Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 1 листопада 2023 року по 1 листопада 2025 року в сумі 11978 грн. 25 коп., абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період 1 липня 2023 року по 1 листопада 2025 року в сумі 472 грн. 92 коп., а також, 401,86 грн. 3 % річних, 1376,12 грн. інфляційних втрат, 159,57 грн. - пені, посилаючись на те, що відповідач не проводив у встановлені строки їх оплату. Послуги відповідачу надавалися за адресою: [ADDRESS] , в межах встановлених норм та тарифів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 68 ч. 1 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог ст. 66 ч. 1 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до вимог ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати. Відповідно до вимог ст. 20 ч. 3 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 20 ч. 3 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року (із змінами та доповненнями) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а плата за послуги з теплопостачання вносяться власниками квартир, наймачами, орендаторами щомісячно, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності у житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не проводив у встановлені строки оплату за наданні послуги , а тому з нього необхідно стягнути на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» борг за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 1 листопада 2023 року по 1 листопада 2025 року в сумі 11978 грн. 25 коп., абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період 1 липня 2023 року по 1 листопада 2025 року в сумі 472 грн. 92 коп. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 401,86 грн. 3 % річних, 1376,12 грн. інфляційних втрат, 159,57 грн. - пені суд приходить до наступних висновків. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає що в задоволенні позовних вимог у цій частині, слід відмовити.

Outcome: partial