Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач 14 жовтня 2025 року звернулась до Новокодацького районного суду міста Дніпра з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,3 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м. Позов мотивований тим, що квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться на тимчасово окупованій території. Позивач є власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Новоазовської державної нотаріальної контори Колосовим В.Ф., зареєстрованого в реєстрі нотаріуса за № 2757 від 29 жовтня 1996 року, зареєстроване Новоазовським бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу за № 49 від 13 листопада 1996 року. Право власності позивача на житловий будинок що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано Новоазовським бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу за № 49 від 13 листопада 1996 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Новоазовської державної нотаріальної контори Колосовим В.Ф., зареєстрованого в реєстрі нотаріуса за № 2757 від 29 жовтня 1996 року. А отже, право власності позивача на вищевказану квартиру набуто та зареєстровано у спосіб передбачений законом який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Територія м. Новоазовськ Донецької області, де зареєстроване КП «БТІ» Новоазовського району перебуває у стані тимчасової окупації з 07 квітня 2022 року по теперішній час, отже будь-якої можливості отримати відомості про зареєстровані речові права на вищевказаний житловий будинок у позивача немає. Отже, наразі провести реєстрацію права власності позивача на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , не вбачається за можливе, так як відсутня можливість отримання інформації в БТІ, яке здійснювало реєстрацію прав власності. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16 жовтня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 02 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У судове засідання позивач не з`явилась, натомість її представник адвокат Лимар А.В. письмово просив розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача територіальної громади в особі Маріупольської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Новоазовської державної нотаріальної контори Колосовим В.Ф., зареєстрованого в реєстрі нотаріуса за № 2757 від 29 жовтня 1996 року, зареєстроване Новоазовським бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу за № 49 від 13 листопада 1996 року. 23 липня 2023 року позивач звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області із заявою про реєстрацію прав власності на житловий будинок який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13.09.2023 року позивач отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 69266917, яка мотивована тим, державним реєстратором не отримано відомостей з реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. 02.09.2025 року на адвокатський запит отримано відповідь Комунального комерційного підприємства «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» за № 1822, з якої вбачається, що інформація про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , відсутня. 04.09.2025 року на адвокатський запит отримано відповідь Донецької обласної державної адміністрації за № 6/2302/0/41-25/05.1, у якій зазначено, шо: - місцезнаходження КП «БТІ» Новоазовського району (код ЄДРПОУ 20399056) є вул. Люднікова, буд. 15, м. Новоазовськ, Кальміуський р-н, Донецька обл., 87600, а її засновника Новоазовської міської ради (код ЄДРПОУ 25600793) вул. Леніна, буд. 6, м. Новоазовськ, Кальміуський р-н, Донецька обл., 87600, що з 07.04.2014 року є тимчасово окупованою російською федерацією територією України; - інформація щодо вивезення архівів КП «БТІ» Новоазовського району відсутня. Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 25.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» встановлено, що з 07.04.2014 року вся територія Кальміуського району Донецької області, в тому числі м. Новоазовськ належить до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України ( [NUMBER] ), а отже будь-якої можливості отримати відомості про зареєстровані речові права на вищевказаний житловий будинок у позивача немає. Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. У відповідності із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи обставини справи, те, що позивач на теперішній час позбавлена можливості відновити оригінал біржового контракту на належне їй нерухоме майно, отримати дублікат правовстановлюючого документу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved