Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

08.12.2025 року до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя звернулося ТОВ «Коллект Центр» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №CCNG-630584046 від 27.02.2017 року у розмірі 46570,91 грн, а також судових витрат у виді судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 27.02.2017 року між відповідачем та АТ «Альфа Банк» було укладено кредитний договір №CCNG-630584046. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 1000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 27.02.2017 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 26 відсотків. Кредитодавець належним чином виконав умови договору, надав у користування позичальника кредитні кошти в порядку передбаченому умовами договору. Крім того, позивач звертає увагу, що 18.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» було змінено найменування банку на АТ «Сенс Банк». 17.05.2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «Флексіс» було укладено договір №2, відповідно до якого АТ «Альфа Банк» відступило на користь ТОВ «Флексіс», останні набув права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі і за договором №CCNG-630584046. 18.05.2021 року між ТОВ «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі і за договором №CCNG-630584046. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь позивача права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі і за договором №CCNG-630584046. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, тому станом на день формування позовної заяви сума заборгованості становить 46570,91 грн, з яких: заборгованість за основним за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту) 36479,82 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 4183,68 грн заборгованість за пенею та/або штрафами 3951,69 грн, інфляційні збитки 1592, 93 грн, нараховані три відсотки річних 362, 79 грн. 10.12.2025 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а, відтак суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.02.2017 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір шляхом підписання оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлюваної кредитної лінії та підписанням акцепту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит: тип кредиту встановлення відновлюваної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії до 200000,00 грн, процентна ставка 26,00 відсотків річних, тип ставки - фіксована; обов`язковий мінімальний платіж складає 7 відсотків від суми загальної заборгованості, але не менше 50 грн, найменування кредитного продукту «Масимум-готівка». Також, 27.02.2017 року відповідач підписав анкету заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», та 27.02.2017 року ознайомився з довідкою про умови кредитування з використанням картки «Масимум-готівка». Із виписки по особовому рахунку за період з 01.03.2017 року по 01.04.2020 року вбачається, що АТ «Сенс Банк» (стара назва АТ «Альфа Банк») виконав умови цього договору та надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом. Згідно розрахунку здійсненому АТ «Сенс Банк» станом на 17.05.2021 року заборгованість становить 40431,51 грн, яка складається: прострочене тіло кредиту 35615,55 грн, відсотки за користування кредитом 3951,69 грн, овердрафт 863,27 грн. 17.05.2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено договір №2, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку №1-1 до договору, що додається до даного договору на паперовому носії. Сторони погодили, що за фактом відступлення прав вимоги фактор стає стороною всіх основних договорів, укладених між клієнтом та боржниками, перелік яких міститься у Додатку 1-1 до договору, в силу чого до фактора переходять всі права, які належить клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів. Відповідно до додатку 1-1 до договору факторингу №2 від 17.05.2021 року, у переліку під номером 7644, вказаний договір №CCNG-630584046 від 01.03.2017 року, боржник [PERSON] , сума за основною заборгованістю в валюті договору на дату укладення договору 36479,82 грн, сума заборгованості в валюті договору (проценти та комісія за договором) на дату укладення договору 0,00 грн, пеня/штрафи на дату укладення договору факторингу 3951,69 грн. 18.05.2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №18-05/21 , відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку №1-1 до договору, що додається до даного договору на паперовому носії. Сторони погодили, що за фактом відступлення прав вимоги фактор стає стороною всіх основних договорів, укладених між клієнтом та боржниками, перелік яких міститься у Додатку 1-1 до договору, в силу чого до фактора переходять всі права, які належить клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів. Відповідно до додатку 1-1 до договору факторингу №18-05/21 від 18.05.2021 року, у переліку під номером 7644, вказаний договір №CCNG-630584046 від 01.03.2017 року, боржник [PERSON] , сума за основною заборгованістю в валюті договору на дату укладення договору 36479,82 грн, сума заборгованості в валюті договору (проценти та комісія за договором) на дату укладення договору 0,00 грн, пеня/штрафи на дату укладення договору факторингу 3951,69 грн. 10.01.2023 року між ТОВ «ФК «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги, відповідно до якого за своєю правовою природою даний договір є правочином з передання первісним кредитором шляхом продажу прав вимоги, визначених у даному договорі новому кредитору (відступлення права вимоги). Відповідно до п. 2.1 вказаного договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісного кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах , визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків та інших осіб, до яких перешли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами) з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Згідно копії реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, у переліку під номером 24890, вказаний договір №CCNG-630584046 від 01.03.2017 року, боржник [PERSON] , сума заборгованості за основним зобов`язанням 36479,82 грн, сума заборгованості за нарахованими відсотками 4183,68 грн, пеня 3951,69 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України 1955,72 грн, а всього 46570,91 грн, сума виданого кредиту 21 000,00 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За статтями 512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №CCNG-630584046, здійсненим АТ «Сенс Банк» (стара назва АТ «Альфа Банк»), загальна сума заборгованості складає 40431,51 грн, яка складається: прострочене тіло кредиту 35615,55 грн, відсотки за користування кредитом 3951,69 грн, овердрафт 863,27 грн. 17.05.2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено договір №2, за яким ТОВ «ФК «Флексіс» набуло право вимоги до відповідача у розмірі 36479,82 грн, сума заборгованості в валюті договору (проценти та комісія за договором) на дату укладення договору 0,00 грн, пеня/штрафи на дату укладення договору факторингу 3951,69 грн, на загальну суму 40431,51 грн. Згідно розрахунку, здійсненого ТОВ «Вердикт Капітал», останній здійснив нарахування відсотків за кредитним договором у розмірі 4183,69 грн, а також штрафні санкції за ст. 625 ЦК України. Проте фактично вказаний розрахунок містить лише зазначення вказаної суми без зазначення періоду нарахування відсотків, розміру відсоткової ставки, та належного розрахунку вказаної суми. Крім того, позовна заява також не містить обґрунтування підстав нарахування вказаних відсотків ТОВ «Вердикт Капітал». Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у розмірі 40431,51 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати пропорційно до задоволених вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий й збір у розмірі 3028,00 грн, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2628,82 грн. 02.09.2024 року між ТОВ «Коллект Центр» та ФОП [PERSON] було укладено договір №02-09/2024-6 про надання правової допомоги. Відповідно до п. 2.1 виконавець на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги. Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 24 від 01.10.2025 року та витягу акту про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року позивачем було отримано наступні послуги: усна консультація, 2 години, вартість 4000,00 грн, складання позовної заяви, 4 години - 12000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені не в повному обсязі, суд вважає, що понесені витрати позивачем на правову допомогу також підлягають зменшенню.

Outcome: partial