Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Чайковська Людмила Борисівна, через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. На обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 31.01.2022 [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в розмірі 11250 грн, які зобов`язався повернути позивачу у повному обсязі у строк до 01.05.2022. У строк до 01.05.2022 сума позики не була повернута відповідачем позивачу. 16.01.2025 позивач звернувся з письмовою вимогою до відповідача про повернення суми позики. Однак, відповіді на зазначену вимогу від відповідача отримано не було. Зауважує, що станом на дату подання даного позову сума позики не повернута позивачу. На підставі наведеного, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 11250 грн та суму судового збору в розмірі 968,96 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.09.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2025 постановлено визнати явку позивача у судове засідання обов`язковою для надання особистих пояснень суду та витребувати у позивача оригінал розписки [PERSON] від 31.01.2022. 25.12.2025 на виконання ухвали суду представником позивача скеровано оригінал розписки. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, при цьому матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи без їхньої участі, згідно з якою позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Позивачем надано докази про надсилання відповідачу позовної заяви разом з додатками до неї. Відповідач у судові засідання неодноразово не з`явися, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судової повістки про виклик в суд рекомендованими поштовими відправленнями, які повернулися до суду без вручення адресату з відмітками об`єкта поштового зв`язку «одержувач відсутній за вказаною адресою» (штрихкодові ідентифікатори: R067034053275, R067053427747, R067070897811). Відзив на позов не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-б). Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За приписами ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.01.2022 [PERSON] взяв у борг від [PERSON] 11250 грн, які зобов`язався повернути до 01.05.2022. Вказані обставини підтверджуються розпискою відповідача від 31.01.2022, оригінал якої додано до матеріалів справи. Позивач скерував поштовим відправленням відповідачу письмову вимогу про повернення грошових коштів від 16.01.2025, однак зазначену вимогу залишено без відповіді. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визнаних родовими ознаками. За приписами ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова розписка є належним доказом, що свідчить про укладення сторонами договору позики. Безгрошовість договору може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами. За своєю юридичною природою договір позики є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14. Як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання за вищезазначеним договором позики не виконав і суму боргу в обумовлений у договорі строк позивачу не повернув. На підтвердження невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення суми позики представник позивача надала суду оригінал розписки відповідача від 31.01.2022. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 25 квітня 2012 року у справі №6-24ц12, наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання. Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач виконав свої зобов`язання за договором позики та повернув позивачу грошові кошти. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ч. 1 ст. 76, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є підставними та доведеними, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути суму боргу за договором позики від 31.01.2022 у розмірі 11250 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 968,96 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved