Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

[PERSON] (далі позивач), звернулася до суду з віндикаційним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» (далі відповідач) про набуття права на іпотечне майно. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Ця квартира перебувала в іпотеці ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на забезпечення кредитного договору від 04.02.2008, укладеного між позивачем і Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», залишок заборгованості за яким, після часткового погашення, становив 82691,70 грн. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.03.2010 у справі № 2-1033/10 кредитний договір від 04.02.2008 № «49»18-02/08-МФ, укладений між Позивачем і Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», достроково розірвано, стягнуто з позивача на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість у розмірі - 1 470 611,24 грн. ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відступило право вимоги за згаданим кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Інтайм Фінанс»), яке відступило це право ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії». 08 лютого 2021 року державним реєстратором на підставі укладеного за її участю іпотечного договору прийнято рішення про реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно речового права на квартиру за відповідачем. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.11.2021 у справі № 750/2001/21 було встановлено, що станом на 27.08.2014 борг позивача перед банком складає 82 671,70 грн, проте відповідач хоче стягнути 14 716 836,72 грн. Ринкова вартість квартири становить 358 231 грн, що значно перевищує фактичну суму боргу, а тому звернення стягнення на квартиру, як на предмет іпотеки, не відповідає критеріям пропорційності та законності. Спірне майно вибуло із володіння власника на підставі рішення державного реєстратора, яке у подальшому було скасоване, отже майно слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею, а тому воно підлягає поверненню. Позивач просить ухвалити рішення про повернення права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] за умови перерахування позивачем суми заборгованості 82671 грн. Ухвалою суду від 15.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.08.2025. 04 серпня 2025 року від представника відповідача адвоката Галінкіна В.Ф. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він проти задоволення позовних вимог заперечує з огляду на наступне. Сторона відповідача вказує, що 04 лютого 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] укладено Кредитний договір № «49»_ 18-02/08-МС (далі - Кредитний договір), згідно якого, Банк надав позивачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності кредитні ресурси в розмірі 1 263 000,00 гривень з оплатою по процентній ставці 18 % річних. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором укладено Іпотечний договір б/н, посвідчений 04 лютого 2008 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В., відповідно до пункту 1 якого, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю квартиру [ADDRESS] , загальною площею - 44,7 кв.м. Також, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором укладено Іпотечний договір б/н, посвідчений 04 лютого 2008 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В., відповідно до пункту 1 якого, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю нежитлову будівлю - приміщення кафе « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 10 жовтня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІнтаймФінанс» укладений Договір про відступлення прав вимоги, зокрема прав вимоги до позивача. Таким чином, з 30 жовтня 2020 року TOB Фінансова Компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» є правонаступником усіх майнових прав TOB «Фінансова компанія «ІнтаймФінанс» та ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» за вищевказаними правочинами та набуло статусу Іпотекодержателя, зокрема за Іпотечним договором б/н від 04.02.2008, зареєстрованого в реєстрі за № 997. У зв`язку із невиконанням [PERSON] та [PERSON] вимоги про повернення кредитних коштів, в лютому 2021 року TOB «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» звернулось до державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Пінчука І.Ю. із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки - квартиру [ADDRESS] . Державним реєстратором в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» було прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності на зазначену вище квартиру за TOB «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії», з відкриттям розділу індексний номер № 56509484 від 08.02.2021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та заведенням реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна. Також сторона відповідача звертає увагу суду, що в обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві вказує, що спірне майно вибуло з володіння власника на підставі рішення державного реєстратора, але в подальшому скасованого, отже майно слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею, а тому підлягає поверненню», що не відповідає дійсності, оскільки за змістом рішень Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.11.2021 у справі № 750/8407/21 за позовною заявою [PERSON] до TOB «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії», державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Пінчука Івана Юрійовича, треті особи: Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] , постанови Чернігівського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року у справі № 750/8407/21, постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.12.2023 та постанови Чернігівського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до TOB «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» до державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука Івана Юрійовича. При цьому, Верховний Суд підкреслив, що оскільки договором іпотеки та вимогами законодавства України передбачено можливість у позасудовому порядку вирішення питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за іпотекодержателем права власності, відповідачем надано суду належні докази направлення іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення кредитного зобов`язання, висновки суду апеляційної інстанції про здійснення державної реєстрації права власності на спірну квартиру, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" та пункту 61 Порядку є правильними. Таким чином, рішення державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука Івана Юрійовича від 08.02.2021, індексний номер 56509484, на підставі якого за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» зареєстровано право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] є чинним, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.11.2021 у справі № 750/8407/21 в частині скасування даного рішення державного реєстратора ніколи так і не набрало законної сили та було скасовано постановою Чернігівського апеляційного суду від 01.02.2023. Станом на теперішній час, відповідач є законним власником квартири. Сторона відповідача також наголосила на тому, що позивач, стверджуючи, що розмір заборгованості на момент набуття відповідачем права власності на предмет іпотеки становив 82671,70 грн знову ж таки посилається на скасоване рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.11.2021. Відповідач із таким розрахунком не погоджувався під час розгляду справи № 750/8407/21 та не погоджується зараз. Судовим експертом з економічних питань Ліхтіною Лілією Раісівною 27.02.2022 було складено висновок експерта № 18, згідно з яким загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № «49»_18-02/08-МФ від 04.02.2008 станом на 10.10.2019, станом на 30.10.2020, станом на 08.02.2021 з урахуванням нарахованої пені становить 22 993 057,2 грн (за тілом кредиту 248079,94 грн, за відсотками 1 163 754,20 грн, пеня за простроченим тілом кредиту 7 086 222,67 грн, пеня за простроченим відсотками 14 495 000,41 грн). Відтак, вищевикладені обставини в сукупності свідчать про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Сторона відповідача також звертає увагу суду, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту своїх прав, а позовна вимога про повернення права власності на майно за своєю суттю не є індикаційною. Ухвалою суду від 07.10.2025 підготовче провадження судом закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 05.11.2025. У судове засіданні в режимі відеоконференції приєднався адвокат відповідача Галінкін В.Ф. У зв`язку з неявкою сторони позивача, представник якої мав бути повідомлений про розгляд справи по суті через електронний кабінет в системі "Електронний суд", суд ухвалив проводити судовий розгляд справи без участі сторони позивача. У судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, аналогічні змісту відзиву на позов. 18 листопада 2025 року судом постановлено ухвалу про повернення на стадію судового розгляду, призначено судове засідання на 18.12.2025, повторно здійснено виклик учасників. У судових засіданнях сторони надали пояснення, аналогічні письмовим заявам по суті справи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що 04 лютого 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] укладено Кредитний договір № «49»_18-02/08-МС (далі - Кредитний договір) (а.с. 48-50), згідно якого, Банк надав позивачу (п.2.1 розділу 2 та п.3.2 розділу 2 Кредитного договору) в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в розмірі 1 263 000,00 гривень з оплатою по процентній ставці 18 % річних (а.с. 48-50). В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між [PERSON] , [PERSON] та банком укладено Іпотечний договір б/н (а.с. 51-52), посвідчений 04 лютого 2008 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 997, відповідно до пункту 1 якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю квартиру [ADDRESS] , загальною площею - 44,7 кв.м., жилою площею - 27,6 кв.м. (а.с. 51-52) 10жовтня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІнтаймФінанс», за результатами відкритих електронних торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UА-ЕА-2019-08-02-000101-b від 18.09.2019, укладений Договір про відступлення прав вимоги (а.с. 53-55), зокрема прав вимоги до боржників за кредитним договором № 49_18-02/08-МФ від 04.02.2008 року, укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] та Іпотечним договором б/н від 04.02.2008 року, укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] , [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 997; договором поруки № «49»_18-02/08-МФ-П1 від 04.02.2008 року укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] , [PERSON] (а.с. 53-59). В подальшому, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІнтаймФінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» були укладено: Договір № 02-10/2020-1 від 02 жовтня 2020 року (а.с. 60-61) та Додаткову угоду № 1 від 30 жовтня 2020 року (а.с. 62-65) про відступлення прав вимоги, зокрема прав вимоги до боржників відповідно до реєстрів за кредитним договором № «49»_18-02/08-МФ від 04.02.2008; договором поруки № «49»_18-02/08-МФ-П1 від 04.02.2008 (а.с. 60-65). Договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІнтаймФінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» від 30 жовтня 2020 року про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. зареєстрований в реєстрі за № 1308 (а.с. 56-68), відступлено прав вимоги до боржників відповідно до реєстру Додаток №1 за іпотечним договором б/н від 04.02.2008 року, укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] , [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 997 (а.с. 66-68). Таким чином, з 30 жовтня 2020 року TOB Фінансова Компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» є правонаступником усіх майнових прав TOB «Фінансова компанія «ІнтаймФінанс» та ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» за вищевказаними правочинами та набуло статусу Іпотекодержателя, зокрема за Іпотечним договором б/н від 04.02.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 997. У липні 2021 року позивач зверталася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії», державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Пінчука І.Ю., в якому просила скасувати рішення державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Пінчука І.Ю. від 08.02.2021, індексний номер 56509484, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» належить об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 2285971574101), а саме: двокімнатна квартира загальною площею 44,7 кв. м, житловою площею 27,7 кв. м, розташована за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.03.2010 у справі № 2-1033/10 достроково розірвано кредитний договір від 04.02.2008 № «49»18-02/08-МФ, укладений між нею і Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», і стягнуто солідарно з неї та її поручителя [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість у розмірі - 1 470 611,24 грн. Позивач указувала, що їй та [PERSON] на праві власності належить по 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Ця квартира перебувала в іпотеці ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на забезпечення вказаного кредитного договору, залишок заборгованості за яким становив 82691,70 грн. ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відступило право вимоги за згаданим кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс», яке відступило це право ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії». Також зазначала, що з інформаційної довідки від 14.07.2021 вона дізналась, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про право власності № 40451588, згідно з яким 08.02.2021 державним реєстратором на підставі укладеного за її участю іпотечного договору прийнято рішення про реєстрацію права, за яким ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» належить спірна квартира. Це рішення державного реєстратора позивач вважала протиправним, таким, що підлягає скасуванню, оскільки: повідомлення про перереєстрацію права власності на вказану квартиру вона не отримувала; оспорювана реєстрація проведена за відсутності відомостей про вартість предмета іпотеки (квартири), визначеної на момент її вчинення; названий вище кредитний договір розірвано за рішенням суду у 2010 році, у зв`язку з чим зобов`язання за ним припинилися у момент набрання цим рішенням про його розірвання законної сили, а тому у ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» відсутні будь-які права на стягнення за цим договором; відповідач не звертався до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні за зазначеним вище рішенням суду, а тому він не має права стягнення на свою користь залишку заборгованості за цим рішенням у сумі 82 691,70 грн; вона не отримувала письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушень зобов`язання. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/8407/21 від 12.11.2021 позов задоволено частково (а.с. 7-13). Скасовано рішення державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука Івана Юрійовича від 08.02.2021, індексний номер 56509484, на підставі якого за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» зареєстровано право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . У задоволенні позовних вимог, заявлених до державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука Івана Юрійовича, відмовлено. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року у справі № 750/8407/21 (а.с. 70-76) апеляційну скаргу TOB «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» задоволено. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 листопада 2021 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні вимог [PERSON] до TOB "ФК "Інвестиційні рішення та стратегії" про скасування рішення державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 08 лютого 2021 року, індексний номер 56509484, про державну реєстрацію за TOB "ФК "Інвестиційні рішення та стратегії" права власності на квартиру [ADDRESS] , відмовлено. Провадження у справі по позовних вимогах [PERSON] до державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області закрито. Апеляційний суд у постанові від 01.02.2023, серел іншого, зазначив, що досліджена апеляційним судом паперова копія електронної реєстраційної справи про реєстрацію за TOB "ФК "Інвестиційні рішення та стратегії" права власності на квартиру на підставі застереження в укладеному 04.02.2008 ВАТ Банк "Фінанси та Кредит", [PERSON] та [PERSON] іпотечному договорі доходить висновку, що цю реєстрацію державним реєстратором проведено без порушень Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою Кабміну України від 25.12.2015 у редакції, чинній на дату цієї реєстрації (08.02.2021), які є підставою для визнання її незаконною. Також було зазначено про те, що у силу п. 1 ч. 3 ст. 10 та п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор перевіряє подані йому документи на предмет їх наявності, повноти та їх відповідності вимогам законодавства щодо форми, встановлюючи при цьому наявність підстав для вчинення або відмови у вчиненні реєстраційної дії. Перевірка правильності нарахування іпотекодержателем кредитної заборгованості й встановлення факту співмірності такої заборгованості з вартістю предмета іпотеки до повноважень державного реєстратора не належить. При цьому, неспівмірність заборгованості за основним зобов`язанням з вартістю майна, право власності на яке перейшло до кредитора в рахунок його виконання на підставі відповідного застереження в іпотечному договорі, що забезпечив належне виконання основного зобов`язання, не є підставою для відмови кредиторові у зверненні стягнення на предмет іпотеки. Апеляційний суд також виходив із того, що у рамках цієї справи [PERSON] не пред`являла позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора від 08.02.2021, індексний номер 56509484, за яким TOB "ФК "Інвестиційні рішення та стратегії" належить 1/2 частини спірної квартири, яка до прийняття цього рішення належала [PERSON] . Всі інші доводи позовної сторони судом теж були відкинуті як юридично неспроможні. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.12.2023 у справі № 750/8407/21 (а.с. 77-87) касаційну скаргу задоволено частково. Постанову Чернігівського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року у частині вимог [PERSON] до державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука Івана Юрійовича про скасування рішення скасовано, у цій частині справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] до TOB «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» постанову Чернігівського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року залишено без змін. При цьому, Верховний Суд підкреслив, що оскільки договором іпотеки та вимогами законодавства України передбачено можливість у позасудовому порядку вирішення питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за іпотекодержателем права власності, відповідачем надано суду належні докази направлення іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення кредитного зобов`язання, висновки суду апеляційної інстанції про здійснення державної реєстрації права власності на спірну квартиру, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" та пункту 61 Порядку є правильними. Верховний Суд у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 757/39546/20-ц (провадження № 61-21280св21) вказував, що при здійсненні державної реєстрації безспірність заборгованості не перевіряється. За таких обставин суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про те, що державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за TOB "ФК "Інвестиційні рішення та стратегії" проведена без порушень порядку, встановленого законодавством, що є підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON] про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на іпотечне майно за TOB "ФК "Інвестиційні рішення та стратегії". При цьому, вказаною постановою Верховного Суду було частково задоволено касаційну скаргу тільки в частині рішення апеляційного суду щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до державного реєстратора, оскільки подання позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, а не для закриття провадження у справі. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 06.02.2024 (а.с. 14-25) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 листопада 2021 року в частині вирішення позовних вимог до державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука Івана Юрійовича про скасування рішення державного реєстратора залишено без змін. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції встановив, що заборгованість позивача за кредитним договором становила 82 671,70 грн, державний реєстратор вчинив реєстраційні дії у відповідності до вимог закону та вказав, що у силу пункту 1 частини третьої статті 10 та пункт 4 частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор перевіряє подані йому документи на предмет їх наявності, повноти та їх відповідності вимогам законодавства щодо форми, встановлюючи при цьому наявність підстав для вчинення або відмови у вчиненні реєстраційної дії. Перевірка правильності нарахування іпотекодержателем кредитної заборгованості й встановлення факту співмірності такої заборгованості з вартістю предмета іпотеки до повноважень державного реєстратора не належить. Таким чином, рішення державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука Івана Юрійовича від 08.02.2021, індексний номер 56509484, на підставі якого за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» зареєстровано право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] є чинним, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.11.2021 у справі № 750/8407/21 в частині скасування даного рішення державного реєстратора ніколи так і не набрало законної сили та було скасовано постановою Чернігівського апеляційного суду від 01.02.2023. За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак, постановою Чернігівського апеляційного суду від 01.02.2023 у справі № 750/8407/21 встановлено факт правомірності набуття TOB «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» права власності на квартиру [ADDRESS] . З цим висновком також погодився і Верховний Суд у постанові від 13.12.2023 у справі № 750/8407/21. Дана обставина в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України окремому доказуванню не підлягає. Судовими рішеннями у справі № 750/8407/21 встановлено, що державним реєстратором реєстрацію речового права за відповідачем проведено без порушень Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою Кабміну України від 25.12.2015 у редакції, чинній на дату цієї реєстрації (08.02.2021). При цьому, вищевказаними судовими рішеннями не встановлено порушень вимог Закону України «Про іпотеку» чи Цивільного кодексу України у процесі реалізації банком свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання умов договору іншою стороною. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд доходить висновку, що доводи позивача, наведені у позовній заяві не підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Крім того, відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року в справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)). Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі № 910/10784/16. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що, як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин. Такі правові висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19, від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18, від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.04.2023 у справі № 523/17429/20. Суд погоджується із доводами сторони позивача, що застосоване у прохальній частині віндикаційного (за назвою) позову формулювання «повернути право власності на квартиру» за своїм юридичним значенням не є віндикаційною вимогою в розумінні ст. ст. 387, 388 ЦК України. Станом на теперішній час, відповідач є законним власником квартири, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2025 (а.с. 69,69 зворот). У даному випадку відсутні обов`язкові ознаки, які б свідчили про можливість застосування способу захисту порушеного права шляхом подання віндикаційного позову на підставі ст. ст. 387, 388 ЦК України, а саме: належності спірної квартири позивачу на праві власності та незаконності заволодіння нею відповідачем, за яким таке право власності зареєстроване у установленому Законом порядку. Суд також звертає увагу, що у позовній заяві взагалі відсутні правові підстави позову, що робить неможливим встановити який саме спосіб захисту своїх прав обрав позивач, адже вимога про повернення майна за певних обставин може бути заявлена і як наслідок недійсності договору (реституція), а також як кондикційна, негаторна чи віндикаційна. Разом з тим, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у прохальній частині позову, а саме: заявлення вимоги про повернення права власності на квартиру за умови перерахування позивачем суми заборгованості у розмірі 82 671 грн містить в собі умову (вимогу) спрямовану до позивача. Судове рішення має бути безумовним та не може ставити виконання зобов`язань відповідачем у залежність від попереднього вчинення дій позивачем, оскільки порушуватиме принципи юридичної визначеності та ефективного захисту прав. Покладення на позивача будь-якого обов`язку за однією чи кількома позовними вимогами фактично змінює його статус на статус відповідача, а поєднання в одній особі позивача та відповідача в судовому процесі є неможливим, оскільки це суперечить самій суті спору, який вимагає наявності двох різних сторін. Суд також зазначає, що вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно є належним способом захисту порушених прав, проте така вимога позивачем вже заявлялася у справі № 750/8407/21 та у її задоволенні судом було відмовлено. Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність або спеціальне майнове право на нього за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Неспівмірність заборгованості за основним зобов`язанням з вартістю майна, право власності на яке перейшло до кредитора в рахунок його виконання на підставі відповідного застереження в іпотечному договорі, що забезпечив належне виконання основного зобов`язання, є підставою для застосування припису частини п`ятої статті 37 Закону України «Про іпотеку». Отже з урахуванням доводів сторін, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки в задоволенні позовних вимог суд відмовляє, понесені позивачем судові витрати мають бути залишені за ним. У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Галінкін В.Ф. повідомив про заплановані витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 грн, докази яких будуть надані у визначений Законом строк. З огляду на відсутність на час ухвалення рішення відповідних доказів і розрахунків, стягнення указаних витрат суд не здійснює. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed