Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

До суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява представника ФОП [PERSON] [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки у розмірі 142200,00 грн. за договором оренди від 17.08.2024 року та стягнення судових витрат 1137,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.08.2024 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди №А00166338, відповідно до якого Орендодавець зобов`язався передати, а Орендар прийняти в тимчасове оплатне користування будівельне та інше обладнання, а Орендар зобов`язався виплачувати Орендодавцю орендну плату, і після закінчення терміну оренди, повернути зазначене обладнання. На виконання умов даного договору, Орендарем було внесено гарантійний платіж в розмірі 2300,00 грн., 3300,00 грн. предоплати вартості оренди за 2 доби та частково погашено заборгованість по оренді в розмірі 3000,00 грн. 03.09.2024 року договір оренди припинив свою дію та відповідно закінчився термін оренди. Непогашення Орендарем заборгованості по орендній платі, неповернення орендованого майна в повному обсязі, свідчить про грубе порушення Орендарем своїх договірних зобов`язань, що послугувало підставою для звернення Орендодавця до суду за захистом своїх прав. Таким чином, в порядку застосування п.7.2. договору оренди, розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором оренди по неустойці (пені) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за період з 04.09.2024 року по 25.10.2024 року становить 142 200,00 грн. (51 доба х 1450х2/доба) 2 300,00 грн. гарантійний платіж 400,00 грн. +3000,00 грн.). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 27). Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, у прохальній частині позовної заяви представник просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 6). [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, але до суду повертаються конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання» (а.с.34, 42, 43), правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 17.08.2023 року між ФОП [PERSON] (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар) укладено договір оренди №А00166338, відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове оплатне користування будівельне та інше обладнання, а Орендар зобов`язався виплачувати Орендодавцю орендну плату і, після закінчення терміну оренди, повернути йому зазначене обладнання. Орендна плата за користування обладнанням розраховується на підставі розцінок Орендодавця з розрахунку за одну добу й вказується у відповідному Додатку до цього Договору, який є його невід`ємною частиною. Орендна плата розраховується Орендодавцем і підлягає оплаті Орендарем з дати зазначеної Сторонами в акті прийому - передачі обладнання в оренду. Орендна плата нараховується до дати підписання Сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування (п. 2.1 договору). В силу п. 2.2 договору, вартість оренди, зазначена у відповідному додатку, дійсна й не підлягає зміні Орендодавцем за умови 100% предоплати Орендарем вартості оренди за весь період, зазначений Сторонами в акті передачі обладнання в тимчасове користування. В межах дії даного договору, згідно додатку від 02.09.2024 року до договору обладнання №А00166338 від 17.08.2023 року, акту МВ000007346 від 02.09.2024 року передачі обладнання в тимчасове користування, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в тимчасове платне користування обладнання: Шлифмашина по бетону Budpro 6T-540; (раб. Ширина 540 мм, 380V, аналог СО-199) 1 шт., вартістю 65 784,07 грн., з вартістю оренди обладнання 700,00 грн. доба; набір алмазних фрез 6 шт. для Budpro 6T-540, вартістю 7500,00 грн., вартістю оренди обладнання 750,00 грн. доба (а.с. 16). Також, відповідно до додатку від 04.09.2024 року до договору обладнання №А00166338 від 17.08.2023 року, акту МВ000007438 від 04.09.2024 року передачі обладнання в тимчасове користування, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в тимчасове платне користування обладнання: Шлифальний диск для Budpro діаметр 250 мм 1 шт., вартістю 7 000,00 грн., з вартістю оренди обладнання 700,00 грн.; шлифовальна машина по бетону Budpro DGD-250Е, 220V, раб. Ширина 250 мм, 1 шт., вартістю 45 5552,29 грн., вартістю оренди обладнання 600,00 грн. (а.с. 19). Згідно п. 3.1. Договору оренди, орендар проводить передоплату за оренду обладнання у розмірі 100% на підставі відповідного Додатку до Договору або рахунку, виставленого Орендодавцем не пізніше дати передачі обладнання в оренду. У порядку застосування умов Договору, Орендарем було внесено гарантійний платіж в загальному розмірі 3000, 00 грн. та погашено частково заборгованість по оренді в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером №4136 від 02.09.2024 року, №4558 від 24.09.2024 року (а.с 20). У порядку застосування умов Договору, Орендарем було внесено гарантійний платіж в загальному розмірі 5600, 00 грн. та погашено частково заборгованість по оренді в розмірі 3000,00 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером №4197 від 04.09.2024 року, №4602 від 26.09.2024 року (а.с 17). Згідно п. 4.4 Договору, при намірі Орендаря продовжити термін оренди останній зобов`язаний провести 100% передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди за наступний погоджений Сторонами термін оренди. Якщо до моменту закінчення обумовленого Сторонами терміну оренди Орендар не здійснив оплату наступного погодженого Сторонами періоду оренди, обладнання повинне бути повернуте Орендарем протягом двох днів з моменту закінчення терміну оренди. У випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінченням терміну оренди в дводенний строк, Орендодавець має право, зокрема відмовитися від прийняття обладнання, про що зобов`язаний сповістити Орендаря (в тому числі в телефонному режимі або за допомогою електронної пошти). Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати Орендодавцеві збитки (вартість обладнання) протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання повідомлення про відмову від прийняття обладнання. З урахуванням ненадходження від Орендаря на рахунок Орендодавця станом на 03.09.2024 100% передоплати за користування обладнанням понад встановлений термін та непогодження сторонами наступного терміну оренди, Договір оренди припинив свою дію та відповідно закінчився термін оренди 03.09.2024. Згідно з п.5.5 Договору оренди, Орендар повинен повернути Обладнання в день i час закінчення строку оренди, зазначеного у відповідному Додатку до цього Договору та/ або в Акті передачі, або зазначений у вимозі Орендодавця про повернення Обладнання строк, у визначених Договором випадках. В силу п. 7.2. Договору, за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, Орендар сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки. Однак, Орендарем допущено порушення зобов`язання за договором оренди, повернуто обладнання з порушенням строків 25.10.2024 року та не внесено орендну плату за період фактичного користування обладнанням. Пунктом 5.7 договору визначено, що усі виявлені несправності, некомплектність, підвищене забруднення та інші недоліки обладнання фіксуються в акті повернення й підписуються сторонами, при цьому Орендар має право викласти свої коментарі, претензії в зазначеному акті. Наявність записаних і зазначених вище недоліків служить підставою для пред`явлення претензій до Орендаря для відшкодування витрат по їх усуненню. У випадку відмови Орендаря підписати акт повернення, Орендодавець має право підписати акт самостійно, зробивши позначку про відмову орендаря від підпису, такий акт буде мати обов`язкову силу для обох сторін. У день повернення орендованого майна, з урахуванням відмови підписати акт Oрендарем, акт повернення обладнання з тимчасового користування було складено та підписано Орендодавцем одноособово 17.07.2024 року (а.с. 18). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). У ст. 631 ЦК передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язався вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України визначено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). За приписами ч. ч. 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (статті 391 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормою ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Законодавець у ч. 1 ст. 614 ЦК України визначив, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Як вказано вище, Орендарем допущено порушення зобов`язання за договором оренди, повернуто обладнання з порушенням строків 25.10.2024 року та не внесено орендну плату за період фактичного користування обладнання. Також сторони не погодили наступного терміну оренди, тому Договір оренди припинив свою дію та відповідно закінчився термін оренди 03.09.2024 року. Даних, які б вказували, що орендар намагався (вчиняв активні дії) передати майно, що було предметом оренди, матеріали справи не містять. Отже, виходячи з аналізу наданих доказів, поведінку відповідача під час укладення правочину, його наступне ставлення до виконання умов договору, суд констатує про наявність факту вини відповідача щодо неповернення майна у строки визначені Договором. В силу ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Невиконання наймачем передбаченого ч. 1 ст. 785 ЦК України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов Договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. При цьому, неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі, якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця, коли користування майном стає неправомірним. Оскільки неустойка, заявлена на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення і не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою ст. 549 ЦК України та ст. 230 ГК України, до якої застосовуються положення ст. 551 ЦК України, то до неустойки у розмірі подвійної орендної плати, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України, приписи ст. 551 ЦК України щодо можливості зменшення її розміру не застосовуються. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від №914/730/17 від 29.03.2018 та № 924/80/19 від 30.10.2019, №924/599/19 від 07.04.2020. За таких обставин, оскільки відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення орендованого майна у погоджений сторонами в договорі строк, для нього настають наслідки цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення з нього вартості орендованого обладнання та неустойки відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, надання позивачем достатніх доказів, які підтверджують позовні вимоги, неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним договором оренди, а тому суд приходить до висновку, що позов ФОП [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 1137,60 грн., а позов задоволено повністю, то вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved