Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8683570, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 3000 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію в порядку та строки, визначені Договором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а саме надало останній грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними договором, однак відповідач в свою чергу, не виконавла умови кредитного договору. 28.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 103-МЛ, у відповідності до якого, ТОВ «Мілоан» відступив ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги за кредитним договором № 8683570 від 19.04.2023 року. Зазначає, що станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 11211,60 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2550 грн., заборгованості за процентами 8091,60 грн. та комісією 570 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 11211,60 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2550 грн., заборгованості за процентами 8091,60 грн. та комісією 570 грн. та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 07 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, 19.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8683570, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 3000 грн. Даний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «L58081». Відповідно до п. 1.1. Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених Договором, на строк, визначений п. 1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п. 1.3.1. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 04.05.2023 року. Згідно п. 1.3.2. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та завершується 02.08.2023 року. Пунктом 1.5.1 Договору передбачена комісія за надання кредиту: 570 грн., яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно п. п. 1.5.2, 1.5.3 Договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а протягом поточного періоду в розмірі 3 %. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Мілоан» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням № 98509864 від 19.04.2023 року. Отже, судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором. 28.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 103-МЛ, у відповідності до якого, ТОВ «Мілоан» відступив ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги за кредитним договором № 8683570 від 19.04.2023 року. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 10.09.2025 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 11211,60 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2550 грн., заборгованості за процентами 8091,60 грн. та комісією 570 грн. 04.12.2025 року, позивачем на адресу відповідача була надіслана досудова вимога, в якій відповідачу повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором № 8683570 від 19.04.2023 року та запропоновано здійснити погашення заборгованості в сумі 11211,60 грн. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, та у зв`язку із цим, у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 11211,60 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2550 грн., заборгованості за процентами 8091,60 грн. та комісією 570 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 8683570 від 19.04.2023 року в розмірі 11211,60 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2550 грн., заборгованості за процентами 8091,60 грн. та комісією 570 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн., позивачем було надано копію договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, акт наданих послуг № Д/11620 від 11.12.2025 року, детальний опис наданих послуг до акту № Д/11620 від 11.12.2025 року, копію ордеру. Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3500 грн., які слід стягнути з відповідачів на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved