Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.01.2025 р. між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 8691184. 12.09.2025 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12092025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 12.09.2025 р. до договору факторингу № 12092025 від 12.09.2025 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 28070 грн. 00 коп. з яких: 7000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 8400 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками; 12670 грн. 00 коп. сума заборгованості за пенею, штрафами. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 8691184 в розмірі 28070 грн. 00 коп. з яких: 7000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 8400 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками; 12670 грн. 00 коп. сума заборгованості за пенею, штрафами та понесені судові витрати. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» при зверненні до суду з вказаною позовною заявою просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Крім того, представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.01.2025 р. між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 8691184, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 7000,00 грн., строком на 360 днів, на споживчі (особисті) потреби. 12.09.2025 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12092025 відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідач свої договірні зобов`язання перед позивачем не виконав, допустивши прострочення та утворення заборгованості у розмірі 28070 грн. 00 коп. з яких: 7000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 8400 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками; 12670 грн. 00 коп. сума заборгованості за пенею, штрафами. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено ст.ст. 549, 611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості в розмірі 7000 грн. 00 коп. за основною сумою боргу та в розмірі 8400 грн. 00 коп. за відсотками, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача 12670 грн. 00 коп. суми заборгованості за пенею, штрафами, суд зазначає, що згідно пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася. Оскільки штраф нарахований у період дії в Україні воєнного стану, то відповідач як позичальник на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в будь-якому випадку звільняється від обов`язку сплати на користь позивача, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено 2422,40 грн. судового збору. Предметом позову є стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, яка у загальному розмірі складає 28070,00 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у загальному розмірі 15400,00 грн. За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 1329,00 грн. (2422,40 грн.*15400,00 грн./28070,00 грн.).

Outcome: partial