Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

представник позивача подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» суму заборгованості за кредитним договором № 665837091 від 30 грудня 2020 року у розмірі 57665,50 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 30 грудня 2020 відповідач уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» кредитний договір № 665837091. Кредитний договір № 665837091 укладено у формі електронного документа з використанням відповідачем електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора MNV83DJ8. Перед укладенням кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: перейшла на офіційний сайт ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» - www.moneyveo.ua; зареєструвалася на даному сайті, створила особистий кабнет позичальника; за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» заповнила та подала Заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання; пройшла належну перевірку (верифікацію), ознайомилася та підтвердила згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, перебувають в загальному доступі - опубліковані на сайті www.moneyveo.ua, та є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору; отримала на номер телефону, вказаний у заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використала для підписання кредитного договору № 665837091; надала згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» щодо укладання кредитного договору № 665837091 (підписала кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Таким чином відповідач ініціювала укладення кредитного договору № 665837091, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Одночасно з підписанням кредитного договору, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відправив на електронну адресу, вказану відповідачем у заявці, електронний лист з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного кредитного договору у формі, що унеможливлює зміну його змісту. Отже, у кредитному договорі № 665837091 сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Згідно умов кредитного договору № 665837091 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконало свій обов`язок та перерахувало відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 14490,00 гривень 30.12.2020 на банківську картку відповідача № [NUMBER]. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 та в подальшому - додаткові угоди до нього щодо продовження терміну його дії, відповідно до яких до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 665837091. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 665837091. 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 665837091 у розмірі 57665,50 гривень. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» у розмірі 57665,50 гривень, з яких: 14489,10 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 43176,40 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 серпня 2025 року відкрито провадження по справі, задоволено клопотання ТОВ «Юніт Капітал» про витребування доказів -зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати інформацію. 21 серпня 2025 року представник відповідача подала суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі посилаючись на наступне. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів, кінцевим з яких є позивач ТОВ «Юніт Капітал», на підставі договорів факторингу, які були укладені 28 листопада 2018 року, 05 серпня 2020 року та 04 червня 2025 року. При цьому кредитний договір № 665837091 від 30 грудня 2020 року, який нібито підписаний [PERSON] , був укладений після укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року. Права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. При цьому, чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізований належним чином. Умовами пункту 1.3 договору факторингу від 28.11.2018 передбачено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно із пунктом 2.1 договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Кредитний договір між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] нібито був укладений 30 грудня 2020 року, тобто після укладення ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору про відступлення прав вимоги № 28/1118-01 від 28.11.2018. Із наведеного слідує, що вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не існувало, відтак сторони не могли передбачити, що 30 грудня 2020 року цим товариством буде укладено кредитний договір з відповідачем. За таких даних, на момент укладання договору факторингу 28 листопада 2018 року, зобов`язання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] не існувало, як і не існувало право вимоги у товариства до [PERSON] , а тому до ТОВ «Таліон плюс» не могло перейти право вимоги до укладання кредитного договору. При цьому укладання додаткових угод між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» щодо строку дії договору факторингу укладеного 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2024 року не змінює предмету договору та часу виникнення зобов`язань між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», пролонгація договору лише продовжує відносини, які виникли у 2018 році, що підтверджується змістом додаткової угоди № 19 від 28 листопада 2019 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року згідно якої сторони дійшли згоди викласти п. 8.2 Договору в наступній редакції: «8.2 Строк дії цього договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором». Відтак, до ТОВ «Юніт Капітал» не перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 665837091, оскільки кредитний договір укладено 30 грудня 2020 року, а договір факторингу, за умовами якого фактору передано право вимоги за кредитними договорами, укладено 28 листопада 2018 року, тобто до укладення кредитного договору. Також, до позовної заяви не було додано інформації, чи було направлено повідомлення [PERSON] про відступлення права вимоги по кредитному договору № 665837091 від 30 грудня 2020 року, в якому зазначено про необхідність сплати заборгованості на користь ТОВ «Юніт Капітал», або інших попередніх замінених кредиторів. Крім того до позовної заяви не доданий паспорт відповідача з інформацією про місце її реєстрації. Також у тексті позовної заяви неправильно зазначено прізвище позивача « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] », що ще раз підтверджує, що у позивача немає копії паспорта відповідача. До позовної заяви додано квитанцію з Укрпошти про надсилання копії позовної заяви відповідачу, при цьому відповідачем 23.07.2025 року була отримана копія дещо іншої позовної заяви задовго до подання позову до суду. Таким чином ТОВ «Юніт Капітал» не довело порушення його прав з боку відповідача [PERSON] та наявність у нього права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 665837091 від 30.12.2020, який укладений після відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Таліон Плюс», а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» відсутні, оскільки ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» не мали права на подальше відступлення права вимоги, якою вони не володіли, а також відсутності належних доказів на підтвердження будь-якої заборгованості у відповідача по наданому кредиту, у зв`язку з чим сторона відповідача не вбачає правових підстав для задоволення позову. Крім того представник відповідача просила стягнути з ТОВ «Юніт Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 40000,00 гривень. 26 серпня 2025 року представник позивача подав суду відповідь на відзив, в якому вказав, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 - якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги - означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності Сторін. Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. 06.04.2021 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 128 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 40261,10 гривень. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. З урахуванням викладених обставин, можна зробити висновок, що Сторони виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. Таким чином, право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 06.04.2021, тобто після укладання Кредитного договору № 665837091 від 30.12.2020. Отже, відповідач не врахував усі матеріали справи та помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Проте, відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. Відповідно до умов договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 передача (відступлення) прав вимоги здійснюється у момент підписання реєстру прав вимог. При цьому така передача не прив`язується до конкретного кредитного договору, а охоплює всі права вимоги, зазначені в реєстрах. Згідно з умовами договору факторингу, клієнт (первісний кредитор) зобов`язувався передати фактору всі права вимоги, зазначені в реєстрах прав вимоги. Це підтверджує факт фактичного відступлення прав вимоги, яке не обмежується виключно моментом укладення кредитного договору чи датою договору факторингу, а відбувається на підставі відповідного реєстру. Зокрема, реєстр прав вимоги до договору факторингу від № 28/1118-01 від 28.11.2018, до якого включено Кредитний договір № 665837091 від 30.12.2020 укладено 06.04.2021, тобто через три місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є майбутнім, як помилково вважає відповідач. Реєстр прав вимоги, підписаний сторонами, містить всі необхідні дані (сума вимоги, боржник, дата переходу, підписи), то він є достатнім доказом передачі права вимоги. Істотними умовами договору факторингу є предмет договору та ціна відступлення права вимоги. Оскільки сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, це підтверджує належне відступлення права вимоги. Крім того, сторони погодили викласти зазначені умови договору в реєстрі. Враховуючи викладене, позивач належним чином підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки виконав умови договору факторингу та надав відповідні документи. Висновок відповідача про відсутність переходу права вимоги є необґрунтованим, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні моменту виникнення права вимоги та його передачі за договором факторингу. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820- 01. Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 строк дії цього Договору закінчується 04 серпня 2021 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину. 31.01.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», укладено додаткову угоду № 2 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року, відповідно до п. 1 якої Сторони домовились продовжити строк дії Договору до 31.12.2022 включно (копія долучена до позовної заяви). 30.12.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду № 3 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, відповідно до п. 1 якої Сторони домовились продовжити строк дії Договору до 30.12.2024 включно. Пунктом 2.1. Розділу 2 (Предмет договору) Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Тобто предметом Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 встановлено, що Реєстр прав вимоги - означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за цим Договором. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у разі бажання та необхідності Сторін. Згідно п. 4.1. Право вимоги переходить від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі установленій у відповідному додатку. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 57665,50 гривень. Отже, договір № 05/0820-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 05.08.2020 по 30.12.2024. З урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто підписання реєстру прав вимог - передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності Договору факторингу - до 30.12.2024. Слід також звернути увагу, що відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 Фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс») має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. Тобто, створення Реєстрів прав вимог до договорів факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та № 05/0820-01 від 05.08.2020 відбувається за формою, що визначена у відповідних додатках. Таким чином, вбачається, що вищезгадані Реєстри можуть бути укладені в будь-який момент чинності Договорів факторингу, а перехід права вимоги відбувається в день підписання кожного з Реєстрів. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором (Додаток № 18 до позовної заяви). За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників. Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 57665,50 гривень. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Отже, позивач дійсно підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки він виконав умови договору факторингу, надавши відповідні документи. Позивач набув право вимоги до відповідача на підставі Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025. Умовами зазначеного договору передбачено, що підтвердженням факту переходу прав вимоги є підписання сторонами відповідного реєстру боржників. Відтак, сам факт здійснення оплати не є предметом доказування у межах даного спору, а також не впливає на дійсність переходу прав вимоги відповідно до положень чинного законодавства та договору факторингу. Крім того якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Отже, не є підставою для звільнення боржника від виконання кредитного договору те, що він не був повідомлений про відступлення права грошової вимоги, а лише означає виконання боржника свого зобов`язання перед кредитодавцем, з яким укладав договір, що не виконано. Також позивач не погоджується з вимогою про стягнення витрат на правничу допомогу, вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки розмір витрат на професійну правову допомогу є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи та необґрунтованим відносно складності справи. 03 вересня 2025 року представник відповідача подала заперечення на відповідь на відзив, в яких просила відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі з наступних підстав. В позовній заяві позивач на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором № 665837091 від 30.12.2020 посилається на те, що між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором, який був укладений 30.12.2020, що взаємовиключає одне одного, оскільки за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. Позивачем зазначено, що відступлення права за кредитним договором № 665837091 від 30.12.2020 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» згідно з договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №128, який складено 06.04.2021, що виключає той факт, що станом на момент укладення договору факторингу №05/0820-1 від 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором. Крім того позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги №28/1118-01 від 28.11.2018, як і за іншими договорами факторингу, на які посилається представник позивача у своїй позовній заяві. З матеріалів справи також вбачається, що на час укладення договору відступлення права вимоги № 28/1118-01 від 28.11.2018 сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Тобто, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на час укладення договору відступлення прав вимоги 28.11.2018 не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і навіть не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли вже після укладення вказаного договору. Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Кредитний договір № 665837091 ніби був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова» та [PERSON] 30 грудня 2020 року. Разом з тим, договір факторингу № 28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова» відступило право вимоги ТОВ «Таліон плюс», був укладений 28 листопада 2018 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , відтак, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року. Додані до позовної заяви витяги з реєстру прав вимоги №128 від 06.04.2021 року, №10 від 31.07.2023 та №04/06/25-Ю від 04.06.2025, що також підтверджує факт відсутності на час укладення вищевказаного договору факторингу у первісного кредитора права вимоги до [PERSON] за зазначеним вище кредитним договором. Враховуючи зазначене, ТОВ «Юніт Капітал» у встановленому законом порядку не доведено факту відступлення права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 665837091 від 30.12.2020 від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а отже, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал». З огляду на вищевикладене, на момент укладення договору факторингу 28.11.2018 первинний кредитний договір, право вимоги за яким відступається, мав би бути укладеним між первинним кредитором та боржником, тому ТОВ «Таліон плюс» не могло набути права вимоги за договором кредиту № 665837091 від 30.12.2020 на підставі договору факторингу, оскільки на момент його укладення будь-яких зобов`язальних відносин між первинним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] не існувало. Права кредитора за договором № 665837091 від 30.12.2020 до позивача не перейшли, внаслідок чого позивач не набув прав кредитора по відношенню до позичальника [PERSON] , а тому позов задоволенню не підлягає. Отже, ТОВ «Юніт Капітал» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] кредитним договором № 665837091 від 30.12.2020. Також, позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» не підлягають задоволенню у зв`язку зі спливом строку давності заборгованості. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Кредитний договір № 665837091 був укладений 30.12.2020. Зважаючи на вищевикладене, право вимоги за вищевказаним кредитним договором сплив 30.12.2023, що є підставою для відмови в позові. Крім того пунктом 4.1 Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному Додатку. Проте такого Реєстру прав вимоги, оформленого відповідного до вказаного додатку, зокрема, підписаного сторонами договору факторингу, позивачем не надано, а зміст наданого витягу не відповідає вимогам, встановленим договором факторингу щодо форми реєстру прав вимоги, отже не підтверджує переходу права вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем, від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». До того ж такий витяг сформований на окремих аркушах та викликає сумніви у достовірності такого документу і як наслідок позовні вимоги є необґрунтованими та не доведеними, а тому слід відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Щодо судових витрат представник відповідача вказала наступне. Процесуальні кодекси України не вимагають від сторони, яка заявляє про відшкодування витрат, надання доказів на підтвердження того, що саме таку, а не іншу кількість часу адвокат витратив на виконання робіт та не вимагають наведення обґрунтування, чому саме таку кількість часу витратив адвокат на відповідні дії. Витрати на правничу допомогу, заявлені відповідачем обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами. Мотивування позивача щодо неспівмірності заявлених витрат є нікчемним через відсутність належних доказів, неправильного застосування процесуального законодавства та явну необґрунтованість. Витрати на правничу допомогу, заявлену позивачем представник відповідача просила зменшити до 500 гривень, при цьому зазначила, що представник позивача не надав детального опису наданих робіт (послуг); також, представником позивача не було додано докази про оплату наданої правничої допомоги (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ тощо). 15 вересня 2025 року представник позивача подав додаткові пояснення у справі, в яких зазначив наступне. З урахуванням визначених строків дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. 06.04.2021 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги 128 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 40261,10 гривень. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. З урахуванням викладених обставин, можна зробити висновок, що Сторони виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. Таким чином, право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 06.04.2021, тобто після укладання Кредитного договору № 665837091 від 30.12.2020. Відповідно до умов договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 передача (відступлення) прав вимоги здійснюється в момент підписання реєстру прав вимог. При цьому така передача не прив`язується до конкретного кредитного договору, а охоплює всі права вимоги, зазначені в реєстрах. Зокрема, реєстр прав вимоги до договору факторингу від № 28/1118-01 від 28.11.2018, до якого включено Кредитний договір № 665837091 від 30.12.2020 укладено 06.04.2021, тобто через три місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є майбутнім. Позивач належним чином підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки виконав умови договору факторингу та надав відповідні документи. Висновок відповідача про відсутність переходу права вимоги є необґрунтованим, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні моменту виникнення права вимоги та його передачі за договором факторингу. Надані позивачем витяги з Реєстру прав вимоги до Договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, № 05/0820-01 від 05.08.2020 та № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 підписані та мають печатки уповноважених осіб, а також зазначена вся важлива інформація, а саме: номер реєстру, номер договору, дата договору, суми заборгованостей, реквізити сторін. Реєстри прав вимоги в межах договорів факторингу містять інформацію, яка відповідно до законодавства України належить до таємниці фінансової послуги. Це положення закріплене в статті 10 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», де зазначено, що конфіденційна інформація, яка стосується фінансових послуг, не підлягає розголошенню без згоди відповідних осіб, крім випадків, прямо передбачених законом. У контексті договорів факторингу така інформація включає деталі щодо боржників, їхніх зобов`язань. З матеріалів справи вбачається, що подані витяги з реєстрів прав вимоги за договором факторингу відповідають вимогам, встановленим законодавством України. Отже, право вимоги за Кредитним договором № 665837091 від 30.12.2020 передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та в подальшому позивачу ТОВ «Юніт Капітал» на підставі Реєстрів прав вимоги, які оформлені належним чином. 22 жовтня 2025 року представник відповідача подала суду заяву, в якій вказала, що стороні відповідача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стало відомо, що Тараненко Артем Ігорович є засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», з яким ТОВ «Юніт Капітал» уклав договір факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025. Разом з тим Тараненко Артем Ігорович як адвокат уклав з ТОВ «Юніт Капітал» договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-1 від 05.06.2025, на підставі якого в цій справі адвокат просить стягнути з [PERSON] правничу допомогу у розмірі 7000 гривень. Більше того з фінансової звітності ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» стало відомо, що чинний керівник ТОВ «Юніт Капітал» Хлопкова Марія Сергіївна протягом 2020-2021 була головним ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та перебувала в підпорядкуванні у Тараненка Артема Ігоровича , тобто була підзвітною, отримувала вказівки та підлягала його контролю. Цей факт може свідчити про змову вищевказаних осіб з метою отримання прибутку. Сторона відповідача вбачає в цьому конфлікт інтересів у адвоката Тараненка А.І. та порушення правил адвокатської етики, а отже стягнення витрат на правничу допомогу в цій справі є незаконним. Також відповідачем 23.07.2025 була отримана копія дещо іншої позовної заяви, підписаної саме адвокатом Тараненко А.І. ще задовго до подання позову до суду, у відповідь було направлено лист позивачу. Наразі позовна заява підписана та подана самою [PERSON] , що ще раз доводить зв`язок цих осіб. 22 жовтня 2025 року представник відповідача подала суду клопотання про витребування оригіналу електронного доказу, в якому просила витребувати у ТОВ «Юніт Капітал» оригінали наступних електронних доказів: договорів факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, № 05/0820-01 від 05.08.2020 та № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 разом з усіма додатками до них; квитанцію про переказ грошових коштів за кредитним договором № 665837091 від 30.12.2020 та оригінал самого кредитного договору № 665837091 від 30.12.2020. 27 жовтня 2025 року представник позивача подав заперечення на клопотання про витребування доказів, в яких вказав, що з клопотання про витребування доказів вбачається, що заходи, вжиті особою, яка подає клопотання для отримання даного доказу відсутні. Зокрема, представник відповідача в своєму клопотанні про витребування доказів не вказав обставини, які може підтвердити цей доказ, а також підстави, з яких випливає, що цей доказ має позивач. Позивач не має оригіналів Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020; квитанції про перерахування коштів за кредитним договором № 665837091 від 30.12.2020; кредитного договору № 665837091 від 30.12.2020, зокрема, в позовній заяві зазначено в кого знаходяться оригінали відповідних письмових доказів. У наявності позивача є лише засвідченні копії зазначених документів, які надані попереднім кредитором, та подані до суду разом із позовною заявою. Оригінали вищезазначених документів перебувають у попередніх кредиторів - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». При цьому Договір факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, витяг з Реєстру Боржників до Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 - наявні лише в одному примірнику. Передача та довга відсутність даних документів може: позбавити компанію можливості надати оригінали у разі перевірки державними органами; створити ризик їх втрати або пошкодження, що поставить під загрозу не тільки сам договір, але й права та обов`язки сторін, закріплені у ньому. Також позивач на підтвердження позовних вимог надав витяг з Реєстру боржників, тобто офіційно засвідчену частину тексту з оригінального документа, що містить лише певну, вибрану інформацію та дані, які є актуальними для конкретної справи. В свою чергу Реєстр Боржників за договором факторингу містить конфіденційну інформацію про боржників, їх фінансові зобов`язання та інші дані, що підпадають під законодавство про захист персональних даних або комерційну таємницю. У випадку потреби, позивач може надати засвідчену копію договору факторингу та оригінал витягу з Реєстру Боржників для суду, оскільки він має певну, вибрану інформацію та дані, що є важливими для справи, а засвідчена копія, зокрема, має юридичну силу та може використовуватися як доказ у суді. 27 жовтня 2025 року представник позивача подав суду додаткові пояснення у справі в яких вказав, що доводи відповідача щодо того, що адвокат Тараненко А.І. є бенефіціарним власником ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», не мають жодного значення для розгляду справи. Законодавство України не містить заборони для адвоката бути учасником (засновником) господарського товариства та водночас надавати правничу допомогу іншим юридичним особам. Вимоги Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стосуються лише недопустимості конфлікту інтересів. Наявність корпоративних прав у товаристві не може сама по собі розглядатися як конфлікт інтересів без підтвердження конкретних суперечностей між професійними обов`язками адвоката та його особистими інтересами. Адвокат Тараненко А.І не здійснює представництво інтересів ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і не надає правничої допомоги, а діє виключно в інтересах та в межах повноважень ТОВ «Юніт Капітал» як належного правонаступника у зобов`язанні. Слід зауважити, що фінансові компанії в Україні за своєю природою є суб`єктами господарювання, корпоративні права в яких зосереджені у відносно невеликого кола власників. Це абсолютно звичайна практика ринку і вона жодним чином не створює конфлікту інтересів, не впливає на належність правничої допомоги та не може бути предметом оцінки суду. Факт відступлення права вимоги від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «Юніт Капітал» є господарською операцією, яка не має жодного стосунку до питань допустимості представництва у процесі. Таким чином, наведені твердження представника відповідача є безпідставними та не стосуються предмета доказування. Таким чином, посилання відповідача на наявність конфлікту інтересів є необґрунтованими, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. 05 листопада 2025 року представник відповідача подала суду заяву, в якій вказала, що 22 жовтня 2025 року представником відповідача в системі Електронний суд подано клопотання про витребування доказів. В судовому засіданні 23 жовтня 2025 року вищевказане клопотання розглянуто не було, з причин надання часу стороні позивача для ознайомлення та реакції на вищевказане клопотання. Разом з позовною заявою сторона позивача також подавала клопотання про витребування доказів, яке судом було задоволено без надання стороні відповідача часу на його ознайомлення та висловлення своєї думки щодо поданого клопотання, що, на думку сторони відповідача, є порушення принципів рівності всіх учасників процесу, змагальності сторін, диспозитивності та процесуальної рівноправності сторін. 24.10.2025 ТОВ «Юніт Капітал» подало через систему Електронний суд заперечення на клопотання про витребування доказів. У вищевказаному клопотанні сторона позивача зазначає про відсутність оригіналів письмових доказів, таких як: оригінал Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; оригінал Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020; оригінал квитанції про перерахування коштів за кредитним договором №665837091 від 30.12.2020; оригінал кредитного договору № 665837091 від 30.12.2020. Також, позивачем не надано доказів підтвердження оплати ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ціни продажу за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, тобто суми грошових коштів, що сплачуються фактором клієнту після підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників на умовах договору. Тобто, фактично позивачем не доведено передання права вимоги за кредитним договором. Це свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки право вимоги за кредитним договором № 665837091 від 30.12.2020 до позивача не перейшло. 05 листопада 2025 року представник відповідача подала додаткові пояснення у справі в яких вказала, що сторона відповідача погоджується з твердженням, що адвокат може бути засновником і власником юридичних осіб, але, в даному випадку постає питання: чи дотримано в даному випадку принцип незалежності адвокатської діяльності адвоката Тараненко Артема Ігоровича? Як вже зазначала сторона відповідача, адвокат Тараненко Артем Ігорович є засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», з яким ТОВ «Юніт Капітал» уклали низку договорів факторингу. ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» масово викуповує борги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», представником якого також є Тараненко Артем Ігорович. Адвокат Тараненко Артем Ігорович - кінцевий бенефіціарний власник фінансової компанії ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», які викуповують борги інших фінансових компаній. Головним бухгалтером ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» була та ж сама особа, яка є і директором ТОВ «Юніт Капітал» - Хлопкова Марія Сергіївна. По цим компаніям адвокат Тараненко А.І. займається стягненням заборгованостей і виставляє по 5-7 тис. грн. за «незалежну правничу допомогу» по кожному боржнику, які «будуть сплачені у майбутньому» його адвокатському бюро, але в жодній справі до цього часу не було надано доказів фактичної оплати таких витрат, тобто є ознака, що вони складаються формально лише з метою збільшення суми стягнення. Тобто, порушується принцип незалежності адвокатської діяльності та наявний очевидний конфлікт інтересів а адвоката Тараненко Артема Ігоровича. Принцип незалежності адвокатської діяльності передбачає, що адвокат повинен діяти вільно, без будь-якого втручання чи тиску з боку державних органів, політичних партій, інших адвокатів, суддів, а також без урахування власних інтересів, що можуть суперечити інтересам клієнта. Цей принцип гарантує свободу адвоката у здійсненні своєї діяльності, дозволяючи йому захищати права клієнта незалежно від інших обставин. Конфлікт інтересів адвоката - це ситуація, коли особисті інтереси адвоката суперечать професійним обов`язкам і можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість при наданні правової допомоги. Тобто, коли адвокат або його близькі родичі мають прямий матеріальний або інший інтерес у результаті справи, що може поставити під сумнів його об`єктивність та незалежність. Неприпустимість конфлікту інтересів передбачено у статті 9 Правил адвокатської етики, за приписами якої під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками перед клієнтом, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи не вчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності. Таким чином, адвокат Тараненко Артем Ігорович не є незалежним і має явний конфлікт інтересів, а саме разом з [PERSON] , яка була одночасно бухгалтером у 2 та є директором в 1 з вищевказаних компаній, в тому числі його компанії, та з іншими особами, володіє низкою фінансових компаній та фактично реалізує їх інтереси по стягненню боргів, і як кінцевий бенефіціарний власник однієї з компаній у ланцюгу має особисту заінтересованість у них. Суд не може допустити конфлікту інтересів адвоката, якщо це суперечить принципам справедливості та законності, тому в позовних вимогах має бути відмовлено. 11 грудня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду надана інформація. 17 грудня 2025 року представник відповідача подала суду клопотання, в якому просила визнати відповідь АТ КБ «Приватбанк» від 11.12.2025 неналежним доказом у справі посилаючись на наступне. Сторона позивача також подавала клопотання про витребування доказів, яке судом було задоволено без надання стороні відповідача часу на його ознайомлення та висловлення своєї думки щодо поданого клопотання, що, на думку сторони відповідача, є порушення принципів рівності всіх учасників процесу, змагальності сторін, диспозитивності та процесуальної рівноправності сторін. Більше того, стороні відповідача не було надіслано клопотання про витребування доказів, і сторона відповідача не мала змоги ні ознайомитись з ним, ні оскаржити ухвалу, бо ухвала оскарженню не підлягає. В інформації, наданій АТ КБ «Приватбанк», містяться також персональні дані відповідача, згоду на відкриття яких [PERSON] АТ КБ «Приватбанк» не надавала. Сторона позивача подала клопотання про витребування доказів, що означає, що цих доказів в сторони позивача не було і в них немає достатніх фактичних даних, щоб підтвердити певні обставини позову, що призводить до визнання позовної заяви не доведеною, тобто фактично сторона позивача переклала обов`язок зі збирання доказів на суд. Також, витребування доказів зайняло багато процесуального часу і призвело до затягування процесу. У відповіді, наданій АТ КБ «Приватбанк» не надано відповідей та інформації, що була затребувана, тому відповідь можна вважати неповною та неінформативною, у відповіді не вказано призначення платежу та хто саме був відправителем коштів. Зарахування грошей відбулось 30.12.2020, право вимоги грошей спливло 30.12.2023, тому є підстави для відмови в позові. 17 грудня 2025 року представник відповідача подала суду заяву про застосування строку позовної давності. 17 грудня 2025 року представник відповідача подала суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу сторони позивача до 500 гривень, оскільки представник позивача не надав детального опису наданих робіт (послуг). Також, представником позивача не було додано докази про оплату наданої правничої допомоги (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ тощо). Також для позивача такі позовні заяви є типовими і адвокат не витратив багато часу для їх складання. Тому, враховуючи вищевикладене, сторона відповідача не вбачає підстав для відшкодування витрат відповідача на правову допомогу адвоката у розмірі 7000,00 гривень. Також позивач не просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, заявлену відповідачем. 18 грудня 2025 року представник позивача подав додаткові пояснення у справі, в яких вказав, що відповідач знову надає ті ж аргументи стосовно витрат на правничу допомогу, хоча позивач вже надав свої контраргументи на них. У зв`язку з цим, позивач вказує на можливе зловживання відповідачем своїми процесуальними правами та затягування розгляду справи. Крім того твердження представника відповідача про те, що представник позивача начебто не надав детального опису наданих робіт (послуг) не відповідає дійсності. Вартість виконаних робіт представником позивача є обґрунтованою та такою, що відповідає критеріям обґрунтованості та розумності у розумінні приписів ч. 3 ст. 141 ЦПК України є співмірною зі складністю справи та документально підтвердженою. Вимога відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу надану позивачу до 500 гривень є безпідставною і неспівмірною з обсягом наданих адвокатом позивача послуг. Представник відповідача в клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу заявляє наступне: «Також, звертаємо увагу суду першої інстанції, що позивач не просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, заявлену відповідачем». Дане твердження не відповідає дійсності, адже позивачем не одноразово висловлювалися заперечення щодо заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу в зв`язку з їх необґрунтованістю та завищеністю. Позивач не погоджується з вимогою про стягнення витрат на правничу допомогу, вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки розмір витрат на професійну правову допомогу є завищеним, неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи та необґрунтованим відносно складності справи. 23 грудня 2025 року представник позивача подав додаткові пояснення у справі, в яких вказав, що відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання та платіжним дорученням ініціювало переказ коштів в загальній сумі 14490,00 гривень на картковий рахунок відповідача. На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжне доручення № 20ffe9cab5d7-4094-9799-bc8bd135b8a7 від 30.12.2020 з відміткою Товариства. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є небанківською фінансовою установою, та не надає фінансових платіжних послуг. А отже, не має повноважень щодо надання документів, що посвідчують переказ коштів (банківських платіжних доручень). Товариство в межах виконання умов укладеного Договору ініціює платіжні операції шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого зарахування на рахунок отримувача надавачем фінансових платіжних послуг отримувача. Жодного юридичного факту щодо помилкового або неналежного переказу на рахунок відповідача коштів за кожною із транзакцій, ініційованими ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», не встановлено, таким чином позивач документально підтвердив виконання перерахування коштів відповідачеві. Позивачем належними доказами доведено факт виконання зобов`язання первинного Кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 14490,00 гривень. В свою чергу, відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача або докази неотримання кредитних коштів не надано. Щодо строків позовної давності - Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, а саме: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Відповідно, дана норма передбачає, що строки, визначені статтями 257-259 (позовна давність), 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України продовжуються на строк дії воєнного стану. Закон від 14.05.2025 № 4434-IX «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» передбачає виключення з Цивільного кодексу України пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення». Саме цей пункт передбачає зупинення перебігу позовної давності, передбаченої ЦКУ, на період дії воєнного стану. Проте вищезазначений Закон, також зазначає, що він набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування. Закон був надрукований в офіційному виданні «Голос України» від 03.06.2025 №108, тобто набрання чинності відбулося 04.09.2025, саме з цієї дати відбулося відновлення обчислення строків позовної давності. Виходячи з цього, до 04.09.2025 діяли вищезазначені нормативно-правові акти. Крім того позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 665837091 від 30.12.2020, подана до суду 29.07.2025, тобто за більше ніж за місяць до набрання чинності закону Законом від 14.05.2025 №4434-IX. Отже, оскільки законодавець зупинив перебіг позовної давності, позивач дотримався її строків, тому строк позовної давності щодо повернення коштів на момент подачі позовної заяви не закінчився. 19 січня 2026 року представник відповідача подала суду заяву в якій вказала, що позивач не надав суду: належного та детального розрахунку заборгованості; доказів законності нарахування процентів, штрафів та пені; доказів відповідності заявлених сум вимогам ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування». Банківська виписка, надана судом на запит, підтверджує лише факт надходження коштів, але не підтверджує структуру боргу, законність нарахувань та розмір заявлених вимог. Аналіз указаних норм, дає підстави для висновку про те, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим. Тому, нарахована позивачем сума по відсоткам за користування кредитом 43176,40 гривень не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того, передбачення в договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, тим самим порушує його права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем. Будь-які нарахування понад встановлений законом граничний розмір є незаконними та не створюють обов`язку відповідача сплачувати ці суми. У зв`язку з викладеним, відсутні правові підстави для задоволення позову, а тому позовні вимоги підлягають відмові у повному обсязі. 26 січня 2026 року представник позивача подав суду додаткові пояснення у справі, в яких вказав, що відповідно до Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору відповідач особисто обрала для себе суму кредиту, строк кредитування та мала змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 14490,00 гривень (сума виданого кредиту) * 30 (строк Кредиту) * 0,32 (процентна ставка) / 100= 1391,10 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 30 днів); 1391,10/30= 46,37 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 30.12.2020 - 29.01.2021 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»). 29.01.2021 відповідачем здійснено частковий платіж у розмірі 0,90 гривень заборгованості за тілом кредиту та 1391,10 гривень заборгованості за нарахованими відсотками. Часткова сплата відповідачем заборгованості доводить його освідомленість щодо укладення договору та існування заборгованості за ним. Згідно з п.1.4.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 583,45 процентів річних, що становить 1,59 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 14489,10 гривень (сума виданого кредиту)*1,59 (процентна ставка)/100 = 231,83 гривень (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 30.01.2021- 28.02.2021 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»). Відповідно до п. 1.7.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 841,80 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 14489,10 гривень (сума виданого кредиту)* 2,30 (процентна ставка)/100 = 334,70 гривень (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 29.02.2021 - 06.04.2021 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»). 04.03.2021 нараховано різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду. 06.04.2021 відбулося відступлення права вимоги за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 14 489,10 гривень (сума виданого кредиту)* 2,30 (процентна ставка)/100 = 334,70 гривень (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 07.04.2021-28.05.2021 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Таліон Плюс»). 31.07.2023 відбулося відступлення права вимоги за договором факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яке в подальшому перейшло до позивача. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Відповідач не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не звертався за додатковим роз`ясненням положень договору, тобто не скористалася цим своїм правом. Уклавши Договір, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на сайті Первісного кредитора. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, справу просив розглянути за його відсутності. Представник відповідача - Нечитайло М.О. в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, просила відмовити з підстав викладених у відзиві та інших заявах, поданих представником відповідача. Крім того просила залишити без розгляду клопотання про витребування доказів. Також, представник відповідача просила застосувати строк позовної давності з підстав викладених письмово, при ухваленні судом рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 30 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 665837091 в електронній формі, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові кредит на суму 14490,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі -Правила). Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (MNV83DJ8). Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 14490,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. У пункті 1.2 договору сторони погодили, що кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі Дисконтний період). Пунктом 1.4 договору передбачено, що за користування кредитом протягом Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.4.1. виключно на період строку визначеного в пункті 1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 117,12 % річних, що становить 0,32% від суми кредиту за кожний день користування ним; 1.4.2. за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах пункту 1.3. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в пункті 1.2 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 583,45% річних, що становить 1,59% в день від суми кредиту за кожний день користування ним; 1.4.3. у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому пунктом 1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 622,20 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку статті 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах пункту 1.3. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. За умовами пункту 1.7 договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; 1.7.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 841,80 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Як вбачається з змісту пункту 4.1 договору невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. За умовами пункту 4.3 договору сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання у розмірі, визначеному в пункті 1.7.2 договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України. Відповідно до пункту 4.4 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Аналогічна інформація викладена в Паспорті споживчого кредиту до договору № 665837091 від 30 грудня 2020 року. Договір підписано [PERSON] в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV83DJ8, відправленим 30 грудня 2020 року о 13:07:35, введеним 30 грудня 2020 року о 13:08:50. Також договір містить РНОКПП відповідача - [NUMBER] , номер її паспорту - [NUMBER] , адресу - [ADDRESS] , електронну адресу - [INFO] , та номер мобільного телефону - [NUMBER] . Аналогічні відомості містяться в довідці щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». На виконання умов Кредитного договору № 665837091 від 30 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано грошові кошти в розмірі 14490,00 гривень на картковий рахунок відповідача [NUMBER] , який вказаний в заявці [PERSON] на отримання грошових коштів в кредит, що підтверджується даними платіжного доручення № 20ffe9ca-b5d7-4094-9799-bc8bd135b8a7 від 30 грудня 2020 року. Факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача також підтверджується даними листа № 20.1.0.0.0/7-251201/94667-БТ від 01.12.2025, наданого АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 12 серпня 2025 року, відповідно до якого на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ; також емітувались інші картки; номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період 30.12.2020 - 04.01.2021 - [NUMBER] був/є фінансовим та знаходиться/знаходився в анкетних даних [PERSON] . По рахунку(ах) [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зарахування коштів на суму 14490 гривень від 30.12.2020. За даними виписки за карткою № [NUMBER] , 30.12.2020 на вказану карту надійшов переказ коштів у розмірі 14490,00 гривень. Коментар: Viplata zaima Moneyveo. Не підлягає оподаткування. ID платежу 1520866149. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», станом на 06 квітня 2021 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 665837091 від 30 грудня 2020 року становить 40261,10 гривень, яка складається з: 14489,10 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 25772,00 гривні - заборгованість за процентами. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі Договір) пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1 Договору). Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2). Відповідно до додаткових угод № 19, № 26, № 27, до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2019 року, 31 грудня 2020 року та від 31 грудня 2021 року укладених між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», Сторони домовилися продовжити строк дії договору до 31 грудня 2020 року, до 31 грудня 2021 року, та до 31 грудня 2022 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 128 від 06 квітня 2021 року на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за № 3470 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 665837091 від 30 грудня 2020 року, загальна заборгованість 40261,10 гривня. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс», станом на 31 липня 2023 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 665837091 від 30 грудня 2020 року становить 57665,50 гривень, яка складається з: 14489,10 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 43176,40 гривень - заборгованість за процентами. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (далі Договір) пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1 Договору). Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору та закінчується 04 серпня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2). Відповідно до додаткових угод № 2, № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, 03 серпня 2021 року та від 30 грудня 2022 року укладених між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», Сторони домовилися продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно та до 30 грудня 2024 року включно. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2021 року на виконання договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», за № 3043 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 665837091 від 30 грудня 2020 року, загальна заборгованість 57665,50 гривень. Згідно договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. Перелік боржників зазначений в Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 04 червня 2025 року до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за № 1969 значиться боржник [PERSON] кредитний договір № 665837091 від 30 грудня 2020 року. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3ЗаконуУкраїни «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За змістом статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З договору № 665837091, укладеного 30 грудня 2020 року [PERSON] з ТОВ Манівео швидка фінансова допомога», вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі Договір) пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У п.п.1.3 Договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 Договору). Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1 Договору). Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2). 28 листопада 2018 року, укладено Додаткову угоду № 19 до зазначеного Договору факторингу № 28/1118-01, якою строк його дії продовжено до 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. 31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу №28/1118-01, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. Отже, строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року був неодноразово продовжений, тому суд розцінює критично і не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений після спливу строку дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 128 від 06 квітня 2021 року на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за № 3470 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 665837091 від 30 грудня 2020 року, загальна заборгованість 40261,10 гривня. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (далі Договір) пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У п.п.1.3 Договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 Договору). Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1 Договору). Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору та закінчується 04 серпня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2). 03 серпня 2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/0820-01, що продовжила строк договору до 31 грудня 2022 року включно. 30 грудня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 05/0820-01, що продовжила строк дії договору до 30 грудня 2024 року включно. Отже, строк дії договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року був неодноразово продовжений. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2021 року на виконання договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», за № 3043 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 665837091 від 30 грудня 2020 року, загальна заборгованість 57665,50 гривень. Згідно договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. Перелік боржників зазначений в Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 04 червня 2025 року до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за № 1969 значиться боржник [PERSON] кредитний договір № 665837091 від 30 грудня 2020 року. При цьому умовами укладених договорів факторингу передбачено перехід права вимоги з моменту підписання реєстру права вимоги та не пов`язано з оплатою за договором факторингу. Таким чином до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № 665837091 від 30 грудня 2020 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», станом на 06 квітня 2021 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 665837091 від 30 грудня 2020 року становить 40261,10 гривень, яка складається з: 14489,10 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 25772,00 гривні - заборгованість за процентами. При укладенні договору факторингу первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передав ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за договором № 665837091, укладеним з [PERSON] на суму заборгованості у розмірі 40261,10 гривень. У пункті 1.2 договору № 665837091 сторони погодили, що кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. Таким чином, ТОВ «Таліон Плюс» набувши право вимоги за договором кредиту, строк якого сплинув, не мав права нараховувати відсотки згідно умов договору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 665837091 від 30 грудня 2020 року підлягають частковому задоволенню та з відповідача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 40261,10 гривень, з яких: 14489,10 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 25772,00 гривень - заборгованість за процентами, при цьому суд враховує, що відповідачем були порушені умови договору № 665837091 щодо своєчасного погашення заборгованості, а на час розгляду справи суду не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості у добровільному порядку, при цьому, умови договору позичальнику роз`яснені та зрозумілі, про що свідчить електронний підпис відповідача в договорі № 665837091 від 30 грудня 2020 року. У стягненні з відповідача відсотків нарахованих ТОВ «Таліон Плюс», як таких, що нараховані поза межами строку кредитування, передбаченого умовами договору № 665837091 від 30 грудня 2020 року, суд відмовляє. Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності суд приходить до наступного. Кредитний договір № 665837091 укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 30 грудня 2020 року. Позивач звернувся до суду з позовом 29 липня 2025 року. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався, та відмінений з 24:00 30 червня 2023 року на всій території України Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 року «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Відповідно до пункту 12 ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, а саме: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому неодноразово продовжений, останній раз з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб. Закон «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 передбачає виключення з Цивільного кодексу України пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення». Враховуючи, що як на дату укладення кредитного договору - 30 грудня 2020 року, так і на дату звернення позивача до суду з позовом - 29 липня 2025 року, строки позовної давності були продовжені, тому позивач звернувся до суду з позовом в межах строку позовної давності та відсутні підстави для застосування строку позовної давності. Щодо посилання представника відповідача, що відповідь АТ КБ «ПриватБанк» від 11 грудня 2025 року є неналежним доказом, суд приходить до наступного. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Як визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 187 ЦПК України, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін. Враховуючи, що позивач разом із позовною заявою подав клопотання про витребування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформації щодо емітування картки на ім`я відповідача та зарахування коштів в період отримання кредиту у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», обґрунтував заявлені вимоги, тому вирішення вказаного клопотання не потребувало виклику сторін, що передбачено п. 7 ч. 2 ст. 187 ЦПК України. Таким чином, витребувана інформація має відношення до предмету спору, отримана у передбачений законом спосіб, тому є належним та допустимим доказом і не потребує згоди відповідача на її отримання. Не є підставою для відмови у задоволенні заявлених вимог про стягнення суми боргу факт написання у позові прізвища відповідача з помилками, оскільки позивач в подальшому зазначав відповідача як « [PERSON] » і досліджені у судовому засіданні докази підтвердили, що саме вона отримала кредит у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а заповнюючи заявку від 30.12.2020 на отримання грошових коштів в кредит вказувала свої анкетні дані не державною мовою, що викликало певні неточності правопису. Також, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на наявність конфлікту інтересів у адвоката Тараненка А.І. та [PERSON] , порушення ним правил адвокатської етики, оскільки вказані обставини не мають значення для правильного вирішення даної справи про стягнення з відповідача суми боргу, не є предметом даного провадження і жодним чином не впливають на вирішення питання про розподіл судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до платіжної інструкції № 20000 від 18 липня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» задоволено частково, а саме на 69,82%, тому сума судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 1691,32 гривень (69,82% від 2422,40 гривень) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд приходить до наступного. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Із положень ч. ч. 1-5 ст.137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом. Так, порядок обчислення гонорару адвоката Тараненка А.І. визначений у п. 3 Договору від 05 червня 2025 року про надання правничої допомоги № 05/06/25-01, укладеного між Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» (виконавець) та ТОВ «Юніт Капітал» (клієнт), відповідно до якого гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до Договору (Додаток № 1 до Договору). Після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає Клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 до договору № 05/06/25-01 від 05.06.2025, Виконавець надав, а Клієнт отримав наступні послуги: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 665837091 від 30.12.2020 тривалістю 2 години вартістю 5000,00 гривень; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 665837091 від 30.12.2020 тривалістю 2 години вартістю 1000,00 гривень; підготовка адвокатського запиту тривалістю 1 година вартістю 500,00 гривень; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 665837091 від 30.12.2020 на рахунок позичальника тривалістю 1 година вартістю 500,00 гривень; загальна вартість наданих послуг - 7000,00 гривень. Порядок обчислення гонорару адвоката Нечитайло М.О. визначений у п. 3 Договору від 13 серпня 2025 року про надання правничої допомоги № 13/08/25, укладеного між адвокатом Нечитайло Маргаритою Олегівною та [PERSON] (клієнт), відповідно до якого вартість послуг (гонорар адвоката) за даним договором визначається за домовленістю сторін. Згідно Детального опису робіт (наданих послуг) та Акту приймання-передачі документів та наданої правничої допомоги № 1, Адвокат передає, а Клієнт зобов`язується прийняти такі проекти документів та правничу допомогу у вигляді: вхід у справу, ознайомлення з матеріалами справи тривалістю 2 години вартістю 4000,00 гривень; надання консультації правового характеру з опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини тривалістю 6 годин вартістю 12000,00 гривень; складання проекту відзиву на позовну заяву, оформлення пакету документів, подання відзиву з додатками до суду тривалістю 9 годин вартістю 18000,00 гривень; складання проекту клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції тривалістю 1 година вартістю 2000,00 гривень; участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції вартістю 4000,00 гривень. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» задоволено частково, а саме на 69,82%, тому витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 4887,40 гривень (69,82% від 7000,00 гривень) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому суд відмовляє відповідачу в зменшенні розміру витрат на правничу допомогу, оскільки розмір заявлених позивачем витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Також витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 12072,00 гривень (30,18% від 40000,00 гривень) підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. При цьому, враховуючи предмет спору та складність справи, заперечення представника позивача проти стягнення витрат відповідача на оплату правничої допомоги суд розцінює критично та не приймає до уваги за їх необґрунтованості та недоведеності, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження необґрунтованості та завищення витрат відповідача на правничу допомогу по справі, а представником відповідача підтверджено розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу. Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги.

Outcome: partial