Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитними договорами, вказавши в позовній заяві, що 25 лютого 2020 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування №307/7798298-СК. 26.06.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/20-Ф від 26.06.2024, у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №НІ/11/20-Ф від 26.06.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 40015,10 грн., з яких: 20754,52 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19260,58 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 09 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №100764171, який укладений у вигляді електронного документа та підписаний відповідачем електронним підписом відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора. 16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу №16072024 ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 28527,20 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20527,20 грн. сума заборгованості за відсотками. Просить стягнути на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з відповідача заборгованість за кредитними договорами №307/7798298-СК від 25.02.2020 та №100764171 від 09.01.2022. В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надіслав до суду заяву у якій вказує, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 25 лютого 2020 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування №307/7798298-СК шляхом підписання заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування №307/7798298-СК. Із змісту вказаного договору вбачається, що він підписаний [PERSON] власноручним підписом. Відповідно до умов договору №307/7798298-СК від 25.02.2020 року та Паспорту споживчого кредиту за карткою «Велика П`ятірка» сума бажаного кредитного ліміту складає 21000 грн, строк кредитування 12, з автоматичною пролонгацією, пільгова процентна ставка складає 0,0001% , базова процентна ставка 43,2%.. Відповідно до розрахунку за укладеним договором №307/7798298-СК від 25.02.2020 заборгованість [PERSON] складає 40015,10 грн., з яких: 20754,52 сума заборгованості за основною сумою боргу, 19260,58 грн. сума заборгованості за відсотками. 26.06.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/20-Ф, у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру прав Вимог від 26.06.2024 року до договору факторингу №НІ/11/20-Ф від 26.06.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 40015,10 грн., з яких: 20754,52 сума заборгованості за основною сумою боргу, 19260,58 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, судом встановлено, що 09 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір №100764171. Відповідно до умов договору №100764171 від 09.01.2022 року сума позики складає 8000 гривень, строк дії договору до 30 днів, денна процентна ставка складає 0,01% в день. Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» свої зобов`язання зо договором виконало, переказавши на платіжну картку № [NUMBER] відповідача кредит у розмірі 8000 грн.. 16.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно до реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025 року до договору факторингу №16072024 від 27.02.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 28527,20 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20527,20 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №128271 від 12.08.2025. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, згідно з положеннями ч. 1ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні до суду, що становить 1514,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved