Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

У травні 2024 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.06.2019 року у розмірі 85 856,07 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 06.06.2019 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 08.05.2024 року, відповідач має заборгованість у розмірі 85 856,07 грн. Оскільки позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, Банк був вимушений звернутися до суду з даним позовом для стягнення заборгованості в примусовому порядку. Не погодившись із позовними вимогами представником відповідачки подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовної заяви. В обґрунтування відмови вказано наступне. Як вбачається з матеріалів справи договір кредитного ліміту б/н між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений 06.06.2019 року на умовах, що діяли згідно Правил кредитування на дату укладання договору. Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Витягу з Умов та правил банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, її вид визначений у Пам`ятці та Заяві. підписанням якої Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата одержання Картки, зазначена у Заяві. У пункті 2.1.12.16 Витягу з Умов та правил банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» вказано, що «Після закінчення терміну дії відповідна картка продовжується Банком на новий термін (шляхом надання Клієнту картки з новим терміном дії) на основі звернення Клієнта в Банк. згідно з чинними тарифами. Перевипуск картки на новий термін здійснюється у разі дотримання Клієнтом умов обслуговування картки. передбачених Договором». У пункті 2.1.12.17 Витягу з Умов та правил банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» зазначено, що для перевипуску картки до закінчення її терміну дії Клієнт повинен у відділення Банку. Із цього слідує, що строк дії договір кредитного ліміту визначається строком дії картки, хоча з Паспорта споживчого кредиту, якщо її вважати договором, встановлений строк дії договору на 240 місяців (20 років). Отже, АТ «Акцент-Банк» допустив різне тлумачення умов договору у Паспорті споживчого кредиту та в Умовах та правил банківських послуг. В матеріалах справи немає відомостей щодо картки, яка видавалася [PERSON] однак згідно Виписки по картці, де зазначена картка * [NUMBER] строком дії з 08.07.2019 року по 10.05.2020 року, яка узгоджується з Розрахунком заборгованості, наданого позивачем, про те, що [PERSON] почала користуватися карткою 16.07.2019 року. Як вбачається з Виписки по картці [PERSON] карткою * [NUMBER] не користувалася після 10.05.2020 року. Тобто строк дії картки *258 становить до 10.05.2020 року. Як вбачається з матеріалів справи, картка видана [PERSON] на строк з 08.07.2019 року по 10.05.2020 року хоча договір кредитної лінії й укладений на 240 місяців, проте користуватися кредитними коштами [PERSON] не могла після 10.05.2020 року. Як вбачається з позовної заяви Банк звернувся до суду 22 травня 2024 року згідно поштового конверту про відправлення позовної заяви з додатком, тобто через 4 роки і 8 днів з порушенням позовної давності. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав до суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги позивача підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача. Відповідачка та її представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовної заяви. Вислухавши відповідачку та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 06.06.2019 року між позивачем і відповідачем був укладений Кредитний договір № б/н, на підставі особистої заяви останньої, згідно з умовами якого, вона отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, у порушення умов договору і чинного законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та не повернув використані ним кредитні кошти з відсотками позивача, в результаті чого, станом на 08.05.2024 року, вона має заборгованість за кредитом у розмірі 85 856,07 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 50670,78 грн.; заборгованість по відсоткам 35185,29 грн. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Нормою ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Як вбачається із змісту кредитного договору між позичальником та кредитором було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо сплати процентів. Необхідно також зауважити, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 06.06.2019 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, - суд дійшов висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Виходячи з викладеного, встановивши отримання відповідачкою тіла кредиту в розмірі 50670,78 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку та не спростовано відповідачкою, - суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з неї на користь АТ «Акцент-Банк» тіла кредиту у розмірі 50 670,78 грн. У даній справі підтверджені обставини та дії позичальниці щодо погодження останньою з Банком умов договору про проценту ставку та її розмір (а.с. 9 на звороті). Доказів на спростування відображеної у розрахунку заборгованості за процентами у розмірі 35 185,29 грн. матеріали справи не містять. З огляду на викладене, встановивши отримання відповідачкою кредиту та погодження між сторонами розміру процентної ставки за кредитом, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки в примусовому порядку також суми заборгованості за процентами у розмірі 35 185,29 грн. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надана банком виписка за картковим рахунком позичальника, якій надано оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц. Щодо поданої представником відповідача заяви про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне вказати наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки. Згідно із ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно до виписки з особового рахунку (виписка по картці), відповідачка активно користувалась кредитним котами з 08.07.2019 року по 22.03.2022 року, здійснюючи перекази коштів, розрахунки у відділеннях магазинів, аптек, зняття готівки, сплачуючи комунальні послуги, тощо (а.с.10-23). Таким чином, трирічний строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості позивачем не пропущений. Таким чином, оскільки відповідачкою непогашена у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-банк» обґрунтованими і такими, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» у розмірі 85 856,07 грн. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved