Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Садгірського районного суду м. Чернівці за підсудністю надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», від імені та в інтересах якого діє представник Кириченко О.М., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представниця позивача просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 2015048171 від 20.03.2017 у розмірі 23 398,51 грн, а також стягнути із відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 5 000,00 грн. У позові зазначає, що 20.03.2017 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2015048171, відповідно до умов кредитного договору, Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. Також зазначає, що відповідачкою не виконані належним чином кредитні зобов`язання, а 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладений Договір факторингу № 24/03/23, згідно якого первісний кредитор АТ «ОТП БАНК» відступив на користь нового кредитора ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» права вимоги за Кредитним договором № 2015048171 від 20.03.2017 року, продукт (CARD), укладеним між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Згідно з даних Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 23 398,51 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту: 14 924,45 грн; заборгованість по відсотках: 8 474,06 грн; заборгованість по комісії: 0 грн. З посиланням на відповідні правові норми просить задовольнити позов та стягнути із відповідачки у судовому порядку існуючу заборгованість за кредитним договором. Від відповідачки [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Вказаний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 12.10.2025 сформований в системі «Електронний суд» та першочергово поданий до Чернівецького районного суду м. Чернівці. На підставі ухвали судді Чернівецького районного суду міста Чернівців Скуляка І.А. від 20.11.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором надіслано за підсудністю до Садгірського районного суду м. Чернівці. Згідно із відомостями протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2025 матеріали справи передані на розгляд головуючого судді Асташева С.А. Своєю ухвалою від 16.12.2025 суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. прийняв зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи визначив проводити в порядку загального спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначив на 05.01.2026, про що секретар повідомила сторони у справі. У судове засідання, представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У позові позивач вказав про те, що ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» не має можливості приймати особисту участь у судових засіданнях по справі, що розглядається судом. Просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача та у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи, за адресою реєстрації та шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду. Про поважні причини неявки суду не повідомила. Будь які клопотання та відзив на позов від неї не надходили. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити відповідне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд доходить таких висновків. Фактичні обставини встановлені судом. Суд встановив, що 20.03.2017 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2015048171, відповідно до умов кредитного договору, Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. У п.1.1 договору визначено розмір та валюту кредиту: 10898,90 грн, цільове призначення: придбання товарів та послуг, строк кредиту: 14 місяців, сума першого внеску 2700,00 грн, розмір процентної ставки 0,01% річних. Даний кредитний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і Позичальнику надано декілька різних послуг кредитування та видача і обслуговування картки. Також банк відкриває рахунок у гривнях та випускає кредитову картку і встановлює на неї кредитний ліміт (1000 грн). Відповідно до п. 2.4 Договору за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі 40% відсотків річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет та по операціях зняття готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0.15 % за день. Згідно з п. 2.5 Договору за користування Кредитом, наданим Держателю протягом Розрахункового циклу, Держателю встановлений пільговий період та відсотки 0,01 % річних протягом цього періоду. Відповідно до п.3.1 Договору Банк має право відступити свої права вимоги за кредитним договором третій особі. У п. 4 Договору містяться реквізити сторін та їх підписи. У Додатку № 1 до Договору передбачений Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту. Також [PERSON] 20.03.2017 підписала згоду Анкету-заяву на отримання кредиту, специфікацію до кредитного договору та надала банку копію паспорту та картки платника податків. Позивач долучає копію Товарного чеку № 5522985 від 20.0.2017 на купівлю телевізора у розстрочку, відповідно до якого і надано кредитні кошти та квитанцію про сплату коштів у ТОВ «Дієса». До матеріалів справи позивач долучає Виписку з рахунка приватного клієнта № 2015048171_CARD, [PERSON] , розрахунковий період з 20.03.2017 по 24.03.2023, відповідно до даних якої у [PERSON] наявний рахунок № [NUMBER] на якому здійснювалися відповідні транзакції. Також вказані фінансові транзакції за рахунком щодо користування кредитними коштами та погашення відсотків за кредитним договором. Згідно із даними розрахунку заборгованості за договором № 2015048171_CARD від 20.03.2017 00:00:00 картковий рахунок [NUMBER] UAH про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту 2680210068 [PERSON] , станом на 24.03.2023, у останньої наявна заборгованість у розмірі 23 398,51 грн. Також суд встановив і те, що 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладений Договір факторингу № 24/03/23, посвідчений Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 265, відповідно до якого Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Право грошової вимоги до Боржників в розмірі Портфеля Заборгованості, яке виникло у Клієнта внаслідок укладення з Боржниками Кредитних договорів та надання Клієнтом Боржникам кредитних коштів. Загальний розмір Портфеля Заборгованості, право вимоги за яким відступається Факторові складається з Портфеля Заборгованості Клієнта по кредитних продуктах. На підтвердження здійснення платежу ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» за цим договором позивач долучає копію платіжної інструкції № 46 від 24.03.2023. Відповідно до цього Договору, даних Акту приймання-передачі реєстру боржників № 1 до Договору та Витягу з додатку №1 до Договору факторингу № 24/03/23, укладеного 24 березня 2023 року, посвідченого Бочкарьовою А.В.., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 265, згідно якого первісний кредитор АТ «ОТП БАНК» відступив на користь нового кредитора ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» права вимоги за Кредитним договором № 2015048171 від 20.03.2017, продукт (CARD), до [PERSON] на суму 23 398,51 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту: 14 924,45 грн; заборгованість по відсотках: 8 474,06 грн; заборгованість по комісії: 0 грн. Відповідачці було надіслано письмову Вимогу про погашення кредитної заборгованості. Даних про добровільну оплату заборгованості до матеріалів справи не долучено. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Вирішуючи заявлені вимоги, суд враховує, що згідно із положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора. Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України). Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17 (провадження № 61-12551св20). Наявність у позивача кредитного договору з усіма додатками, з урахуванням наданого договору факторингу та реєстрів права вимоги, на переконання суду, за відсутності наданих відповідачем доказів протилежного, створює обґрунтовану презумпцію набуття позивачем прав вимоги за спірним договором. Суду надані відповідні документи, зокрема Договір факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року укладений між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», посвідчений Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 265, на підтвердження переходу до позивача права вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 2015048171 від 20.03.2017 на суму 23 398,51 грн, тобто у визначеному первісним кредитором розмірі (після переходу права вимоги жодні додаткові нарахування не здійснювалися). Таким чином позивач, як новий кредитор отримав право вимоги до боржника [PERSON] , а доказів визнання недійсним вказаного вище Договору факторингу суду не надано. Також у судовому провадженні не заперечено факту правомірності укладення такого договору. Згідно з ст. 514 ЦПК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за Кредитним договором № 2015048171 від 20.03.2017 право вимоги за яким перейшло до нового кредитора, позивача у справі. Зобов`язання, яке виникло між сторонами, є грошовим. Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачкою умов кредитного договору. Інших підстав, що свідчили б про припинення між сторонами грошового зобов`язання, суд не встановив. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір № 2015048171 від 20.03.2017 укладений сторонами в письмовому вигляді та під час його укладення сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, строк кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту. Отже укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Як вбачається з матеріалів справи, кредитор свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав йому кредитні кошти, однак в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснила погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у [PERSON] утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором). Відповідачка не надала суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що вона не укладала з АТ «ОТП БАНК» вказаного вище кредитного договору. Також відповідачка не заперечила проти наданого позивачем розрахунку заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України. На час розгляду справи в суді відповідачкою не заявлено клопотання про застосування наслідків пропуску строків позовної давності, а також не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитними договорами у добровільному порядку. Висновки суду. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення, а з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню вище вказана заборгованість за Кредитним договором № 2015048171 від 20.03.2017 у розмірі 23 398,51 грн. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422 гривень 40 копійок, із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у зв`язку із подачею позову в електронному вигляді (платіжна інструкція № 2184 від 08.10.2025), а оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору. Щодо стягнення із відповідачки витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 5 000 грн. суд зазначає наступне. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Згідно із пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу до суду подано: Договір №43115064 про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року та Додаткову угоду №2015048171 від 01 вересня 2025 року, укладені між позивачем та Адвокатським бюро «Ольги Клещ»; Акт №2015048171 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30 вересня 2025 року; Детальний опис наданих послуг до Акту; платіжну інструкцію № 1795 від 01.10.2025 на підтвердження оплати послуг адвоката на суму 5000 грн та документи на підтвердження повноважень адвоката. Відповідно до даних Детального опису наданих послуг були надані послуги на виконання Договору про надання правової допомоги №43115064 від 01.07.2025 та додаткової угоди до нього на суму 5 000 грн, з розрахунку 1000 грн 1 година роботи, а саме: правовий аналіз та консультація 1,5 год 1500 грн; складання позовної заяви 3 год 3000 грн; формування додатків 0,5 год 500 грн. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт понесення таких витрат, та їх розмір. Клопотання про неспівмірність таких витрат відповідачкою не надано, їх розмір не заперечувався. Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн, які потрібно стягнути із відповідачки на користь позивача. На підставі ст.ст. 42, 61 Конституції України, ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610- 612, 625, 633-634, 1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved