Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась в суд з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позову посилалась на те, що 13 серпня 2024 року із її будинку [ADDRESS] були викрадені належні їй речі, а саме два мішки гіпсової шпаклівки вартістю 625 грн. 66 коп., насос для теплої підлоги марки «Termojet APE 25/4-130 PWM1» вартістю 4259 грн. 33 коп., електричний дріт ВВГ-ПНГ 3х2,5 м., довжиною 60 м., вартістю 3387 грн.60 коп., рулон вати утеплювача марки «PAROCUNS37» вартістю 1459 грн. 10 коп., труб для теплої підлоги марки «ETERM» довжиною 10 м. вартістю 100 грн.30 коп., 0,5 тони річкового піску вартістю 105 грн., електричного подовжувача 5 м. на 3 гнізда вартістю 150 грн., 1 куба дубових дошок довжиною 2,5 м., товщиною 3 см., вартістю 500 грн.. Дану крадіжку як їй стало відомо вчинив відповідач по справі [PERSON] . Вироком Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2024 року, [PERSON] було визнано винним та призначено міру покарання. Потерпілою у даному кримінальному провадженні, окрім інших визнано позивача по справі [PERSON] . Оскільки викрадені у позивача речі не були їй відповідачем повернуті, то в результаті даного кримінального правопорушення їй заподіяно матеріальну шкоду в загальному розмірі 10587 грн.99 коп., яку вона просить стягнути з відповідача по справі. Також неправомірними діями відповідача, позивачу завдано моральної шкоди яку вона оцінює у 2000 грн. та яку також просить стягнути з відповідача по справі. Ухвалою судді від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі, надано сторонам строк для подачі заяв по суті та відзиву на позов. Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, попередньо подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв, про час, день та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку належним чином відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить виклик відповідача на офіційному веб-сайті Кам`янського районного суду Черкаської області від 19.01.2026 року.Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. З`ясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, суд доходить висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на такі підстави. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст.55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4). Судом встановлено, що вироком Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2024 року було затверджено угоду про визнання винуватості. [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.263 КК України, та з врахуванняи ст.70 КК України остаточне покарання призначене у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України [PERSON] , [INFO] , звільнено від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки (а. с. 17-19) Вирок суду набрав законної сили. Відповідно до вказаного вироку, [PERSON] , своїми умисними діями спричинив потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 10587 грн. 99 коп.. Вартість викраденого майна в рамках кримінального провадження встановлена відповідно до проведених експертиз. Вирок суду є преюдиціальним для суду який розглядає цивільну справу. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що факт її заподіяння підтверджується вироком Кам`янського районного суду Черкаської області по справі № 696/1462/24 від 26.12.2024 року, яким відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 та ч.1 ст.263, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 10587 грн. 99 коп. підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно із ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. Чинне законодавство не містить методики чи способів обчислення моральної шкоди, та при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою особи, а будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Відповідно до вимог абз. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Враховуючи вищезазначені норми права та встановлений вироком Кам`янського районного суду Черкаської області по справі № 696/1462/24 від 26.12.2024 року, факт вчинення неправомірних дій зі сторони відповідача, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача, та його вини в заподіянні. Потерпіла оцінює заподіяну їй моральну шкоду, в розмірі 2 000 гривень. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних потерпілій моральних страждань, характер та об`єм її душевних, психічних страждань, в зв`язку з заволодінням її майном. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з урахуванням встановлених судом обставин характеру спричиненої шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе стягнути на користь потерпілої 2 000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які потерпіла переживала протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. сплачений нею при зверненні до суду з позовною вимогою про стгнення моральної шкоди. А судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved