Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивувало тим, що 18.05.2024 між сторонами у справі за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua) було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1397-0066. Кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в розмірі 8000,00 грн, строком кредитування 365 днів, базовий період 21 день, із зниженою ставкою 1,45 % в день. Комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, однак відповідач, не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі, внаслідок чого станом на 19.09.2025 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 51540,00 грн, з яких: 8000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 42340,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 1200,00 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Разом з тим позивач застосував до позичальника програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 11540,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 40000,00 грн. З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 40000,00 грн, з яких: 8000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 32000,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 11.11.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначено про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлий шляхом розміщення оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також шляхом направлення кореспонденції за його зареєстрованим місцем проживання, однак конверт повернувся до суду з відміткою на довідках «Укрпошти» про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався. Враховуючи зазначене вище та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правова позиція щодо застосування вказаних норм чинного законодавства викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 18.05.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №1397-0066, згідно умов якого [PERSON] , отримав кредит у розмірі 8000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, строк на який надається кредит 365 календарних днів. Дата повернення (виплати) кредиту 17.05.2025, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,50 % - денна процентна ставка на дату укладення договору. Даний договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С4559. Договір містить номер особистого електронного платіжного засобу відповідача: [NUMBER] , а також електронну адресу. Згідно з довідки, Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» було здійснено переказ коштів в сумі 800,00 грн на карту № [NUMBER] на виконання договору №1397-0066 від 18.05.2024. Отже, позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» було у повному обсязі виконано своє зобов`язання. Згідно з розрахунку заборгованості за №1397-0066 від 18.05.2024, станом на 10.09.2025, сума основного боргу відповідачки становить 8000,00 грн, залишок по відсотках 42340,00 грн, залишок комісій 1200,00 грн, загальна сума 51540 грн. Отже, відповідачем [PERSON] допущено прострочення виконання зобов`язання. Як вбачається із позовної заяви, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 11540,00 грн, за умови погашення позичальником решти заборгованості да кредитним договором в розмірі 40000,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1397-0066 від 18.05.2024 у розмірі 40000,00 грн, з яких: 8000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 32000,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які належать до договірних зобов`язань, а саме випливають з договору кредиту, встановив, що права позивача відповідачем [PERSON] порушені, а тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Outcome: approved