Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

23.06.2025 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 7797025 від 13.02.2022 у сумі 25 160, 00 грн, понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422, 40 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 13 000, 00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.02.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] було укладено в електронній формі договір № 7797025, згідно з яким кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000, 00 грн. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 5 280, 00 грн, які нараховуються за ставкою 0, 88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 60 000, 00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 5, 00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Право вимоги до позивача за договором №7797025 від 13.02.2022 перейшло на підставі договору № 25-07/24 від 25.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитними договорами до позичальників. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, грошові кошти не повернув, проценти за користування коштами не сплачує. За вказаним кредитним договором у позичальника утворилася заборгованість у сумі 25 160, 00 грн, з яких: 20 000, 00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредита); 3 760, 00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1 400, 00 грн - заборгованість за комісіями,тому позивач звертається до суду та просить стягнути вище зазначені суми заборгованості та судові витрати. У додатку до позовної заяви позивачем надано докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, а також в прохальній частині позовної заяви позивач просить проводити розгляд справи у відсутність представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 24.06.2025. Інформаційна довідка з Реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи від 30.06.2025 вих. №21201 щодо [PERSON] одержана судом 04.07.2025. Ухвалою суду від 07.07.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, справу розглядати (формувати та зберігати) в змішаній формі. Копія ухвали суду та судова повістка неодноразово направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою відділення АТ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою» 01.08.2025, 29.08.2025, 16.01.2026 (а. с. 18-19, 23-24, 29-30). Судова повістка про виклик в судове засідання на 15-00 19.12.2025 була одержана відповідачем особисто 24.11.2025 (а. с. 27). Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, листи, що повернулися з відміткою в довідці поштового відділення про причину повернення: «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою» - є належно врученими. Суд розцінює відповідача як такого, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом, ним була одержана судова повістка. Відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, інші заяви та клопотання суду від відповідача також не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами та відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. 30.01.2026 на адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розгляд справи, призначений на 14-00 02.02.2026, проводити без участі представника позивача, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору та договору факторингу, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законів України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування». Судом встановлені нижче зазначені юридичні факти, що є підставою виникнення кредитних та факторингових відносин. 13.02.2022 [PERSON] звернувся до ТОВ «МІЛОАН» із Анкетою-заявою на кредит № 7797025, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту. Того ж дня, 13.02.2022, між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» було укладено договір про споживчий кредит № 7797025 (індивідуальна частина), відповідно до умов якого фінансова установа зобов`язалась надати [PERSON] кредит в розмірі 20 000, 00 грн з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника строком на 90 днів з 13.02.2022. Пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 15.03.2022 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 60 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 14.05.2022 (дата остаточного погашення заборгованості) (підпункти 1.3.1., 1.3.2. кредитного договору). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 15.03.2022 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 14.05.2022 (останнього дня строку кредитування) (п.1.4. кредитного договору). Отже, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/ терміни, що визначені договором. Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 6 680, 00 грн в грошовому виразі та 3 232, 00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 66 680, 00 грн в грошовому виразі та 1 352, 00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника за пільговий період складає 26 680, 00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 86 680, 00 грн. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п.1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п. 1.5. договору). Підпунктом 1.5.1. п. 1.5. кредитного договору передбачена комісія за надання кредиту: 1 400, 00 грн, яка нараховується за ставкою 7, 00 відсотків від суми кредиту одноразово на момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 5 280, 00 грн, які нараховуються за ставкою 0, 88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 60 000, 00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 5, 00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2., 2.3 цього договору. (підпункт 1.5.2., 1.5.3., пункти 1.6. договору). Згідно з п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 414939*90. Відповідно до Розділу 2 «Умови виконання», сторонами узгоджені умови, щодо плати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Плата за кредитом визначена в п.2.2. договору (підпункти 2.2.1, 2.2.2). Позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.3. договору, в один з термінів (дат) вказаних в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2., в сумі та на умовах визначених п.2.3 договору. Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 договору. Відповідно до п.2.2.3. договору проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.5.3. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п.1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену п.1.5.3 договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватись за стандартною ставкою згідно п.1.5.3. договору. П.2.3. договору передбачена пролонгація строку кредитування, вказаного в п. 1.3. договору, на пільгових та стандартних умовах, що, зокрема, передбачає право позичальника неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті товариства і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці. Строк продовження днів: 3 - 3% комісії, 7 -5% комісії, 15 - 10%. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою п. 1.5.2. договору (п. 2.3.1.1.). Відповідач підтвердив, що до укладення вище вказаного кредитного договору він, зокрема, ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмові формі паспорт споживчого кредиту та проект цього договору, ознайомився з усіма його умовами; отримав інформацію, зазначену в Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Законі України «Про споживче кредитування»; умови договору йому зрозумілі (п. 5.1. кредитного договору). Пункт 7.1 кредитного договору визначає, що цей договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п. 1.4 Договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього договору кредитні кошти не будуть відправлені товариством та/або не будуть отримані позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в особистому кабінеті. Кредитний договір №7797025 від 13.02.2022 підписаний [PERSON] електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора R36359, який відправлений позичальнику 13.02.2022 на номер телефону [NUMBER] , що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН». Додатком № 1 до вище вказаного договору сторони погодили графік платежів за договором про споживчий кредит №7797025 від 13.02.2022. Надання кредиту ТОВ «МІЛОАН» відповідачу в сумі 20 000, 00 грн підтверджується квитанцією, сформованою через систему платежів LiqPay по ID платежу № 1913903371 від 13.02.2022. Судом також досліджені Правила надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» (в редакції від 04.02.2022). З відомостей про щоденні нарахування і погашення за кредитним договором № 7797025, виконаних ТОВ «МІЛОАН», вбачається, що кредит в сумі 20 000, 00 грн було надано 13.02.2022. Відповідач платежі за кредитним договором не здійснював. Заборгованість за тілом кредиту становить 20 000, 00 грн, заборгованість по процентам - 3 760, 00 грн, заборгованість по комісії за надання кредиту - 1 400, 00 грн. Проценти нараховані за період з 13.02.2022 по 13.05.2022. 25.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» був укладений договір факторингу № № 25-07/2024, за яким клієнт - первісний кредитор відступає за плату своє право грошової вимоги до боржників строк виконання зобов`язань за якою настав, або яке виникне у майбутньому у сумі 106 716 309, 37 грн, а фактор, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, приймає право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом і боржниками. Виконання фактором обов`язку з фінансування підтверджується платіжною інструкцією №448090004 від 26.07.2024. З Реєстру боржників до договору факторингу №25-07/2024 від 25.07.2024 вбачається, що під №1927 вказано про передачу права вимоги за договором №7797025, укладеним з [PERSON] на суму 25 160, 00 грн, з яких: 20 000, 00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредита); 3 760, 00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1 400, 00 грн - заборгованість за комісіями. З Розрахунку заборгованості, сформованому ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за період з 25.07.2024 по 05.06.2025, слідує, що сума заборгованості за кредитним договором № 7797025 від 13.02.2022, укладеним з [PERSON] , становить 25 160, 00 грн, з яких: 20 000, 00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредита); 3 760, 00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1 400, 00 грн - заборгованість за комісіями. Позивач нарахування відсотків не проводить, вказує суму, право вимоги на яку передано йому за договором факторингу. Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з приписами статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до пунктів 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст.12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відносини між сторонами регулюються також Законом України "Про споживче кредитування". Судом не встановлено порушень норм цього закону при укладанні кредитного договору. З вище наведеного вбачається, що відповідачем було укладено в електронній формі з первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» споживчий кредитний договір. Сторони визначили істотні умови договору, відповідач підписав його електронними підписом з використанням одноразового ідентифікатора та одержав кошти в користування. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ч. 1 ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» належними, допустимими та достатніми доказами підтверджено, що позивач у встановленому законом порядку набув право грошової вимоги за договором №7797025 від 13.02.2022. Також судом встановлено, що відповідач у порушення умов указаного кредитного договору не виконував своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірах та на умова, визначених укладеним договором, а отже суд вбачає підстави для задоволення позову. Щодо сум заборгованості суд зазначає таке. Судом перевірений розрахунок заборгованості за кредитним договором №7797025 від 13.02.2022, виконаний ТОВ «МІЛОАН». Проценти за користування кредитом нараховані за період з 13.02.2022 по 13.05.2022, в межах строку кредитування та в розмірі, встановленому в кредитному договорі. Відповідач не надав суду інший розрахунок заборгованості за умовами кредитного договору. Щодо позовних вимог позивача про стягнення комісії в сумі 1 400, 00 грн, пов`язаної з наданням кредиту, суд зазначає таке. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Вимога про стягнення комісії за надання кредиту, встановленої сторонами кредитного договору, є законною. Судом встановлено, що у порушення умов указаного кредитного договору відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірах та на умова, визначених укладеним договором, чим порушив права позивача, а отже суд вбачає підстави для задоволення позову в повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13 000, 00 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в сумі 2 422, 40 грн. На підтвердження витрат з професійної правничої допомоги представник позивача надав суду договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги № 158 від 01.05.2025 по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , витяг з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025, відповідно до яких АО «Лігал Ассістанс» надано юридичну допомогу на суму 13 000, 00 грн щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за договорами № 7797025, яка включала: надання усної консультації з вивченням документів - 2 години по 2 000, грн за годину - 4 000, 00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 3 години по 3 000, 00 грн за годину - 9 000, 00 грн. Відповідно до частини 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Суд встановив, що заявлені витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом цієї справи та на їх підтвердження надані належні, допустимі та достатні докази. При визначенні пропорційності витрат суд бере до уваги ціну позову, обсяг і складність правових питань, що потребували правничої допомоги. З огляду на це суд дійшов висновку, що предметом позову є стягнення коштів за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, не містила виняткових правових питань або значного обсягу доказів; є звичайним договірним спором без факторів, які могли б вплинути на репутацію сторін або викликати публічний інтерес; не потребувала значного обсягу процесуальних дій; розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, але представник позивача участь в судовому за сіданні не приймав; обсяг досліджених доказів є невеликим. У цій справі адвокат надав позивачу послуги, зокрема, зі складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, розрахунок заборгованості не виконував. Суд враховує незначну складність справи, наявність усталеної судової практики, те, що дії адвоката не вимагали значного обсягу юридичної роботи, не потребували вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність позовної заяви не є занадто великими та складними. Також суд зазначає, що враховуючи малозначність справи заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13 000, 00 грн є неспівмірним із ціною позову, бо становить 51, 67% від заявленої ціни позову. Отже, суд вважає, що заявлена до відшкодування сума 13 000, 00 грн є надмірною. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2 500, 00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, відповідає складності справи, ціні позову та виконаній адвокатом роботі. З огляду на те, що позов задоволено в повному обсязі, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 422, 40 грн пропорційно до задоволених позовних вимог. Оплата судового збору позивачем в сумі 2 422, 40 грн підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу № 0530550011 від 19.06.2025.

Outcome: approved