Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 73 465,31 грн, з яких: основний борг 27 041,65 грн, пеня 5 806,88 грн, інфляційні втрати 32 013,34 грн, 3% річних 8 603,44 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06.11.2001 між Регіональним відділенням у м. Києві Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та [PERSON] було укладено кредитний договір № 73, за умовами якого позичальнику надано цільовий кредит у сумі 83 587 грн під 0% річних з кінцевим строком повернення до 06.11.2031. Позивач зазначив, що кредит надано на будівництво (реконструкцію) житла за адресою: [ADDRESS] , а погашення кредиту має здійснюватися щоквартальними платежами у строки, визначені кредитним договором та розрахунком платежів. Позивач зауважив, що на час укладення кредитного договору [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] , кредитний договір укладено в інтересах сім`ї, а житло, придбане (збудоване) із використанням кредитних коштів, використовується в інтересах сім`ї, у зв`язку з чим позивач вважає відповідачів солідарними боржниками. Позивач наголосив, що у зв`язку з народженням другої дитини позичальнику було надано пільгу, а саме за рахунок бюджетних коштів погашено 25% суми зобов`язань за кредитом на момент застосування пільги. Позивач зазначив, що факт укладення кредитного договору та надання кредиту встановлено рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.09.2012 у справі № 2605/9706/12. Право власності на квартиру було зареєстровано 14.01.2003, а 13.03.2003 укладено договір іпотеки щодо квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач також зазначив, що 12.03.2004 укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою уточнено порядок та строки внесення щоквартальних платежів. За твердженням позивача, починаючи з 2006 року [PERSON] систематично порушує умови кредитного договору, у зв`язку з чим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.09.2012 у справі № 2605/9706/12 було стягнуто заборгованість за період з 10.07.2006 по 20.04.2012, а рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.03.2020 у справі № 756/9698/19 було стягнуто заборгованість за період з 01.07.2012 по 12.07.2019. Позивач зауважив, що у подальшому відповідач належним чином зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим позивач надсилав відповідачам претензії щодо погашення заборгованості, однак вони залишилися без виконання. У зв`язку із систематичним порушенням умов кредитного договору відповідачам були направлені вимоги про дострокове повернення кредитних коштів від 01.05.2025, проте ці вимоги виконані не були. Позивач зазначив, що загальна заборгованість за кредитним договором становить 73 465,31 грн, з яких: сума основного боргу 27 041,65 грн, пеня 5 806,88 грн (за період до 31.12.2019 включно), інфляційні втрати 32 013,34 грн та 3% річних 8 603,44 грн (за період з 01.04.2006 по 23.02.2022 включно). Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року було відмовлено відкритті провадження в частині стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", у зв`язку зі смертю [PERSON] . Також, цією ухвалою у справі за позовною заявою Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, від 17 листопада 2025 року, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином подав до суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, явку представника не забезпечив. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву - державна спеціалізована фінансова установа, утворена з метою реалізації державної житлової політики та підпорядкована Кабінету Міністрів України, яка використовує кошти державного, місцевих бюджетів та інших джерел, виділені для надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла. Фонд в особі своїх регіональних відділень є виконавцем програм, затверджених Постановами Кабінету міністрів України щодо забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов, у тому числі Положення «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла» № 584 від 29. 05.2001 р. На виконання рішення спостережної ради Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та рішення управління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву регіональне відділення в м. Києві Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та регіональне відділення в Київській області Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву реорганізовані шляхом злиття в Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної фінансової спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву». Іпотечний центр Держмолодьжитла є правонаступником Регіонального відділення в м. Києві Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву. 06.11.2001 року між Регіональним відділенням в м. Києві Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 73. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору позичальнику був наданий прямий (адресний) цільовий кредит у сумі 83 587 грн під 0% річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 06.11.2031. Кредит було надано на будівництво (реконструкцію) житла загальною площею 60,45 кв.м, згідно з проектом за адресою: [ADDRESS] (п. 1.2 кредитного договору). Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано 14.01.2003, що підтверджується свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 14.01.2003 та наказом Головного управління житлового забезпечення від 23.12.2002 № 1943-С/КІ. 13.03.2003 між [PERSON] та Регіональним відділенням у м. Києві Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором іпотеки від 13.03.2003. 12.03.2004 укладено додаткову угоду до кредитного договору № 73, якою змінено редакцію положень щодо строків внесення щоквартальних платежів. Суд встановив, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.09.2012 у справі № 2605/9706/12 стягнуто із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 73 за період з 10.07.2006 по 20.04.2012 у розмірі 19 732,19 грн. Суд встановив, що позивач направляв відповідачам вимоги про дострокове повернення кредитних коштів від 01.05.2025 № 722/005, що підтверджується вказаними вимогами та поштовими документами (накладні № 0303700152904 від 02.05.2025 та № 0303700152882 від 02.05.2025). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачений обов`язок позичальника повернути позику, а саме: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 5.2.1 кредитної угоди - у разі повної або часткової несплати визначеного щоквартального платежу до останнього дня звітного кварталу, до укладання договору іпотеки, позичальник сплачує за рахунок фонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, яка нараховується від суми несвоєчасно здійсненого платежу. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання». Відповідно до частини першої статті 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або Законом. Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за кредитним договором складає 73 465,31 грн, з яких: - 27 041,65 грн - сума заборгованості з погашення кредиту за період з 01.07.2019 по 31.10.2031; - 5 806,88 грн - пеня за період з 01.01.2016 по 12.03.2020 включно, тобто з 1 кварталу 2016 року по 1 квартал 2020 року включно. Суд погоджується з розрахунком, який проведений позивачем, вважає його законним, обґрунтованим та здійсненим з урахуванням вимог діючого законодавства. Відповідачем контррозрахунок не наданий. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував, а тому суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved