Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

До Сколівського районного суду Львівської області 19 вересня 2025 року в порядку цивільного судочинства, за допомогою системи «Електронний суд», звернувся позивач [PERSON] в особі належно уповноваженого представника (на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 18 вересня 2025 року серія ВС №1400880) [PERSON] з позовною заявою до Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , право власності на житловий будинок загальною площею 96, 5 кв. м. (літера «А-2»), з господарськими будівлями та спорудами літна кухня (літера «Б»), сарай (літера «В»), убиральня («літера «Г»), сарай (літера «Д»), огорожа (№1), ворота (№3), огорожа (№4), які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 23 жовтня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №15, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Корчинською сільською радою Сколівського району Львівської області 24 жовтня 2006 року. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що 05 травня 2010 року складено відповідний актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 27 вересня 2018 року. Зазначає, що батько залишив на його ім`я заповіт, посвідчений 24 березня 2006 року секретарем виконкому Корчинської сільської ради Сколівського району Львівської області Злоторович І. В. та зареєстрований в реєстрі за №16, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що б належало йому на день смерті, він заповів позивачу. Зазначає і те, що після смерті батька залишилось спадкове нерухоме майно, зокрема житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які знаходяться в [ADDRESS] . Позивач вказує, що є єдиним спадкоємцем за заповітом, спадщину він фактично прийняв шляхом спільного проживання та реєстрацією зі своїм батьком в одному будинку на день його смерті. Тому, з метою оформлення спадщини він звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутністю документів на право власності на вказане спадкове майно, а відтак він змушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Курницької В. Я. від 25 вересня 2025 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд даної справи призначено за правилами загального позовного провадження з визначенням дати підготовчого засідання на 18 листопада 2025 року о 10 годині 30 хвилин. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Курницької В.Я. від 18 листопада 2025 року витребувано у Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області належним чином посвідчену копію спадкової справи №124/2020р. від 23 червня 2020 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті на 20 січня 2026 року о 11 годині 30 хвилин. В судове засідання, призначене на 20 січня 2026 року, сторони не з`явились. Належно уповноважений представник позивача адвокат Комарницька М. В. 20 січня 2026 року подала заяву № 375, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності та відсутності її довірителя, а також вказала, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідач - Сколівська міська рада Стрийського району Львівської області 05 листопада 2025 року скерувала на адресу Сколівського районного суду Львівської області заяву про розгляд справи без їхньої участі на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки текст рішення складено 29 січня 2026 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 20 січня 2026 року, датою ухвалення рішення є саме 29 січня 2026 року. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] у віці 65 років померла мати позивача [PERSON] , про що в книзі реєстрації смертей 23 жовтня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №15, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Корчинською сільською радою Сколівського району Львівської області 24 жовтня 2006 року. [INFO] у віці 73 роки помер батько позивача [PERSON] , про що 05 травня 2010 року складено відповідний актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 27 вересня 2018 року. Факт родинних відносин між позивачем та його батьками стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Корчинською сільською радою Стрийського району Львівської області 01 березня 1965 року. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в [ADDRESS] . Як вбачається із витягу з погосподарської книги с. Корчин за 2006-2010 роки № 130 від 18 вересня 2025 року, згідно запису в погосподарській книзі № 1 с. Корчин Стрийського району Львівської області, будинок за адресою: [ADDRESS] , рахувався за [PERSON] , який помер [INFO] . У довідці № 131 від 18 вересня 2025 року, виданій старостою с. Корчин Сколівської міської ради Львівської області, вказується про те, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Судом також встановлено, що [PERSON] залишив на ім`я позивача заповіт, посвідчений секретарем виконкому Корчинської сільської ради Сколівського району Львівської області 24 березня 2006 року та зареєстрований в реєстрі за № 16. Відповідно до даного заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті заповів житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що б належало йому на день його смерті та на що за законом він би мав право, своєму синові [PERSON] . Відповідно до наданого позивачем експертного висновку українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України за №056/863-n від 30 червня 2025 року, українські записи особового імені « [INFO] » (паспорт громадянина України - запис [PERSON] ; картка фізичної особи платника податків - запис [PERSON] ; свідоцтво про укладення шлюбу запис [PERSON] ) і « [PERSON] » (свідоцтво про народження запис [PERSON] ; заповіт запис [PERSON] ) є ідентичними. Встановлено і те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, спадщину фактично прийняв, оскільки був зареєстрований та спільно проживав зі своїм батьком в одному будинку на день його смерті. Крім того, позивач звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, завідувачем Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області В. Батлюк йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю документів на право власності на спірне нерухоме майно та рекомендовано звернутися безпосередньо до суду для вирішення даного питання. Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Згідно зі ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Згідно положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Так, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON] , спадщину він фактично прийняв, про що і подав нотаріусу заяву, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на дане майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Враховуючи те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON] у встановленому законом порядку, а також те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та беручи до уваги те, що правовстановлюючий документ на спірне майно відсутній, а тому позивач не може оформити право на спадщину у нотаріуса. Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved