Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 30891,53 грн за кредитним договором №870900087, укладеним 03 березня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 березня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір №870900087. Договір було укладено в електронній формі із використанням електронного підпису та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора KMJE-6996 в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до умов укладеного договору кредитодавець надав позичальникові кредит в розмірі кредитних коштів 6600 грн. Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, визначені договором. Кредитні кошти надані відповідачу шляхом переказу на його картковий рахунок. Договором визначено термін повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів, однак у вказаний термін відповідач кредитні кошти не повернув, проценти не сплатив у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого та подальших укладених додаткових угод ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором №870900087 від 03 березня 2024 року право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а ТОВ «Таліон Плюс» набув право вимоги грошових коштів від відповідача. На підставі Реєстру прав вимоги №287 від 04 червня 2024 року відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача за кредитним договором №870900087 від 03 березня 2024 року на суму 30891,53 грн. 19 грудня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором №870900087 від 03 березня 2024 року право на одержання яких належить ТОВ «Таліон Плюс», а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув право вимоги грошових коштів від відповідача. На підставі Реєстру прав вимоги №1 від 19 грудня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідача за кредитним договором №870900087 від 03 березня 2024 року на суму 30891,53 грн. 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ "Юніт Капітал " було укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу ТОВ "Юніт Капітал " право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором №870900087 від 03 березня 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а позивач ТОВ "Юніт Капітал " набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. На підставі Реєстру боржників № б/н від 04 червня 2025 року до договору факторингу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ "Юніт Капітал " право вимоги до відповідача за кредитним договором №870900087 від 03 березня 2024 року на суму 30891,53 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість за вищевказаним кредитним договором не погасив, то просив позов задовольнити, стягнути з відповідача 30891,53 грн заборгованості, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 6599,72 грн, заборгованості за відсотками 24291,81 грн, а також оплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Представник позивача на розгляд справи не з`явилася, у поданій заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлений у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до частково задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №870900087. Договір було укладено в електронній формі в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» шляхом підписання електронним підписом відповідача (одноразовим ідентифікатором). Відповідно до умов укладеного договору кредитодавець надав позичальникові кредит у сумі 6600 грн, на наступних умовах: сума кредиту 6600 грн; на строк - до 30 днів (дисконтний період) з можливістю продовження; кінцева дата повернення кредиту 02 квітня 2029 року; % ставка (дисконтна) 0,55 % в день; % ставка (базова) 2,50% в день. Позичальник зобов`язався повернути кредит сплатити комісію та проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, визначені договором. Кредитні кошти надані відповідачу шляхом переказу на його картковий рахунок. Договором визначено термін повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів, однак у вказаний термін відповідач кредитні кошти не повернув, проценти не сплатив у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого та подальших укладених додаткових угод ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором №870900087 від 03 березня 2024 року право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а ТОВ «Таліон Плюс» набув право вимоги грошових коштів від відповідача. На підставі Реєстру прав вимоги №287 від 04 червня 2024 року відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача за кредитним договором №870900087 від 03 березня 2024 року на суму 30891,53 грн. 19 грудня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором №870900087 від 03 березня 2024 року право на одержання яких належить ТОВ «Таліон Плюс», а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув право вимоги грошових коштів від відповідача. На підставі Реєстру прав вимоги №1 від 19 грудня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідача за кредитним договором №870900087 від 03 березня 2024 року на суму 30891,53 грн. 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ "Юніт Капітал " було укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу ТОВ "Юніт Капітал " право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором №870900087 від 03 березня 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а позивач ТОВ "Юніт Капітал " набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. На підставі Реєстру боржників № б/н від 04 червня 2025 року до договору факторингу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ "Юніт Капітал " право вимоги до відповідача за кредитним договором №870900087 від 03 березня 2024 року на суму 30891,53 грн. Відповідно до наданої представником позивача виписки у [PERSON] станом на момент подання позовної заяви є заборгованість за кредитним №870900087 від 03 березня 2024 року в сумі 30891,53 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 6599,72 грн, заборгованості за відсотками 24291,81 грн. Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п.1 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з положеннями пунктів 12-13 ст. 11 цього ж Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відповідно до ч.3 ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копія, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Згідно з п. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також, виходячи з вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. З наданого позивачем розрахунку, встановлено, що сума заборгованості відповідача станом на 25 серпня 2025 року складала 30891,53 грн., з яких: 6599,72 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 24291,81 грн - суми заборгованості за відсотками. Як видно з розрахунку відсотки нараховані за період з 03 березня 2024 року по 02 квітня 2024 року із застосуванням визначеної Договором денної процентної ставки 0,55%, у період з 04 квітня 2024 року по 02 травня 2024 року процентна ставка нарахована у межах 1,33% та в період з 07 травня 2024 року процентна ставка нараховна у межах 2,5%. Суд вважає що позивачем невірно визначено розмір таких процентів. З 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Цим Законом внесені зміни, зокрема і у Закон України «Про споживче кредитування». Пункт 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Кредитний договір було укладено після набрання чинності цим Законом, а саме 03 березня 2024 року. Відтак з 06 травня 2024 року по 19 серпня 2024 року слід застосовувати визначену законом денну процентну ставку на рівні не більше 1,5 %. Так загальна сума заборгованості за тілом кредиту становить 6599,72 грн. З урахуванням денної процентної ставки в розмірі 1,5%, розмір нарахованих процентів за користування кредитом за період з 06 травня 2024 року по 19 серпня 2024 року (75 днів) становить 7424,68 грн (6599,72 х 1,5%/100) х 75 днів). Починаючи з 20 серпня 2024 року по 29 серпня 2024 року включно нарахування процентів слід було проводити за ставкою 1% (6599,72х1%/100)х10днів), що становить 659,97 грн. Виходячи з наведеного, загальна сума заборгованості за нарахованими процентами складає не 24291,81 грн., а 8084,65 грн. Беручи до уваги вищевказані норми закону, умови кредитного договору, договору факторигу, зважаючи на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню: з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №870900087 від 03 березня 2024 року в розмірі 14684,37 грн, з яких: сума кредиту 6599,72 грн, сума процентів за користування кредитом 8084,65 грн. Крім того, у ст.265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Оскільки судом позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 1151,49 грн (14684,37х2422,40/30891,53). За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Враховуючи те, що позивачем під час розгляду справи понесено витрати на правничу допомогу і зпозовні вимоги задоволено частково, то з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 3327,46 грн (14684,37х7000/30891,53). На підставі наведеного, ст.11, 141, 205, 512, 514, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: partial