Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

02.12.2025 року [PERSON] звернулась до Окнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу. 09.12.2025 року отримано відповідь щодо реєстрації місця проживання відповідача. 09.12.2025 року відкрито провадження у даній справі. Позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що 11.10.2016 року, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис №149. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, спільне життя у подружжя не склалося, сторони перестали розуміти один одного, втратили кохання та повагу один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Крім того, позивач просила суд після розірвання шлюбу залишити набуте у шлюбі прізвище « [PERSON] ». Позивач, повідомлена належним чином у судове засідання не з`явилась, у позові зазначила проводити розгляд справи у її відсутність до повного завершення, наполягала на своїх позовних вимогах. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, з заявою (клопотання) про відкладення розгляду справи не звертався, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, тому за згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 11.10.2016 року, зареєстровано шлюб Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 149 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) /а.с. 7/. Сімейне життя у подружжя не склалося. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони перестали розуміти один одного, зникли спільні інтереси, втратили кохання та повагу один до одного. Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України, встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У зв`язку з тим, що під час підготовки справи до розгляду були виявлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позиції інтересів подружжя та дитини, суд не надавав строку на примирення і приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved