Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 21.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1399. В обґрунтування позову позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя відсутністю взаєморозуміння, сторони втратили почуття один до одного, відсутнє почуття любові та взаємоповаги. Позивач указує, що сторони неодноразово намагалися знайти порозуміння та зберегти родину, однак це не змінило ситуацію. Сторони не підтримують подружні відносини з квітня 2025 року, у зв`язку із чим у сім`ї виникають непорозуміння, які призвели до неможливості збереження шлюбних відносин, а збереження шлюбу суперечить правам позивача. Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 104, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позивач звернувся до суду з указаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2025 року прийнято справу до провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 29.01.2026 року. Позивач у судове засідання не з`явилася; про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином; подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб 21.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1399, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . За положеннями ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Як визначено у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи викладене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Отже, позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 08.06.2025 року № TDY2-EELA-U57E. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 211,20 грн у відшкодування судових витрат. Враховуючи наведене,

Outcome: approved