Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

[PERSON] , в особі свого представника адвоката Ніколаєвої Галини Григорівни, звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 16 квітня 2019 року, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб в Оболонському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис № 367. Від цього шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сторони близько півроку не проживають разом, не виконують сімейні та подружні обов`язки, спільного господарства не ведуть. Спроби сторін врегулювати дану ситуацію позитивного результату не дали, в зв`язку з чим позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід побудувати нове щасливе життя та зберегти здорове бачення про сім`ю їхнім синам. Тому просить суд, розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Оболонським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис № 367. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 грудня 2025 року відкрито провадження по справі і визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. При цьому, 30 січня 2026 року через канцелярію суду представник позивачки подала заяву з проханням розглянути справу №711/12053/25 за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, без їх присутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] також не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Натомість, судова повістка-повідомлення повернулась до суду без вручення відповідачу з причин відсутності останнього за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом направлення SMS-повідомлення про виклик до суду у мобільний застосунок «Viber» та шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзиву проти позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 110 СК України, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 16 квітня 2019 року, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Оболонським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис № 367. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки її перебування у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачкою вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Що стосується судових витрат, то слід зазначити, що судові витрати по справі складаються з витрат позивачки з оплати судового збору, сплаченого за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 1211 грн. 20 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачка в позовній заяві, не просила стягувати із відповідача на її користь такі витрати, а тому, на підставі ст. 13 ЦПК України, суд не вбачає підстав для ухвалення рішення про розподіл судових витрат.

Outcome: approved