Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

23 грудня 2025 року до суду за підсудністю з Житомирського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.06.2024 між ТОВ "Макс кредит" та [PERSON] укладено кредитний договір №00-9821304, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 7475 грн. 17.12.2024 між ТОВ "Макс кредит" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" укладено договір факторингу № 17122024-МК/онлайн, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 00-9821304. 02.06.2025 між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та ТОВ "ФК "Ейс" укладено договір факторингу № 02/06/25-Е, згідно умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 14404 грн. ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та ТОВ "ФК "Ейс" не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого на момент подання позовної заяви виникла заборгованість на загальну суму 14404 грн., з них по тілу кредиту - 7475 грн., по відсоткам - 6929 грн. Посилаючись на викладене, ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №00-9821304 від 19.06.2024 у розмірі 14 404 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просить провести розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. У судові засідання, призначені на 19.01.2026 та 29.01.2026, відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд приходить до наступного висновку. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 19.06.2024 між ТОВ "Макс кредит" та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-9821304. Згідно умов договору та паспорту споживчого кредиту від 19.06.2024, [PERSON] встановлено суму ліміту кредитної лінії - 6500 грн., строком на 360 днів, з кінцевим терміном повернення 14.06.2025 та сплатою процентної ставки - фіксованої. Стандартна процентна ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п.1.3 цього договору. Знижена процентна ставка становить 1% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки з урахуванням комісії дорівнює 1,5 %. Комісія за надання кредиту становить 15,00% від суми кредиту та складає 975 грн. Загальні витрати за кредитом - 34466,25 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладення договору складає 11985,72% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за зниженою процентною ставкою - 9472,53 %. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 9472,53%. Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ "Макс кредит", клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , з яким укладено договір №00-9821304 від 19.06.2024, ідентифікований ТОВ "Макс кредит". Акцепт договору позичальником підписано 19.06.2024 14:24:28 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора - 36261, який відправлено на номер телефону [NUMBER] . Згідно інформаційної довідки ТОВ "Платежі онлайн" №1401/12 від 23.12.2024 та додаткової інформації щодо позичальників, яким були перераховані кошти через платіжний сервіс "Platon", ТОВ "Платежі онлайн" було проведено успішні трансакції, в тому числі 19.06.2024 о 14:24:2 було перераховано грошові кошти в розмірі 6500 грн на картку клієнта [PERSON] № [NUMBER] згідно кредитного договору № 00-9821304 від 19.06.2024. Як вбачається з детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-9821304 від 19.06.2024, складеного ТОВ "Макс кредит", станом на 17.12.2024 заборгованість [PERSON] за договором складає 14404 грн, в тому числі за основним зобов"язанням - 6500 грн, за процентами - 6929 грн, за нарахованими комісіями - 975 грн та штрафні санкції - 43250 грн. Згідно договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024, укладеного між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" (фактор) та ТОВ "Макс кредит" (клієнт), фактор зобов"язується передати (сплатити) клієту суму фінансування, а клієнт зобов"язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024, укладеного між ТОВ "Макс кредит" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс", клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта в загальній сумі заборгованості 96819668,50 грн. Згідно реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ "Макс кредит" до договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024, ТОВ "Макс кредит" передав ТОВ "ФК "Онлайн фінанс", право вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №00-9821304 від 19.06.2024, в розмірі 14404 грн., з яких: по тілу кредита - 7475 грн., по відсоткам - 6929 грн., штрафні санкції - 3250 грн. З платіжних інструкцій №335 від 26.12.2024, №342 від 27.12.2024, №358 від 06.01.2025, вбачається, що ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" сплатило ТОВ "Макс кредит" за договором факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024, кошти в сумі 500000 грн., 15000000 грн., 203656,28 грн. 02 червня 2025 року між ТОВ "ФК "Ейс" (фактор) та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" (клієнт) укладено договір факторингу №02/06/25-Е, за умовами якого фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов"язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов"язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов"язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №02/06/25-Е від 02.06.2025, укладеного між ТОВ "ФК "Ейс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс", клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в кількості 16783, на загальну суму заборгованості 134964704,30 грн. Згідно реєстру боржників за договором факторингу №02/06/25-Е від 02.06.2025, ТОВ "ФК "Ейс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" домовились, що клієнт відступає фактору право вимоги до боржників - позичальників на умовах передбачених договором факторингу №02/06/25-Е від 02.06.2025, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №00-9821304 від 19.06.2024, в розмірі 14404 грн., з яких: прострочене тіло - 7475 грн., прострочені відсотки - 6929 грн. З платіжної інструкції №370 від 30.09.2025, вбачається, що ТОВ "ФК "Ейс" сплатило ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" за договором факторингу №02/06/25-Е від 02.06.2025 кошти в сумі 1191537,94 грн. Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором №00-9821304 від 19.06.2024 наданої ТОВ "ФК "Ейс", вбачається, що 19.06.2024 [PERSON] надано кредит згідно кредитного договору. Заборгованість станом на 01.10.2025 складає 14404 грн., прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7475 грн., за процентами - 6929 грн. Сума операції (за дебетом або кредитом відповідно), сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку, сума вихідного залишку за даним кредитним договором за 02.06.2025-01.10.2025: обороти за період - дебет - 14404 грн., сальдо на кінець періоду - прострочене тіло 7475 грн., прострочені відсотки 6929 грн., разом 14404 грн. Згідно повідомлення АТ КБ "Приватбанк №20.1.0.0.0/7-260105/79644-БТ від 19.01.2026, на ім"я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Номер телефону на який відправляється інформація за даною платіжною карткою за період 19.06.2024-24.06.2024 - [NUMBER] є фінансовим та знаходиться в анкетних даних [PERSON] . По рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зарахування коштів на суму 6500 грн. від 19.06.2024. Відповідно до виписки за договором №б/н за період 19.06.2024-24.06.2024, на карту [PERSON] було зараховано кошти в сумі 6500 грн., якими він користувався. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Судом встановлено, що кредитний договір №00-9821304 від 19.06.2024 між ТОВ "Макс кредит" та [PERSON] , укладений в електронній формі, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) надісланий відповідачу. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першоїст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). У ч.1 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України "Про електронну комерцію"). Верховний Суд у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що "Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами". Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення 19.06.2024 між ТОВ "Макс кредит" та відповідачем договору кредитного договору №00-9821304 в електронному вигляді відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Поданими доказами позивачем доведено, що ТОВ "Макс кредит" свої зобов"язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме - відповідачу надано кредит в розмірі 6500 грн., шляхом перерахування 19.06.2024 на його картковий рахунок. У той же час, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] становить 14404 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 6500 грн.; заборгованості за відсотками - 6929 грн., заборгованості за комісією - 975 грн. Однак, суд не погоджується щодо стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими процентами в сумі 6929 грн. виходячи з наступного. У статтях 1, 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. У частині 15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Указами Президента України №№ 64/2022, 65/2022, 69/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. З урахуванням вказаних положень Закону, з 24.02.2022 на всій території Україні діють умови особливого періоду. Згідно відповіді №2285771 від 29.01.2026 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, з 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2025 року [PERSON] був військовослужбовцем та отримував виплату військовослужбовця з січня 2024 року по жовтень 2024 року у в/ч [NUMBER] , а з грудні 2024 року у в/ч [NUMBER] . Відповідно до повідомлення в/ч [NUMBER] №4/331 від 27.01.2026, старший солдат [PERSON] з 15.12.2024 перебуває у списках особового складу та з військової служби не звільнений. З огляду на викладені норми Закону та досліджені докази, на [PERSON] з січня 2024 року, так як він є військовослужбовцем та проходить службу у Збройних Сил України, розповсюджується дія ч.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", згідно якої таким особам проценти за користування кредитом не нараховуються. Враховуючи викладене та те, що відсотки нараховані за період з 19 червня 2024 року по 02 вересня 2024 року, тобто за період коли [PERSON] був військовослужбовцем, кредитором безпідставно нараховано останньому відсотки за користування кредитом в розмірі 6929 грн. У той же час, беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, тому суд вважає стягнути з [PERSON] на користь позивача прострочену заборгованість за кредитом в сумі 7475 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 6500 грн., заборгованості по відсоткам - 975 грн., що становить 51,89%, а у стягненні процентів слід відмовити на підставі ч.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Як зазначено в ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат з надання правничої допомоги (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, додаткову угоду №25771056526 від 11.09.2025 до договору №20/08/25-01 про надання правничої допомоги від 20.08.2025, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 на суму 7000 грн. Враховуючи, що позивачем надано суду розрахунок витрат із зазначенням конкретних видів та вартості правничої допомоги, суд вважає, що ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" надані належні докази на їх підтвердження, а тому вимоги про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги підлягають задоволенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 7000х51,89% = 3632 грн. 30 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (7475/14404)х2422,40 = 1257 грн. 11 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial