Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюбу, зареєстрований 10 липня 2018 року у Костопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №128, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/3 від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття та стягнути судові витрати з відповідача. В обґрунтування позову зазначає, 10.07.2018 року зареєструвала шлюб з відповідачем та від шлюбу вони мають доньку [PERSON] . Зазначає, що подружні стосунки між ними припинені, не ведуть спільного господарства, майже не спілкуються, сімейні обов`язки не виконують, з лютого 2024 проживають окремо. Вказує, що спільна дочка проживає з нею та вона належним чином піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Зазначає, що відповідач не надає всіх належних коштів на утримання дочки та не забезпечує усім необхідним. Також зазначає, що відповідач має задовільний стан здоров`я, інших осіб на утриманні не має, працевлаштований та має стабільний дохід, а тому спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі. 04.11.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає часткового, а саме розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/5 від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивачкою не надано достатніх доказів, які б вказували на підстави стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки та що він спроможний сплачувати саме такий розмірі аліментів. Також зазначає, що у відповідача на утриманні перебувають батьки, батько інвалід 2 групи, мати працює з мінімальною заробітною платою. Відповідач не має у власності нерухомого чи рухомого майна, а тому стягнення аліментів у вказаному розмірі поставить його у скрутне матеріальне становище та призведе до утворення заборгованості з оплати аліментів, комунальних послух, вплине на якість життя його сім`ї. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнає частково. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 липня 2018 року у Костопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №128, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, сторони не бажають більше перебувати у зареєстрованому шлюбі. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовної вимоги в частині розірвання шлюбу. З матеріалів справи судом встановлено, що спільна неповнолітня дочка сторін [PERSON] проживає разом з матір`ю позивачкою по справі. Згідно приписів ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3512 грн. Встановлено, що відповідач з 09.10.2017 по цей час проходить службу в поліції та з 06.11.2024 призначений на посаду інспектора роти №5 батальйону №1 полку УПП в Рівненській області. З 17.08.2025 перебуває у відрядження в районі проведення активних бойових дій та бере участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Встановлено, що батько відповідача [PERSON] є інвалідом ІІ-групи, та відповідач допомагає, своїм батькам фінансово, зокрема сплачує комунальні послуги, що підтверджується матеріалами справи. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивачки, суд враховує позицію позивачки, що відповідач є особою працездатного віку, фізично здоровий, офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, на утриманні має батьків, а також, що позовні вимоги визнав частково. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частики частки від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Окрім того, цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Позивачка звернулася до суду з позовом 23.09.2025 року, а тому, за правилами ст.191 Сімейного кодексу України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки, при подачі позову, позивачка звільняється від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави, судовий збір у розмірі 1331,20 грн. та на користь позивачки 1211,20 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial