Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

11.12.2025 року до Заставнівського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ТзОВ «ФК «Кредит Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №5325048 від 04.03.2023 року, за яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 3000,00 грн на строк 105 днів до 17.06.2023 року, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором з боку [PERSON] призвело до виникнення заборгованості перед первинним кредитором ТОВ «МІЛОАН» в розмірі 11973,60 грн. Однак 26.07.2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло прав нового кредитора за кредитним договором №5325048 від 04.03.2023 року на підставі договору відступлення прав вимоги №101-МЛ, у зв`язку з чим до товариства перейшло право вимоги до [PERSON] на суму боргу 11973,60 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості, понесений ним судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн. Ухвалою судді від 12.12.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано докази. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи, відзив не подав. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 04.03.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №5325048, відповідно до якого відповідачу було надано споживчий кредит у розмірі 3000,00 грн (п.1.2), а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом: 900,00 грн, які нараховуються за процентною ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день протягом пільгового періоду (15 днів); 8100,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою в розмірі 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (90 днів) (а.с.7-12). Відповідно до п.2.2.2. договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3. договору. Згідно п.2.2.3. проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. договору є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах згідно п.2.3., 1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною, якщо розмір зобов?язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6. та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. Згідно п.2.3.1. продовження вказаного в п.1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Для продовження строку кредитування позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.5.1. за надання кредиту встановлено комісію в розмірі 570,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Паспорт споживчого кредиту від 04.03.2023 передбачає основні умови кредитування, інформацію щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту (а.с. 13). Вказаний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора R31972 позичальника о 18:52 год. 04.03.2023 (а.с.7). Той факт, що о 18:52 год. 04.03.2023 саме відповідачем [PERSON] було підписано кредитний договір та паспорт споживчого кредиту із застосуванням одноразового ідентифікатора R31972, підтверджено копією довідки про ідентифікацію, де зазначено, що [PERSON] , [INFO] , ідентифіковано Товариством за номером телефону [NUMBER] та присвоєно одноразовий ідентифікатор R31972 (з протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису) (а.с.14). Відповідно до пункту 2.1. договору №5325048 від 04.03.2023, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на картковий рахунок споживача № [NUMBER] . Про успішне перерахування 04.03.2023 грошових коштів на картку відповідача в розмірі 3000,00 грн свідчить копія платіжного доручення 94965106 від 04.03.2023 (а.с. 15 зворот). Із отриманої судом запитуваної інформації, також вбачається факт перерахування позивачем коштів у сумі 3000,00 грн на рахунок відповідача (а.с.46). Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору №5325048 від 04.03.2023 вбачається, що відповідачу нараховувались проценти згідно умов кредитного договору в період з 20.03.2023 по 26.03.2023 за пільговою процентною ставкою, з 27.03.2023 по 24.06.2023 за стандартною процентною ставкою. 19.03.2023 відповідач сплатив плату за тілом кредиту, процентів по кредиту, комісію, тим самим пролонгував кредитний договір (а.с.16). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Аналогічні за змістом положення закріплені у пунктах 1.2, 1.3, 1.4 Договору №5325048 від 04.03.2023, відповідно до яких у встановлений Договором строк, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти, комісію (у разі наявності) та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах визначених Договором. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору №5325048 від 04.03.2023, за яким [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 3000,00 грн на його картковий рахунок, строком на 105 днів, що підтверджується належними доказами, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в строк та на умовах визначених договором. Кредитний договір підписаний сторонами із використанням засобу електронного цифрового підпису, що відповідає вимогам ст.1055 ЦК України. До підписання кредитного договору відповідач був ознайомлений з його умовами, адже без попереднього ознайомлення з умовами кредитного договору, клієнт не може перейти до наступного етапу безпосереднього підписання договору. Відповідно до змісту ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.60 ЦК України). Відповідно дост.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно виписки за кредитним договором №5325048 від 04.03.2023 (а.с.17), заборгованість [PERSON] за кредитним договором №5325048 від 04.03.2023 становить 11973,60 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2790,00 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 8613,60 грн, комісії - 570,00 грн. Контррозрахунку відповідач не надав. 26.07.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №101-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами (а.с.17 зворот, 18-21). Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №101-МЛ від 26.07.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №5325048 від 04.03.2023 (а.с.27). 04.11.2025 за вих. № 22906663/2563 позивачем було надіслано [PERSON] досудову вимогу про негайне погашення заборгованості в сумі 11973,60 грн. (а.с.27 зворот). Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080,1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Надані позивачем докази та відсутність доказів на спростування доводів позивача свідчать про те, що між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»» та [PERSON] виникли кредитні правовідносини від 04.03.2023 на підставі електронного кредитного договору №5325048, що неналежне виконання умов кредитного договору призвело до виникнення у [PERSON] заборгованості перед товариством в розмірі 11973,60 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2790,00 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 8613,60 грн, комісії - 570,00 грн, а тому, позов ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про вирішення питання про судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Так, згідно частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1-3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копії договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 року №0107 (а.с.30 зворот); Акт №Д/9415 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 12.11.2025 на суму 8000,00 грн (а.с.31 зворот); детальний опис наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 (а.с.32). На підтвердження витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн - платіжну інструкцію №36195 від 03.12.2025 (а.с.5). Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 8000,00 грн, і вважає це співмірним обсягу наданих адвокатом послуг з урахуванням їх вартості, наведеної в детальному описі наданих послуг, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved