Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 21.01.2023 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно вказаної Анкети-заяви відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит (встановивши кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов Договору. Водночас, відповідач [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку із чим станом на 17.12.2025 у нього виникла заборгованість у розмірі 60151,45 грн, яка складається із: 43095,26 грн заборгованість за кредитом; 17056,19 грн заборгованість по відсоткам. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. 22.12.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін). У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини. [PERSON] 21.01.2023 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. Відповідач 21.01.2023 підписав Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком на підставі якої відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Зокрема, у заяві передбачені умови кредитування: Вид кредиту кредитний ліміт на поточний рахунок. Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць. Строк кредитування (строк дії кредитного договору) 240 місяців. Порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й не більше повного розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит. 21.01.2023 [PERSON] з метою отримання банківських послуг від АТ «Акцент-Банк» підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. До вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ «А-Банк» позивачем надано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», витяг з Тарифів по картці «Зелена», які не містять підпису відповідача, а також паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка, який підписано електронним підписом відповідача. Умовами пунктів 3, 4 Паспорту споживчого кредиту передбачено, що тип кредиту поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредитування до 200 000 грн; строк кредитування 240 місяців. Пільгова процента ставка 0,000001 % на місяць. Базова процента ставка: 40,8% річних. Тип процентної ставки фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит); реальна річна процентна ставка, відсотків річних 49,34%. Як вбачається з довідки за картами [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року та № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року. Відповідно до довідки за лімітами [PERSON] за кредитним договором від 21.01.2023 за період з 21.01.2023 по 17.12.2025 встановлено такі кредитні ліміти: 22.02.2023 збільшено кредитний ліміт 11000 грн; 22.02.2023 збільшено кредитний ліміт 11000 грн., 17.11.2023 збільшено кредитний ліміт 43100 грн. З виписки по картці за період з 21.01.2023 по 17.12.2025 вбачається, що відповідач користувався відкритим йому рахунком та регулярно використовував кошти для зняття готівки, оплати товарів і послуг, а також користувався кредитними коштами у межах суми кредитного ліміту. Відповідного до долученого банком до позовної заяви розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 21.01.2023 укладеного між АТ «А-БАНК» та відповідачем станом на 17.12.2025 становить 60151,45 грн, яка складається із: 43095,26 грн заборгованість за кредитом; 17056,19 грн заборгованість по відсоткам. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту складається із залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) та залишком простроченої заборгованості (тіло кредиту). Прострочений кредит - це кредитні кошти, які були наданні клієнту та не були поверненні у строк, передбачений договором. Таким чином, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з боржника заборгованість за тілом кредиту в розмірі 43095,26 грн. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованість по процентах за користування кредитом слід зазначити наступне. Встановлено, що в наданих позивачем розрахунках заборгованості та в Анкеті-заяві від 21.01.2023 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку відсутні дані про те, яку картку видано відповідачу. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. В силу вимог статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до статей 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Тобто, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору с умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін мас бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець мас право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів. їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено, що у заяві-анкеті позичальника від 21.01.2023 року процентна ставка не зазначена. Суд також зазначає, що у тарифах користування кредитними картками не зазначено, що вказані тарифи є складовою частиною до кредитного договору від 21.01.2023 року, який укладено між сторонами у даній справі шляхом підписання анкети заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності із вище переліченими нормами законодавства, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків, оскільки матеріали справи не містять доказів, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а тому, відсутні підстави вважати встановленими обставини щодо досягнення сторонами домовленості про сплату відсотків за користування кредитними коштами. Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про те, яку саме картку видано відповідачу, а тому не можливо встановити за якими відсотками проводились розрахунки, які надано позивачем. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови і Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-16цс15 і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи. Згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку , що позовну заяву слід задоволити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача суму боргу за тілом кредиту. Крім того, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1735,52 грн. (43095,26*2422,40/60151,45), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial