Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

В грудні 2025 року позивачка звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 14.09.2018 Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №1500. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 14.09.2018. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Неприязні стосунки з чоловіком негативно відображаються на інтересах дитини. Позивачка вважає, що збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 23.01.2026 до суду надійшла заява про визнання позову. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили шлюб розірвати. Відповідач та його представниця в судовому засіданні позовні вимоги визнали, просили розірвати шлюб. Крім того, просили суд зменшити суму понесених витрат на правову допомогу. Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Шлюб зареєстрований 14.09.2018, актовий запис №1500, дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] , свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , яке видане 14.09.2018 Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.10.2023). Відповідно до статті 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до статті 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Чоловік і жінка перестали підтримувати шлюбні відносини. Зберігати свою родину сторони не мають наміру. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження даної родини стали неможливими, а також, що це суперечить інтересам обох з подружжя. Тому такий шлюб відповідно до статті 112 СК України необхідно розірвати, а позов задовольнити. Щодо розміру стягнення понесених витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на послуги адвоката в суді позивачка долучає квитанцію до прибуткового касового ордера №7/1 на суму 5000,00 гривень; договір про надання правової допомоги адвоката від 21.12.2025. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи,

Outcome: approved