Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

представник ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - адвокат Усенко М.І. через систему «Електронний суд» 29.09.2025 подав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість в сумі 20950,00 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000, 00 грн.. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04.12.2022 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 8162152, згідно з умовами якого відповідач отримала 5000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. 28.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги №93-МЛ , у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 8162152 від 04.12.2022. Відтак відповідач перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 29.09.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 25.06.2025 отримано відповідь з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМСУ у Львівській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 02.10.2025 провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явилась, на адресу суду подала заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзив не подала, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. За вимогами ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 04.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №8162152. Згідно п. 1.1. Договору товариство зобов`язалось на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати клієнту грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а клієнт зобов`язався повернути товариству кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Типом кредиту є кредит. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000.00 грн.. Відповідно до 1.3 кредит надається загальним строком на 105 днів з 04.12.2022 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, поточний 90днів (п.п.1.3.1,1.3.2 Договору). Згідно п 1.4 має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 19.12.2022 (завершення пільгового періоду) але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 19.03.2023 (останнього строку кредитування). Згідно п. 1.5.1 комісія за надання кредиту 950 грн. (19% від суми надання кредиту). Згідно п.1.5.2. проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1500,00 грн. (2% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування протягом пільгового періоду). Відповідно п.1.5.3. протягом поточного періоду 13500,00 грн. (3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредиту протягом поточного періоду). Згідно п 2.1 кредит надається клієнту в безготівковій формі на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Договір про надання фінансового кредиту та додатки до нього укладено між позивачем та відповідачем в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 6.1, 6.2 кредитного договору цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер або тільки літер) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Позивач виконав зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту, надавши грошові кошти відповідачу, що підтверджується платіжним дорученням №88388712 від 04.12.2022. 28.03.2023 було укладено договір про відступлення права грошової вимоги № 93-МЛ відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8162152 від 04.12.2022, відтак, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» наділено правом вимоги до відповідача [PERSON] .. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення права грошової вимоги № 93-МЛ від 28.03.2023 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 20 950,00,00 грн., з яких: 5000,00грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 950,00 грн. залишок по комісії. 12.09.2025ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслало на адресу відповідачки [PERSON] досудову вимогу 507/514, згідно якої пред`явлено вимогу про погашення заборгованості в добровільному порядку, однак відповідачка ніяких дій для виконання зобов`язання не вчинила. Відтак, відповідач перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»» має невиконані зобов`язання, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит». Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відтак в ході судового розгляду судом встановлений факт укладення кредитного договору, де однією із сторін була відповідачка [PERSON] , згідно якого остання отримала грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності. Первісним кредитором зобов`язання згідно укладеного договору були виконані, що підтверджується долученими письмовими доказами. Однак, в ході судового розгляду не встановлено правових аргументів, які б доводили, що на час вирішення спору в суді відповідачка [PERSON] , зобов`язання перед кредитодавцем виконала, перерахувала у повному обсязі кошти чи виконала інші дії, а відтак судом вважається підтверджений факт неповернення відповідачем грошових коштів у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, тому суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача за кредитом та підставність позову в частині стягнення основної суми заборгованості. Разом з тим, підписавши кредитний договір, відповідачка [PERSON] зобов`язалася не тільки повернути кредит, але й сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Первинний кредитор прийняті на себе зобов`язання за вказаним договором виконав своєчасно і повністю, надававши споживачу кредит в повному обсязі, відповідачка [PERSON] у свою чергу, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. Долучені позивачем до матеріалів справи розрахунки заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачкою [PERSON] не спростовані іншими розрахунками, а зазначена у них інформація щодо розміру заборгованості також не спростована належними та допустимими доказами. Таким чином, враховуючи, той факт, що відповідачкою не надано суду жодного доказу того, що вона належним чином виконала зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, тому враховуючи, те, що відповідачкою не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, то вона є такою, що зобов`язання за вказаним договором не виконала. А враховуючи той факт, що на підставі договору факторингу право вимоги щодо відповідачки [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», то позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення. Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача надає договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», Акт наданих послуг №1068 від 05.09.2025 на загальну суму 8000,00грн., детальний опис наданих послуг до акту №068 від 05.09.2025 за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. Таким чином, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат. Відтак, аналізуючи вищенаведені фактичні обставини справи, зважаючи на виконану адвокатом роботу, як до подання позовної заяви до суду, так і в ході судового розгляду справи, виходячи з конкретних обставин справи та відсутність заяви відповідача про зменшення витрат на правову допомогу суд приходить до переконання про підставність заявлених до відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 , 00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved