Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Волочиської міської ради про позбавлення батьківських прав, а саме: просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 12.08.2015 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач жодного разу не спілкувався з позивачкою та сином, матеріально не допомагав. Наявна заборгованість зі сплати аліментів станом на лютий 2025 року в розмірі 120988,56 грн. Відповідач більше ніж 10 років не піклується про сина, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, духовним розвитком, навчанням. Не здійснює жодних дій для забезпечення харчування, медичного догляду, будь яке спілкування з сином відсутнє. [PERSON] не виконує покладених на нього законом обов`язків та не приймає участі у вихованні сина, а всі питання вирішуються позивачкою самостійно. Відповідач ухиляється від виховання сина, свідомо нехтує своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до батьківських обов`язків та створює умови, які шкодять інтересам сина. У зв`язку з викладеним, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду по суті. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Зазначила, що відповідач останній раз бачив сина в трьохрічному віці. З того часу, жодної цікавості життям сина не проявляє, фінансово не допомагає, аліменти не платить. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Відзив на позов не подав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, вважала позовні вимоги обґрунтованими та вказала про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Додала, що орган опіки та піклування на підставі отриманих матеріалів вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області 13.07.2012, актовий запис № 122. [PERSON] проживає по [ADDRESS] , за цією ж адресою зареєстрований син [PERSON] , що підтверджується довідками № 4021 та № 15, в той час як [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики директора ЗДО «Берізка» № 4 від 25.07.2025 у заклад дошкільної освіти сина привела мати, завжди приймала активну участь у житті групи, регулярно відвідувала батьківські збори, цікавилася життям та успіхами дитини. За весь період перебування [PERSON] у садочку батько до дошкільного закладу не з`являвся, не цікавився успіхами дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування Волочиської міської ради № 535 від 13.11.2025, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Волочиської міської ради № 535 від 13.11.2025, Орган опіки та піклування вважає можливим та доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, які стягуються з відповідач на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , станом на лютий 2025 наявна заборгованість в розмірі 120988 грн. 56 коп.. Починаючи з травня 2019 по лютий 2025, відповідач не здійснив жодного платежу на сплату аліментів. Свідки [PERSON] та [PERSON] , підтвердили факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та повну байдужість до життя сина. В селі, де проживає позивачка та свідки, відповідач не з`являвся більше 10 років. Під час розгляду справи за участі психолога судом з`ясовано думку дитини. Так, [PERSON] пояснив, що востаннє бачив батька орієнтовно в трьохрічному віці. Не пам`ятає його вигляд. За весь час жодного разу не спілкувався з відповідачем, та не вважає його своїм батьком. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як зазначено ВС в постанові від 25.03.2020 № 237/1752/18 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Досліджені під час розгляду справи докази свідчать про те, що відповідач вихованням сина [PERSON] не займається, не піклується про його здоров`я, матеріально не допомагає, проживає окремо, що свідчить про повну байдужість до подальшої долі свого сина. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, що підтверджує відсутність бажання зберегти правовий зв`язок з сином. З огляду на викладене, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо наявності підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягнення судових витрат є правом сторони яка їх понесла. Отже, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved