнику надається одноразовий ідентифікатор (п.5.1 Правил). Заявник повідомляє кредитодавця про повне та безумовне прийняття оферти в особистому кабінеті, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразового ідентифікатора (п.5.2 Правил). Підтвердження укладання договору у формі електронного документа заявник отримує в особистому кабінеті (п.5.3 Правил). При цьому, у спрямованому до суду представником позивача примірнику договору про відкриття кредитної лінії № 1393-5101, у реквізитах позичальника з поміж іншого зазначено, що договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Цей кредитний договір та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», розміщені на веб-сайті кредитодавця (https://navse.ua), разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови надання кредиту. Позичальник підтвердила, що вона ознайомлена та повністю розуміє всі умови, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватися всіх положень цього кредитного договору (п.1.1, 1.2 договору). Метою отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби. Строк кредиту складає 300 календарних днів. Кредит має бути повернутий згідно з графіком платежів (п. 4.9 кредитного договору) до 09.03.2025 року. Протягом строку кредиту розмір нарахованих позивачем процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту. Денна процентна ставка складає 1,388 процентів. Так, згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом частини першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із дослідженого судом договору про відкриття кредитної лінії №1407-5807 встановлено, що оспорюваний договір укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Частиною першою ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як було встановлено судом, договір про відкриття кредитної лінії № 1407-5807, укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатору (С8814),та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Із копії вказаного договору видно, що [PERSON] як позичальник за кредитним договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши відповідачу персональні дані відповідно до п.3.2 вказаного Договору. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Факт одержання коштів [PERSON] підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту (а.с.36), із змісту якого вбачається, що товариством було здійснено видача кредитних коштів за договором №1393-5101 від 14.05.2024 року відповідачу на суму 15 000,00 гривень, шляхом перерахування вказаних кредитних коштів на платіжну карту [NUMBER] , за допомогою системи «LiqPay». За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Таким чином, за умовами укладеного сторонами договору про надання кредиту №1393-5101 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», як фінансова установа, надало відповідачу (позичальнику) суму позики в розмірі 15000,00 грн., а останній в свою чергу зобов`язався повернути надану позику, а також проценти за користування кредитом у повному обсязі. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором 1393-5101 від 14.05.2024 року не виконав, у зв`язку з чим станом на 10.11.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 79917,74 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 15000,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 63720,00 грн.; прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 1197,74 грн. (37-43). При цьому, враховуючи те, що позивачем було прийнято рішення про часткове списання вищевказаної заборгованості відповідача за нарахованими позивачем процентами у сумі 8490,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 71427,74 грн. то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача прострочену заборгованість за кредитом 15 000,00 грн. та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 56427,74 грн., що разом становить 71427,74 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості - є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за дкредитним договором №1393-5101 від 14.05.2024 року, у розмірі 71427,74 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15 000,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 56427,74 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved