Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

06 січня 2026 року акціонерне товариство «Універсал Банк» через свого представника Ушакевич М.П. звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 10935,26 грн та 3028,00 грн судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень, попередня ідентифікація клієнта відбувається за допомогою завантаження копії паспорту та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної карти після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. 01 серпня 2024 року з метою отримання банківських послуг, відповідачка [PERSON] підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, чим підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку визначених документів, а також, що анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписанням анкети-заяви 01 серпня 2024 року відповідачка підтвердила отримання примірника договору в мобільному додатку monobank, ознайомлення та згоду з умовами договору, укладання договору та зобов`язався виконувати умови договору. Позивач зазначає, що 01 серпня 2024 року між банком та відповідачкою укладено договір, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, передбаченому Умовами і правилами обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank (надалі Умови і правила обслуговування). На підставі укладеного договору позичальник [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У зв`язку з тим, що за час користування кредитом відповідачка не виконувала умови договору та не сплачувала своєчасно кредитні платежі та заборгованість за договором становить 10935,26 грн., з яких: залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 6760,98 грн., заборгованість за пенею 1652,23 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 2522,05 грн, яку Банк просив стягнути з відповідачки. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 06 січня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. У відповідності до ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідачка [PERSON] вважається такою, що отримала копію ухвали та позовної заяви з додатками 12 січня 2026 року. Станом на день розгляду справи відзиву на позовну заяву не надійшло. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2024 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір приєднання, відповідно до якого остання отримала кредит у формі поновлювального кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за використання кредитного ліміту за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Підписавши 01 серпня 2024 року анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг [PERSON] погодилась з тим, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг і вона зобов`язується виконувати його умови. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 5.11. Розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати Щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в терміни, зазначені в мобільному додатку, а згідно з п. 5.16. цих Умов і правил визначено, що у разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за Кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості Банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами. Судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконала. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 03 листопада 2025 року [PERSON] має заборгованість перед банком в сумі 10935,26 грн., з яких: залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 6760,98 грн., заборгованість за пенею 1652,23 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 2522,05 грн. За умовами договору позики від 01 серпня 2024 року, з 01 травня 2025 року вказане грошове зобов`язання є простроченим. Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить стягнути заборгованість за тілом кредиту, пеню та заборгованість за порушення грошового зобов`язання. В частині вимог позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій суд зазначає наступне. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Водночас, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до правової позиції ВС, що міститься у постанові від 31.01.2024 року у справі № 183/7850/22, касаційний суд вже робив висновки щодо застосування пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, у зв`язку з введенням в дію в Україні воєнного стану, з 24.02.2022 року неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами та ст. 625 ЦК України, заборгованість за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за договором позики, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак нарахування, починаючи вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій є безпідставним. Доказів погашення заборгованості [PERSON] суду не надано. Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01 серпня 2024 року в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі, а тому її слід задовольнити. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов АТ «Універсал Банк» задоволено частково на 61,83% (6760,97х100/10935,26), а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судові витрати у розмірі 1872,22 грн (61,83/100х3028). На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial