Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0689389749 від 19.08.2019 в сумі 105160,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 8000,00 грн та заборгованості за нарахованими відсотками 97160,00 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 25000,00 грн. На обґрунтування позову вказувало, що 19 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0689389749, шляхом підписання акцепту оферти від 07.08.2020 на отримання 3 траншу кредиту згідно заявки-анкети №2628707671 від 07.08.2020 в рамках Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0689389749 від 19.08.2019 та отримання кредиту згідно заявки анкети, та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Вказував, що при укладенні договору позики були передбачені всі його істотні умови, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Зазначає, що 18.10.2021 між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №18-10/21, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором позики №0689389749 від 19.08.2019, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Надалі, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників позивачу ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором позики №0689389749 від 19.08.2019, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Таким чином, позивач ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідачки. Відповідачка не повернула своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями у повному обсязі, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 25.03.2025 відповідач має заборгованість в сумі 112020,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 8000,00 грн, заборгованості за відсотками по дату відступлення права вимоги 104020,00 грн, однак позивач враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності просить стягнути із відповідача 105160,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 8000,00 грн та заборгованості за нарахованими відсотками 97160,00 грн. Ухвалою суду від 12.05.2025 по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників (а.с. 62). Від представника відповідача адвоката Калініна С.К. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив частково задовольнити позовні вимоги із мотивів викладених у ньому. Також просив стягнути витрати на правничу допомогу у сумі 8839,86 грн (а.с. 68-103). До відзиву на позовну заяву долучено копію свідоцтва про зміну імені, із якої вбачається, що прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (а.с. 79). 03.06.2025 від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі із підстав викладених у йому (а.с. 104-111). Додатково подано письмові пояснення від 05.01.2026 (а.с. 138-140). 16.06.2025 здійснено перехід у цивільній справі із розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників (а.с. 113). Учасники справи у судове засідання не з`явились. У зв`язку з неявкою учасників справи або їхніх представників розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0689389749 від 19.08.2019 товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту (надалі по тексту - «кредит») для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM» (надалі - Правила), які є невід`ємною частиною Договору, а Позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами (а.с. 15-17). Згідно п. 1.2. договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Мета отримання кредиту - для власних потреб (п. 1.3. договору). Кредит надається без умови його забезпечення (п. 1.4. договору). Загальний (максимальний розмір) кредитної лінії - 20000,00 грн (п.1.5. договору). Відповідно до п. 1.6. договору передбачено, що у рамках дії даного договору сторони погодили наступні загальні умови, а саме: до умов даного договору застосовуються фіксована процентна ставка. Порядок обчислення процентної ставки встановлюється цим пунктом договору та Правилами. Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховується за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування. Максимальний строк (кількість календарних днів) користування кредитом (траншем) 30 календарних днів, діючий ліміт (сума) кредиту (в національній валюті) 20000,00 грн, максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75%. 07.08.2020 [PERSON] заповнила заявку-анкету на отримання кредиту, відповідно до якої просила ТОВ «Інфінанс» надати їй кредит на наступних умовах: сума кредиту 8000,00 грн, термін кредиту 30 днів, спосіб отримання кредиту платіжна картка, реквізити банківської платіжної картки: [NUMBER] . Підписанням цієї анкети-заявки вона підтверджує, що ознайомлена з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM» та дає згоду на використання при укладенні правочину щодо надання кредиту одноразового ідентифікатора, в якості аналога його власноручного підпису. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором 8w2w4u (а.с. 18). 07.08.2020 ТОВ «Інфінанс» було запропоновано [PERSON] прийняти умови Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Money BOOM», затверджених наказом №13/2 від 01.06.2020 та отримати 3 транш кредиту у рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0689389749 від 19.08.2019 (оферта) та надання кредиту згідно заявки-анкети №2628707671 від 07.08.2020 на наступних умовах: розмір кредиту (траншу) 8000,00 грн, строк користування кредитом 30 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 638,75 %, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 4200,00 грн, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 638,75 % (а.с. 18 на звороті). Вказана оферта та заявка-анкета підписана [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 8w2w4u. Акцепт оферти від 07.08.2020 на укладення договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0689389749 від 19.08.2019 та отримання кредиту згідно заявки-анкети №2628707671 від 07.08.2020 підтверджує факт погодження [PERSON] з умовами оферти ТОВ «Інфінанс» від 07.08.2020. Вказаний акцепт підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] 8w2w4u. Акцептуючи оферту, відповідачка підтвердила, що перед укладенням договору повністю ознайомилася з Правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору і який відповідає умовам договору, паспортом споживчого кредиту, графіком платежів та погоджується з ними (а.с. 19). Відповідно до довідки про ідентифікацію клієнт [PERSON] , з якою укладено договір №0689389749 від 19.08.2019, ідентифікована ТОВ «Інфінанс». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): 8w2w4u, 08.07.2020, 380689389749 (а.с. 26). Зарахування кредитних коштів на її платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» №2632_250117142550 від 17.01.2025 (а.с. 26 на звороті). 18.10.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №18-10/21, відповідно до умов якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідачки (а.с. 35-36). Реєстром боржників до договору факторингу №18-10/21 від 18.10.2021 підтверджується передача право вимоги до [PERSON] за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0689389749 від 19.08.2019 на суму 69320,00 грн (а.с. 38 на звороті). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до відповідачки (а.с. 41-44). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0689389749 від 19.08.2019 на суму 112020,00 грн, з яких: 8000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу та 104020,00 грн заборгованість за процентами (а.с. 45 на звороті). За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачкою не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору позики №0689389749 від 19.08.2019. Зазначений договір недійсним не визнано. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України. Таким чином, за встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладення договору позики №0689389749 від 19.08.2019 між відповідачкою та ТОВ «Інфінанс». Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За умовами договору позики №0689389749 від 19.08.2019 та акцепту оферти за яким відповідачка отримала грошові кошти у позику 07.08.2020 сторони встановили строк кредитування 30 днів, тобто до 06 вересня 2020 року. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 4200,00 грн за період з 07.08.2020 по 06.09.2020, виходячи з розрахунку: 8000,00 грн. (тіло кредиту) х 1,75% (базова відсоткова ставка) х 30 днів (строк кредитування). Разом з тим, заявляючи вимогу про стягнення відсотків у сумі 112020,00 грн ТОВ «Коллект Центр» обчислило їх на день набуття ним права вимоги за договором позики (10 січня 2023 року). Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, надані позивачем розрахунок заборгованості та витяг з реєстру боржників до договору факторингу не можуть вважатися належними доказами на підтвердження наявності заборгованості у сумі 112020,00 грн. З урахуванням вищевикладеного, ТОВ «Коллект Центр» мало право на стягнення із відповідачки заборгованості у сумі 12200,00 грн, з якої: 8000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу та 4200,00 грн заборгованість за процентами за надання 3 траншу відповідно до умов договору №0689389749 від 19.08.2019. Тому суд приймає до уваги заперечення відповідача надані у відзиві на позовну заяву, та відмовляє у стягненні нарахованих відсотків, які нараховані після спливу 30 денного строку кредитування. Однак, як вбачається із розрахунку заборгованості за договором позики №0689389749 від 19.08.2019, який складений первісним кредитором ТОВ «Інфінанс», [PERSON] за період із 20.08.2019 по 11.10.2019 було повернуто кредитні коштів за 1 та 2 траншем, а саме 06.09.2019 у сумі 1400,00 грн та 11.10.2019 у сумі 1800,00 грн на виконання умов договору. З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що із відповідачки слід стягнути заборгованість у сумі 12200,00 грн, з якої: 8000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу та 4200,00 грн заборгованість за процентами за надання 3 траншу відповідно до умов договору №0689389749 від 19.08.2019. Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, укладеного між ТОВ «Коллект центр» та адвокатським бюро «Лігал Ассістанс; копію витягу з акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 (а.с. 10-14). Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, часткове задоволення позовних вимог, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у сумі 2000,00 гривень. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву також просив здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог та стягнути на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 8839,86 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача адвокатом Калініним С.К. надано копію договору про надання правничої допомоги №б/н/25 від 20.05.2025, укладеного між [PERSON] та адвокатським бюро «Калінін та Партнери»; копію акту виконаних робіт від 28.05.2025 (а.с. 91-96). У постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св 19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61 -22962св 19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, часткове задоволення позовних вимог, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у сумі 2000,00 гривень. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 281,00 грн.

Outcome: partial