Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що він сплачує аліменти на утримання свого сина, [PERSON] , 2013 р. н., в розмірі 1/4 частини від доходу щомісячно до повноліття дитини на користь [PERSON] , з якою дитина мешкає. Додавав, що він проходить службу у лавах ЗСУ з 24.03.2022 року та відповідно до довідки від 04.10.2024 року ВЛК № 23160 придатний до проходження служби у військових частинах забезпечення, що обмежує розмір його грошового забезпечення, що підтверджується інформацією про його дохід на службі. Також додавав, що він одружився 20 лютого 2025 року. Отже, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінився його майновий та сімейний стани. Додавав, що наразі він не має заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина. Однак у зв`язку із змінами в сімейному та майновому стані позивач не в змозі платити визначений рішеннями суду розмір аліментів в сумі 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання сина на користь [PERSON] , на підставі чого просив суд зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням суду про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання сина, [PERSON] , 2013 р. н., з розміру 1/4 частини до розміру 1/6 частки від доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання такого позову. Позивач у судовому засіданні надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, наполягаючи на задоволенні заявлених ним позовних вимог, вважаючи достатнім суму аліментів у розмірі 1/6 частки від його доходу для утримання неповнолітньої дитини, яка мешкає із відповідачкою, додаючи, що відповідачка нецільовим шляхом використовує отримані від нього аліменти на сина, [PERSON] . Просив суд задовольнити позов повністю. Відповідачка у судовому засіданні не визнавала заявлені [PERSON] до неї позовні вимоги, які вважала необґрунтованими, оскільки спільний для сторін син мешкає із нею та часто хворіє, а вона, мешкаючи удвох із сином, [PERSON] , отримує маленьку зарплату в сумі 9500 грн. на місяць, чого їй із сином не вистачає на проживання, бо доводиться також винаймати житло для проживання. Додавала, що з неї за рішенням суд також було стягнуто аліменти на утримання старшої доньки на навчання в розмірі 1/6 частки від доходів, а також вона перебуває на стадії розірвання шлюбу із своїм чоловіком. Просила суд відмовити у задоволені позову. Таким чином суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом було встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження, виданим 1 серпня 2013 року Довгинцівським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управляння юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 655 від 1 серпня 2013 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] . Також відповідно до постанови від 06.01.2026 року держаного виконавця вбачається, що у провадженні Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження № 49108027 про примусове виконання рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу на підставі виконавчого листа, виданого 10.03.2015 року по справі № 216/7705/14-ц, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина, [PERSON] , 2013 р. н., у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У свою чергу згідно із свідоцтвом про шлюб, виданим 20 лютого 2025 року Звягельським відділом ДРАЦС у Звягельському районі Житомирської області, актовий запис № 43, вбачається, що 20 лютого 2025 року [PERSON] та [PERSON] одружились, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до довідки про суми грошового забезпечення від 20.10.2025 року та від 27.11.2025 року вбачається, що [PERSON] від 24.03.2022 року по 27.11.2025 року перебував на службі у ВЧ [NUMBER] , де отримував в середньому по 41777,92 грн. на місяць (1754672,53 / 42 = 41777,92) без відрахуванням з такої суми податків та зборів. При цьому в нього відсутня заборгованість станом на 01.11.2025 року зі сплати аліментів. На теперішній час [PERSON] проходить службу у ВЧ [NUMBER] НГУ, що вбачається з постанови від 06.01.2026 року державного виконавця в рамках ВП № 49108027. Суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Натомість мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зі змісту ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вбачається, що за ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При цьому в новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд на підставі наведених норм права та встановлених обставин справи зазначає, що внаслідок одруження позивача, ним не було доведено погіршення майнового стану [PERSON] , оскільки в суді не підтверджено зменшення розміру доходів останнього, зокрема, через зміну місця несення служби, що підтверджується долученими до справи довідками про розмір грошового забезпечення позивача. Отже, в суді не було доведено суттєве зменшення доходів [PERSON] внаслідок його одруження. Так суд зауважує, що зміна сімейного стану позивача внаслідок його одруження не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року по справі № 565/2071/19. Крім того суд зазначає, що наявність на утриманні позивача дружини не доводить необхідність зменшення розміру аліментів, визначеного відповідно до положень СК, без підтвердження погіршення матеріального стану [PERSON] , що, у свою чергу, не сприятиме належному забезпеченню його малолітнього сина, [PERSON] , та інтересам такої дитини. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 9 серпня 2018 року по справі № 640/10064/16-ц. При цьому суд вказує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року по справі № 565/2071/19. Таким чином суд, зважаючи на викладені обставини справи, вважає недоведеним зміни майнового стану позивача внаслідок його одруження та зміну місця несення служби, тому дійшов висновку, що [PERSON] не довів перед судом підстави, передбачені ст. 192 СК, для зміни розміру аліментів, визначених судовим рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу по справі № 216/7705/14-ц. Також суд зважає на те, що 29 січня 2026 року було ухвалено рішення Покровським районним судом міста Кривого Рогу, яким було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання на час навчання аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 6 січня 2026 року та до закінчення навчання, однак не більше ніж до досягнення нею 23 років. Крім того суд узяв до уваги ту обставину, що щомісячний дохід [PERSON] становить 9500 грн., що не заперечувалось позивачем, що лише незначним чином перевищує мінімальну заробітну плату в Україні на 2026 рік (8647 грн. на місяць). Отже, відповідно до наведеного вмотивування, враховуючи те, що [PERSON] заперечувала проти зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання її із позивачем спільного сина, [PERSON] , зважаючи на рівність прав дітей та встановлені обставини справи, для захисту прав отримувача аліментів та малолітнього [PERSON] , суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Outcome: dismissed