Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

13 листопада 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором оренди. У позовній заяві вказано, що [PERSON] власником земельної ділянки, загальною площею 4,05 га, з кадастровим номером 5320682800:00:012:0065. Позивач 29.08.2016 уклала договір оренди землі із ТОВ «Землянки». В подальшому між сторонами була укладена додаткова угода від 06.04.2018, у якій в п. 4.1 передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 14% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 21 435,10 грн. за рік оренди. Вищезазначений договір був укладений строком до 27.10.2023. В подальшому ТОВ «Землянки» за погодженням із ТОВ "РАЙЗ-СХІД" було реорганізовано та відповідач ТОВ "РАЙЗ-СХІД" став орендарем його земельної ділянки. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна зазначено відомості про суб?єкта іншого речового права та оренду плату, зокрема: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 14% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 21 435,10 грн. за рік оренди. Частини 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» встановлюють, що, орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Згідно з пунктом п. 4.1 додаткової угоди до договору сторони домовились, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 14% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 21 435,10 грн. за рік оренди. Проте орендна плата за 2023 рік позивачу не виплачена. Позивач неодноразово зверталася до відповідача усно із вимогою про сплату орендної плати та представник позивача звертався письмово 24.10.2025 року про надання довідки про орендну плату за 2023 рік, але отримав негативну відповідь. Посилаючись на вищевикладені обставини, представник позивач [PERSON] просив суд стягнути з TOB «РАЙЗ-СХІД» на її користь грошові кошти у розмірі 21435,10 грн. в якості боргу за оренду земельної ділянки за 2023 рік. У судове засідання представник позивача [PERSON] Завезіон Є.Л. та позивач не з`явилися, направили до суду заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, вказали, що позовні вимоги вони підтримують повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Повідомлень про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Приймаючи до уваги те, що відповідач належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, суд розглядає справу за відсутності відповідача. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 4,05 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки 5320682800:00:012:0065. (а.с. 5-6). Відповідно до договору оренди землі №б/н від 29.08.2016 позивач передав ТОВ «Землянки» у оренду свою земельну ділянку площею 4,05 га з кадастровим номером 5320682800:00:012:0065. (а.с. 6). 06.04.2018 між позивачем та ТОВ «Землянки» було укладено додаткову угоду №б/н до Договору оренди №б/н від 29.08.2016, про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі. Новим орендарем стало ТОВ «Райз-Схід», оренду плату було встановлено у грошовій формі в розмірі 14% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 21435,10 грн., строк дії договору було встановлено до 27.10.2023 (а.с. 6). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 22.07.2018 року, номер запису про інше речове право: 17214819, 01.11.2016 був зареєстрований договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 29.08.2016, видавник: ТОВ «Землянки», Додаткова угода б/н, виданий 06.04.2018. (а.с. 7). Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього ж Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач вказує, що ТОВ «Райз-Схід», в порушення строку та обов`язку, передбачених вищевказаним договором оренди землі та додаткової угоди, не здійснив виплату орендної плати за 2023 рік у розмірі 21435,10 грн. На спростування цих обставин відповідачем не було подано жодних заперечень та не надано жодного доказу, тоді як відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Тому суд, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором оренди землі за 2023 рік у розмірі 21435,10грн. Враховуючи вищевикладене суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди землі такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача ТОВ «Райз-Схід» на користь позивача підлягає судовий збір, у розмірі 968,96 грн., сплачений останнім при зверненні до суду (а.с. 15). Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правничої допомоги від 24.10.2025 року, Детальний опис робіт ( наданих послуг) та акт прийому-передачі наданих послуг від 12.11.2025 року, квитанцію від 12.11.2025 року на суму 5000,00 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої допомоги від 24.10.2025. (а.с. 8-12) Отже, позивачем у передбаченому ЦПК порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, отже суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved