Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , якою просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 88063 гривні 41 копійка та судові витрати у вигляді судового збору. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача просив розглянути справу без участі представника позивача. У випадку неявки відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позиції учасників справи. Позиція позивача. Згідно з кредитним договором № 871-14 від 19 вересня 2014 року фондом відкрито [PERSON] кредитну лінію та надано кредит в сумі 100000 грн. для реконструкції житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується реєстром документів отримання кредиту по договору забудовника [PERSON] . В свою чергу [PERSON] зобов`язувався використати кредитні кошти за цільовим призначенням для будівництва вказаного вище житлового будинку, надавши відповідні документи що підтверджують об`єми та цілеспрямованість витрат по даному кредиту, забезпечити завершення будівництва та ввести в експлуатацію житловий будинок (п.3.3.2. договору), а також щоквартально проводити сплату погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним згідно графіку погашення кредиту. Кінцевий строк повернення кредиту 30.11.2024 року. Відповідно заяви від 28.09.2014 року, посвідченою головою Великокам`янської сільської ради, дружина відповідача [PERSON] надала згоду на участь своїм майном та грошовими доходами у виконанні зобов`язань за кредитом на суму 100000 грн. наданим її чоловікові [PERSON] .. Таким чином вона повинна нести солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору. Відповідно до п.3.2.4. договору Фонд, в разі несплати відсотків за користування кредитними ресурсами протягом двох місяців після встановленого терміну чи при утворенні заборгованості по обов`язкових платежах понад 90 днів, вправі вимагати від забудовника дострокового повернення кредиту і виплати відсотків. Внаслідок порушення відповідачами умов кредитного договору № 871-14 від 19.09.2014 року станом на час подання цієї позовної заяви ними не сплачено погашення кредиту в сумі 54373 грн. 86 коп. та 2042 грн. 51 коп. відсотків за користування кредитом. За прострочку платежів згідно розділу 4 договору (майнова відповідальність) відповідачам нарахована пеня в розмір 8084 грн. 65 коп. Крім цього, за утворення простроченої заборгованості по сплаті повернення кредиту понад 30 днів відповідачам нараховано штраф в сумі 3562.39 грн. Також відповідачам нарахований штраф за нецільове використання кредиту в сумі 10000 грн. Позиція відповідачів. Правом на подачу відзиву на позов не скористались, і будь-які докази суду не надали; були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, але не з`явились без повідомлення причин; представник позивача просив розглянути справу у заочному порядку. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Оцінка суду (щодо фактів). 19 вересня 2014 року, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) та Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі уклали між собою договір про надання кредиту для реконструкції житлового будинку [ADDRESS] (а.с.8-11). І зокрема, за цим договором компанія взяла на себе зобов`язання видати [PERSON] кредит у гривні у розмірі 100000 гривень, а [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит протягом 10 років. Забудовнику надається кредит у вигляді грошових коштів для оплати за виконані роботи, надані послуги, закупівлі окремих матеріалів. В пункті 2.4 договору встановлено, що надання коштів здійснюється на особовий рахунок забудовника в Державному ощадному банку України. Датою початку кредитування є дата отримання коштів матеріально-технічних ресурсів чи послуг. Початок кредитування здійснюється шляхом надання авансу на перший етап будівництва в розмірі не більше 30% суми кредиту. Також пунктом 3.2.4. встановлено, що вимагати від забудовника дострокового повернення кредиту і виплат відсотків або звернути стягнення на заставлене майно чи майно поручителя з метою його реалізації на свій розсуд у випадках: встановлення факту нецільового використання кредиту; несплати відсотків за користування кредитними ресурсами протягом двох місяців після встановленого терміну; при утворенні заборгованості по обов`язкових платежах понад 90 днів; нездачі забудовником житла в експлуатацію протягом трьох років з дати видачі першої частини кредиту. Крім цього пунктом 3.3. встановлено, що забудовник зобов`язується використовувати кредит тільки у відповідності до цілей на які він наданий; Забезпечити за рахунок власних коштів та кредитних ресурсів виділених Фондом, завершення будівництва і ведення в експлуатацію житлового будинку загальною площею завершення будівництва і ведення в експлуатацію житлового будинку загальною площею 130 кв.м. протягом 24 місяців з дати видачі першої частини кредиту, для чого забезпечити своєчасне оформлення технічного паспорта та акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку і господарських приміщень; Розпочати погашення кредиту через 26 місяці з дня видачі першої частини кредиту; Повернути кредит протягом 8 років до 30.11.2024 року рівними частинами щоквартально до 15-го числа місяця наступного за звітним кварталом за IY кв. до 30 листопада поточного року, згідно з графіком повернення кредиту, який складається після надання останньої частини кредиту. Також за нецільове використання кредиту забудовник сплачує Фонду штраф в розмірі 10 відсотків від суми наданого кредиту. За прострочку повернення кредиту та оплати відсотків за користування ним Забудовник сплачує пеню з розрахунку подвійної річної облікової ставки Національного банку України, що діє на день виникнення боргу від суми не внесеного в строк платежу за кожний день прострочки. За зрив терміну введення будинку в експлуатацію, згідно п.3.3.2 договору, Забудовник сплачує неустойку в розмірі 500 гривень за кожний місяць зверх терміну передбаченого договором. В разі не введення будинку в експлуатацію та/або несвоєчасному (понад 30 днів з дня введення будинку в експлуатацію) подані у фонд документів щодо здачі будинку в експлуатацію (п.3.2.4.г) Забудовник сплачує фонду неустойку в розмірі 10 відсотків від суми наданого кредиту. В разі утворення простроченої заборгованості по сплаті повернення кредиту понад 30 днів, забудовник сплачує штраф в розмірі 10 відсотків від суми боргу (а.с.8-11). Відповідно до графіку повернення кредиту встановлено початок кредитування 30.10.2014 року, разом з цим встановлений термін будівництва строком 24 місяців та надано суму кредиту у розмірі 100000 грн. Також у вказаному документі встановлений термін повернення кредиту та відсотків за користування ним, а саме: за І кв. до 15 квітня; за 2 квартал до 15 липня; за 3 квартал до 15 жовтня та за 4 квартал до 30 листопада. Крім цього за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків нараховується пеня в розмірі 0.05% за кожний день прострочки платежу. В разі утворення у забудовника простроченої заборгованості по сплаті відсотків понад 30 днів, розмір оплати за користування кредитом підіймається в 2 рази, а саме до 6 відсотків річних на двохмісячний термін, а далі забудовник відповідає згідно п. 3.2.4.в кредитного договору (а.с.13) Заявою від 28 вересня 2014 року [PERSON] , [INFO] надала згоду на участь своїм майном і грошовими доходами у виконанні зобов`язань за кредитом, виданим Обласним фондом підтримки, індивідуального житлового будівництва на селі [PERSON] і бере на себе відповідальність по кредитній угоді № 871-14 від 19.09.2014 року на суму 100 тисяч гривень терміном 10 років (а.с. 15) І свої зобов`язання за договором, компанія виконала у повному обсязі, оскільки видала [PERSON] , вказаний у договорі кредит, але останній у повному обсязі та у вказані строки свої обов`язки не виконав. Через що, у компанії виникло право вимоги до [PERSON] та [PERSON] щодо сплати кредиту у розмірі 88063 гривні 41 копійки, з яких: 54373 гривні 86 копійок - це основна сума боргу, 2042 гривні 51 копійка - сума боргу по відсотках, 13562 гривні 39 копійок штрафи, 10000 гривень заборгованість по неустойці та 8084 гривні 65 копійок заборгованості за пенею. Зміст спірних правовідносин. Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та відповідачами [PERSON] та [PERSON] дійсно виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері кредитування, в яких позивач виступає кредитором, а відповідачі - боржниками, та в межах яких між ними виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, отримати кредит , проценти за користування ним, а також неустойки у виді штрафів та пені, на підставі договору. Оцінка суду (щодо права). Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Положення пункту 1 та 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що права людини і громадянина, його основні обов`язки, а також засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України. Зокрема, положення частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, в силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали. Виходячи з положень частини першої статей 1054, 1055 ЦК України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою) у письмовій формі, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими процентами у розмірі та порядку, що передбачений договором. При цьому, з огляду на положення статті 207 ЦК України, такий договір може бути укладений шляхом обміну сторонами одним або декількома документами, в яких зафіксовано його зміст, та які підписані обома сторонами: споживачем, як однією стороною договору, та уповноваженим на це представником кредитодавця із скріпленням печаткою кредитодавця, як другою стороною договору, при цьому підписи можуть бути електронними за письмовою згодою сторін. Як вже було встановлено судом, [PERSON] та Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі уклали між собою договір № 871-14 від 19 вересня 2014 року відповідно до якого, компанія взяла на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит у гривні у розмірі 100000 гривень. І вона взяті на себе зобов`язання виконала повністю. Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). І зокрема, за цим договором компанія взяла на себе зобов`язання видати [PERSON] кредит у гривні у розмірі 100000 гривень, а [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит протягом 10 років та сплачувати проценти від суми кредиту, які зазначені вище. Відповідно до положень частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання). Але, як вже було встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконували. І тому, суд згідний із тим, що у [PERSON] виник борг по поверненню кредиту у розмірі 54373грн.86коп. та сплаті процентів за користування ним у розмірі 2042грн.51коп. А у [PERSON] ,я к солідарного боржника, виник обов`язок його сплатити, що нею не зроблено. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (ч.1 ст.546 ЦК України), яка має два види штраф та пеня і являє собою грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України). При цьому суд враховує, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). А пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Позивач заявив до стягнення 13562грн.39коп. у вигляді штрафів та 8084грн.65коп. у виді пені, які нараховані згідно з Розділом 4 Договору. При цьому, пеня нарахована за прострочку повернення кредиту та процентів; а штраф 3562грн.39коп. за утворення простроченої заборгованості і 10000грн. за нецільове використання кредиту. А також штраф за не введення будинку в експлуатацію 10000грн. Щодо яких надано розрахунок (а.с.20). Однак п.18 ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). І тому суд констатує, що пеня у розмірі 8084грн.65коп. нарахована позивачем за прострочку повернення кредиту та процентів, а також штраф у розмірі 3562грн.39коп. за утворення простроченої заборгованості не підлягають стягненню з відповідачів. І тому у задоволенні позивних вимог про стягнення цих штрафів і пені слід відмовити. А у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 10000грн. за нецільове використання кредиту теж слід відмовити, але з іншої підстави, зокрема у зв`язку із недоведеністю факту того, що відповідач, який узяв кредит допустив його нецільове використання. Проте інший штраф, зокрема за не введення будинку в експлуатацію у розмірі 10000грн. підлягає стягненню з відповідачів у повному обсязі. Таким чином, зважаючи на усе вище викладене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачами взятих на себе грошових зобов`язань, а тому і доведеним факт порушення права позивача, як кредитора у цих зобов`язаннях, на отримання від відповідачів наступних грошових коштів у розмірі 66416 гривень 37 копійок, з яких: 54373 гривні 86 копійок - борг по кредиту; 2042 гривні 51 копійка - борг по процентах за користування кредитом; 10000 гривень неустойка. Отже позов, підлягає задоволенню частково, виключно в частині грошових коштів, вказаних судом. У стягненні грошових коштів у більшому розмірі слід відмовити. Оцінка суду щодо судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на це та те, що судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684 гривні, які понесені позивачем по цій справі, суд вважає документально підтвердженими (а.с.5), а позов підлягає задоволенню частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто тільки у розмірі 1012грн.12коп. з кожного відповідача. Отже,

Outcome: partial