Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 03.06.2025 року судовим наказом Борзнянського районного суду Чернігівської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання наших дітей - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з заявником в [ADDRESS] ; доньки - [PERSON] , народження [INFO] , яка проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] ; доньки - [PERSON] , народження [INFO] , яка проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] , в розмірі 1/2 частини заробітку ( доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16 травня 2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 302,80 грн. В зв`язку з тим, що під час розгляду справи у порядку наказного провадження та видачі судового наказу судом не розглядалося обґрунтованість заявлених стягувачем [PERSON] вимог по суті, то судовий наказ є необґрунтованим. На даний час, а також на час винесення судового наказу, [PERSON] разом із доньками [PERSON] та [PERSON] проживала окремо від позивача в [ADDRESS] . На даний час, а також на час винесення судового наказу, позивач разом із сином [PERSON] проживав окремо від [PERSON] за зовсім іншою адресою [ADDRESS] . Син [PERSON] проживає разом з позивачем і виявив бажання і в подальшому проживати з батьком. У зв`язку з викладеним, позивач просить винести рішення, яким зменшити розмір аліментів, які будуть стягуватися з позивача на користь [PERSON] на утримання їхніх доньок [PERSON] , народження [INFO] , доньки - [PERSON] , народження [INFO] , та стягнути з позивача аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Ухвалою від 16.09.2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29.10.2025 року представник відповідача [PERSON] надав до суду відзив, згідно якого позовні вимоги відповідач не визнав повністю. Позивач вважав, що син [PERSON] повністю перебуває на його утриманні, і всупереч фактичним обставинам намагається зменшити розмір аліментів. Але сторони з дітьми є внутрішньо переміщеними особами, проживають в одному селі Комарівка Ніжинського району Чернігівської області. Крім сина [PERSON] , у відповідача ще двоє малолітніх дітей. Син [PERSON] навчався з 01.09.2023 по 30.05.2025 в комунальному закладі Комарівська гімназія і був зарахований на цілодобове перебування. На даний час син є учнем 10 класу Комарівського ліцею. Якщо вирахувати розмір аліментів на сина [PERSON] з суми аліментів, які сплачує позивач (а він сплачує мінімальну суму 4450 грн на трьох дітей), то цей розмір складає на одну дитину менше 1500 гривень на місяць. Це свідчить про те, що фактично дитина перебуває на утриманні відповідача. [PERSON] забезпечує свою дитину всім необхідним, турбується про дитину і виховує її. Позивач даним позовом до суду про зменшення розміру аліментів намагається лише особисто відповідачу завдати неприємностей, а не захищати інтереси дітей. Позов не ґрунтується на доказах, що свідчили б про його особисте утримання сина [PERSON] , оскільки останній спільно виховується і утримується. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просить у позові про зменшення розміру аліментів відмовити повністю. 07.11.2025 року представник позивача [PERSON] надала до суду відповідь на відзив, згідно якої зазначила, що згідно з чинним законодавством, аліменти мають бути справедливо розподілені між обома батьками, з урахуванням фінансового становища кожного з них. На жаль, нинішній матеріальний стан позивача, зокрема через відсутність стабільного доходу, не дозволяє виконувати всі фінансові зобов`язання в тій сумі, що була визначена раніше. Окрім цього, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що також суттєво ускладнює фінансові можливості, оскільки обставини, пов`язані з переміщенням, впливають на платоспроможність. Позиція відповідача не спростовує факти, наведених у позовній заяві, та не дає підстав для відмови в задоволенні позовних вимог. Позов подано не з метою уникнення виконання батьківських обов`язків, а з метою справедливого зменшення розміру аліментів з урахуванням зміни матеріального становища. Зменшення розміру аліментів не порушить прав дитини а, навпаки, дозволить забезпечити належне утримання, враховуючи реальні фінансові можливості обох батьків. У зв`язку з викладеним, представник позивача просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Позивач в судовому засіданні пояснив, що сторони та їх діти є внутрішньо-переміщеними особами, проживають в одному селі, позивач з сином проживають в будинку своєї матері, а відповідачка з доньками в будинку своїх батьків. Дохід позивача після винесення судового наказу про стягнення аліментів не змінився, і становить 5-6 тис. грн, з яких у нього близько 4500 грн перераховуються відповідачу як аліменти на трьох дітей. Сімейний стан позивача не змінився, за станом здоров`я він є здоровою особою. До червня 2025 року син навчався в інтернаті, а з вересня 2025 року навчається в звичайній школі у 10-му класі і проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. Не заперечує тієї обставин, що відповідачка приймає участь у вихованні дитини, спілкується з сином, надає йому грошові кошти на утримання, щомісячно, останні рази надавала йому від 1500 до 2000 грн. Місце проживання сина не визначалося, вимог про припинення стягнення аліментів на утримання сина він не заявляв. В останнє судове засідання не з`явилися, сторона позивача надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, зазначили, що відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки після винесення судового рішення про стягнення аліментів матеріальне становище, сімейний стан, здоров`я позивача не змінилися, позовні вимоги про припинення стягнення аліментів на утримання сина позивачем не заявлено. Дійсно з вересня 2025 року син перейшов з інтернату на навчання до звичайної школи, проживає з батьком, але мати спільно з батьком приймає участь у його вихованні, утриманні, щомісячно передає сину кошти на його утримання. В останнє судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №1 від 06.05.2010 року, складеного Комарівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до судового наказу, виданого 03.06.2025 року Борзнянським районним судом Чернігівської області, стягнуто з боржника, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , фактично проживаючого, як внутрішньо переміщена особа за адресою в [ADDRESS] , на ім`я стягувача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої в [ADDRESS] , фактично проживаючої, як внутрішньо переміщена особа за адресою в [ADDRESS] , аліменти на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 16 травня 2025 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки №249, виданої 11.06.2025 року Комарівською сільською радою, дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку про оцінки потреб сім`ї [PERSON] вбачається, що станом на 11.06.2025 року разом з ним проживає його син, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Комарівського ліцею Комарівської сільської ради від 24.10.2025 року №101, [PERSON] приймає участь у вихованні свого сина [PERSON] , учня 10 класу Комарівського ліцею. Відповідно до довідки №439 від 27.10.2025 року КЗ «Комарівська гімназія» [PERSON] навчався у КЗ «Комарівська гімназія» з 01.09.2023 року по 30.05.2025 року та був зарахований на цілодобове перебування. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що аліменти з позивача стягуються на підставі чинного судового наказу, що перебуває на примусовому виконанні. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач не ставить питання про скасування, відкликання, визнання таким, що не підлягає виконанню, або заміну виконавчого листа, виданого на виконання попереднього судового рішення, а також не заявляє вимог про припинення стягнення аліментів на утримання сина. Зі змісту позовної зави позивача вбачається, що він просить зменшити розмір аліментів на утримання двох доньок та стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини йог заробітку (доходу). Позовних вимог про припинення стягнення аліментів на утримання сина не заявлено. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Суд наголошує, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання чи оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц). Таким чином, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства. В свою чергу, якщо спосіб захисту права обраний у позові не передбачений законом і не приводить до відновлення порушеного права, то такий спосіб обраний неправильно, і судом такі вимоги не повинні задовольнятися. Таким чином, за відсутності вимог про припинення або зміну виконання попереднього виконавчого документу про стягнення аліментів на дітей, позов про зменшення розміру аліментів на утримання двох доньок не може вважатися належним способом захисту, а його задоволення не призведе до реального поновлення прав позивача. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed