Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал»» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 02.12.2023 в особистому кабінеті ТОВ «Мілоан», [PERSON] подано заявку на отримання кредиту № 5773370. ТОВ «Мілоан» направлено ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтвердила прийняття умов кредитного договору про споживчий кредит №5773370.Відповідачу перераховано кошти в сумі 4 000 грн. на картковий рахунок зі строком повернення 105 днів та сплатою відсотків за користування коштами. Проте, відповідачем умови договору не виконані, сума кредиту не повернута. 26.03.2024 року згідно умов договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 5773370, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал»» набуло право вимоги до відповідача. Станом на дату звернення до суду заборгованість за кредитним договором становить 13676,16 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту складає 3294, 76 грн., заборгованість за відсотками 10 381,40 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати у повернення сплаченого судового збору 2422,40 грн Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.10.2025 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні . З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали про відкриття провадження у справі, відповідачу направлено засобами рекомендованого поштового зв`язку Судова кореспонденція повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». Про дату, час та місце розгляду справи відповідача повідомлено оголошенням на веб-сайті Судової влади України. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.12.2023 року в особистому кабінеті ТОВ «Мілоан», [PERSON] подано заявку на отримання кредиту № 5773370. ТОВ «Мілоан» направлено ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтвердила прийняття умов кредитного договору про споживчий кредит № 5773370 Відповідачу перераховано кошти в сумі 4 000 грн. на картковий рахунок зі строком повернення 15 днів та сплатою відсотків за користування коштами та комісією, а саме: Розмір кредиту: 4 000 грн. Кредит надається позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок п 2.1. розділу 2 кредитного договору За п 1.7 кредитного договору Тип процентної ставки за користуванням кредитом фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п п 2.2, 2.3 цього договору Кредит надається строком на 105 днів з 02.12.2023 (п.1.3. договору) та у відповідності до п 1.4. термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 17.12.2023 року (пільговий період, але не пізніш дати остаточного повернення заборгованості 16.03.2024 року) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України. Згідно зі статтей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Як убачається з матеріалів справи, 26.03.2024 року згідно умов договору відступлення прав вимоги № 104МЛ, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 5773370, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал»» набуло право вимоги до відповідача. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 4000 грн, на рахунок позичальника 535528Х14 Пунктом 7.1. кредитного договору № 5773370 визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил та відповідно до способу отримання кредиту, визначеного у п 2.1. цього Договору. За п 2.1 договору про споживчий кредит кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок Укладаючи договір про споживчий кредит [PERSON] та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету спірний кредитний договір між ТОВ Мілоан та відповідачем не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20), від 2 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20. Після чого, укладений кредитний договір розміщено в особистому кабінеті відповідача, якій в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується платіжним дорученням Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного договору підтверджує анкета-заява на кредит № 5773370 позичальника заповнені відповідачем. За приписами частини 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За частиною 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ЗУ «Про електронну комерцію», на правовідносини стосовно кредитного договору № 6012520 від 16.01.2024 року поширюється дія цього закону. Ч. 3 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ст 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п 9.1. кредитного договору №5773370, сторони домовились про те, що цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором, що містить істотні умови, укладений у порядку, спосіб а формі, що відповідає вимогам законодавства. Визнання недійним, неукладеним, нікчемним будь-якого додатку, документу, що є частиною цього договору або окремих умов цього договору не має наслідком недійсність, нікчемність або неукладеність цього кредитного договору (індивідуальна частина) в цілому і сторони підтверджують, що уклали б цей кредитний договір індивідуальна частина) і без включення до нього умов, що визнані недійними, нікчемними, неукладеними. Відповідно до п 1.5.2. договору споживчого кредиту проценти за користування кредитом : 6 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотка від суми кредита одноразово. За п. 1.5.3. проценти за користування кредитом : 12600 грн стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 3, 50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен ден користування кредитом. П 1.7. тип процентної ставки за цим договором : фіксована. Особливості нарахування процентів визначені у п.п. 2.2, 2.4 цього договору. У п. 2.3. визначено умови пролонгації строку кредитування, а саме: продовження вказаного в п.1.3. договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах наступним чином: п. 2.3.1.2 пролонгація на стандартних (базових) умовах . Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження)строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування , але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку , якщо внаслідок червоно продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації нас стандартних (базових ) умовах перевищить 60 днів таке користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту) Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користуванням кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною у п 1.6. договору. За п. 2.3.2 розділ 2.3 договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної (их) обставин (и) щодо якої (их) невідомо настане вона (и) чи ні відповідно до ст. 212 ЦК України і яка полягає (ють)у: А) здійсненні платежу (ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах згідно п.2.3.1 договору та розділу 6 правил Б) продовження кредитування кредитними коштами позичальником відповідно до строку кредитування визначеному згідно п.1.3., п.2.3.1.1, п.2.3.1.2. договору Оскільки [PERSON] продовжив користування кредитними коштами після строку кредитування визначеному у п 1.3 кредитного договору , тому до неї застосовано пролонгацію на стандартних (базових) умовах передбаченого п 2.3.1.2 кредитного договору, а тому строк кредитування продовжено на 105 днів з відповідним нарахуванням відсотків визначених договором. Із наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості ), вбачається, що 02.12.2023відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 4 000 грн. Пролонгація на стандартних умовах відбулася 18.12.2023 якої щодня протягом 105 днів нараховувалися проценти у розмірі 3,50 % від тіла кредиту, які визначені п. 2.3.1.2. та п.1.6. кредитного договору, що станом на 23.03.2024 становлять 130381, 40 грн По закінченню строку кредитування заборгованість відповідача складалася з тіла кредиту - 3294, 76 грн., заборгованість за відсотками 10 381,40 грн, При визначені суми заборгованості суд бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалів справи, оскільки відповідач не скористався процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог в частині розміру заборгованості, яка виникла за час дії кредитного договору. Судові витрати необхідно розподілити згідно ст. 141 ЦПК України

Outcome: approved