Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] (далі- Позивач) до [PERSON] (далі-Відповідач) про розірвання шлюбу та розгляд справи призначено на 20 жовтня 2025 року. 20 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на 20 листопада 2025 року в зв`язку із неявкою Відповідача, щодо якого відсутні відомості про повідомлення належним чином про дату, час та місце розгляду справи. 20 листопада 2025 року розгляд справи відкладено на 18 грудня 2025 року в зв`язку із неявкою Відповідача, щодо якого відсутні відомості про повідомлення належним чином про дату, час та місце розгляду справи. 04 грудня 2025 року до суду повернулось повідомлення про вручення Відповідачеві повідомлення про виклик із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до статті 128 Цивільного процесуального кодексу України вважається повідомленням належним чином про дату, час та місце розгляду справи. 18 грудня 2025 року розгляд справи відкладено на 29 січня 2026 року в зв`язку із першою неявкою Відповідача, повідомленого належним чином про дату, час та місце розгляду справи 29 січня 2026 року Позивач в судове засідання не з`явилась, її Представник надіслав до суду заяву про проведення судового засідання без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення, відзив на позов, а також будь-які докази чи пояснення до суду не надав. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин та не подав відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 08 січня 2026 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 02 липня 2013 року між нею та Відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції. Від шлюбу у Позивача та Відповідача [INFO] народився син - [PERSON] . Підставою для розірвання шлюбу є те, що з серпня 2023 року сторони проживають окремо, надії на збереження сім`ї немає. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам Позивачки Враховуючи викладене, відповідно до статей 105, 110 Сімейного кодексу України Позивач наполягає на його розірванні. Відповідач відзив на позов, а також будь-які докази чи пояснення по суті справи до Суду не надав. ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , відповідно до якого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції 02 липня 2013 року зареєстровано шлюб між Позивачем та Відповідачем, про що в той же день зроблено відповідний актовий запис № 780. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка залишилось [PERSON] , а прізвище дружини - [PERSON] . 2.Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є Позивач та Відповідач. IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що 02 липня 2013 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано в установленому законодавством порядку. На цей час, відповідно до тексту позовної заяви, поданої та підписаної Позивачем особисто, сім`я фактично припинила існування, Позивач та Відповідач втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб фактично припинив існування. V. Висновки суду Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позивач в позовній заяві виклав свою позицію щодо фактичної відсутності шлюбних відносин. Суд розцінює вказану позовну заяву, підписану Позивачем особисто, як відсутність вільної згоди Позивача на продовження шлюбу та використання ним права на припинення шлюбних відносин. Суд вважає, що в позовній заяві викладені дійсні причини позову про розірвання шлюбу, відсутність фактичних шлюбних взаємин подружжя. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідач будь-які докази до суду не надав. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то сплата судового збору в цій справі покладається на Відповідача в повному обсязі. Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок мають бути покладені на Відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved