Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

10 грудня 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Жиліна О.В., звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ та виділення в натурі частини земельної ділянки та припинення права спільної часткової власності, в якому просила поділити в натурі земельну ділянку площею 2,8664 га, кадастровий номер 5323282800:00:005:0130, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, у відповідності до плану поділу земельної ділянки на ділянку № [NUMBER] [PERSON] площею 1,4332 га та ділянку № [NUMBER] [PERSON] площею 1,4332 га, з лінією поділу, що проходить з точки 6 до точки 2 довжиною 265,05 м.; виділити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в натурі 1/2 частину земельної ділянки площею 1,4332 га із загальної площі 2,8664 га, кадастровий номер 5323282800:00:005:0130, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка згідно плану поділу земельної ділянки, позначена на схемі: № 2 [PERSON] площею 1,4332 га, визнавши право власності на неї; припинити право спільної часткової власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,8664 га, кадастровий номер 5323282800:00:005:0130, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області. В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина земельної ділянки площею 2,8664 га, кадастровий номер 5323282800:00:005:0130, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Співвласницею іншої 1/2 частки земельної ділянки площею 2,8664 га, кадастровий номер 5323282800:00:005:0130, є [PERSON] , [INFO] . Згідно договору оренди земельної ділянки № 1499 від 09.08.2021 року земельну ділянку площею 2,8664 га, кадастровий номер 5323282800:00:005:0130, передано в строкове платне володіння та користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Агротех-Гарантія» на 7 (сім) років. Інженером-землевпорядником [PERSON] було спроектовано варіант поділу даної земельної ділянки в натурі по 1/2 частини кожному співвласнику, позначеної на схемі: ділянка № [NUMBER] [PERSON] площею 1,4332 га та ділянка [ADDRESS] [PERSON] площею 1,4332 га. Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 09.12.2025 року, вартість 1/2 частки земельної ділянки площею 1,4332 га від загальної площі 2,8664 га, кадастровий номер 5323282800:00:005:0130, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, становить 44467 гривень 36 копійок. На думку позивача, запропонований варіант розподілу земельної ділянки відповідає найкращим інтересам сторін, здійснений без відхилення від дійсного розміру у вигляді 1/2 частини земельної ділянки, забезпечує можливість експлуатації частин земельної ділянки як окремих об`єктів нерухомості та враховує фактичний порядок користування земельної ділянки, що склався між сторонами, оскільки частки співвласників нерухомого майна є рівними (1/2 частка земельної ділянки площею 2,8664 га), становить 1,4332 га та відповідає розміру належної частки. Ухвалою судді від 11 грудня 2025 року вищенаведену позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Заслухавши позивача, її представника та відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом установлено, що позивачеві [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина земельної ділянки площею 2,8664 га, кадастровий номер 5323282800:00:005:0130, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечної Н.П. серії НРЕ 700473 від 12 липня 2021 року, зареєстрованим у спадковій справі № 26/2018 за № 431, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 липня 2021 року № 265426521 (а.с. 8). Співвласницею іншої 1/2 частки земельної ділянки площею 2,8664 га, кадастровий номер 5323282800:00:005:0130, є відповідач [PERSON] , що підтверджується відповіддю № 2285190 від 29 січня 2026 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] , кваліфікаційний сертифікат № 013447, було спроектовано план поділу земельної ділянки площею 2,8664 га, кадастровий номер 5323282800:00:005:0130, в натурі по 1/2 частини кожному співвласнику, позначеної на схемі: ділянка № [NUMBER] [PERSON] площею 1,4332 га та ділянка [ADDRESS] [PERSON] площею 1,4332 га (а.с. 12 на звороті). Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 09 грудня 2025 року, вартість 1/2 частки земельної ділянки площею 1,4332 га від загальної площі 2,8664 га, кадастровий номер 5323282800:00:005:0130, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, становить 44 467 (сорок чотири тисячі чотириста шістдесят сім) гривень 36 копійок (а.с. 13). Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року №475/97-BP, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно з ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. У відповідності до ч. 1 ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Статтею 367 ЦК України визначено, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). За змістом статті 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Як роз`яснено у пункті 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131 с19) та від 19 травня 2021 року (справа № 501/2148/17, провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється». З урахуванням встановлених судом обставин справи та наведених норм цивільного та земельного законодавства України, зважаючи на те, що сторони по справі є співвласниками земельної ділянки площею 2,8664 га, кадастровий номер 5323282800:00:005:0130, що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою не визначений, за наявності реальної можливості такого виділення, поділу, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved