Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

30 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , за підписом її представника адвоката Головенка Євгена Васильовича, до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що з 05 січня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за період якого у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що подружні відносини з часом значно погіршилися через різні погляди на життя, вони почали менше розуміти одне одного, вже більше шести місяців подружжя проживає окремо. Повідомила, що примирення між сторонами не можливе, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано сторонам по справі строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 01 грудня 2025 року о 11 год. 00 хв. В судові засідання призначені на 01.12.2025 та 19.12.2025 часники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, в судове засідання не з`явилися. Судове засідання було відкладено на 14.01.2026 року.У зв`язку із перебуванням судді на лікарняному, судове засідання було відкладено на 28.01.2026 року. Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, в судове засідання не з`явилися. Одночасно з позовною заявою представник позивачки Усаченко М.П. подав клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника відповідача адвоката Гонтара В.А. 28.01.2026 року до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги визнав та просив задоволити. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість проведення судового засідання у відсутності учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 05 січня 2007 року позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області за актовим записом № 1, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05.01.2007 року виконкомом Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області. Під час шлюбу в сторін по справі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09 липня 2007 р. виконкомом Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03 лютого 2015 р. виконкомом Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області. Як зазначає позивач, подружні відносини з часом значно погіршилися через різні погляди на життя, вони почали менше розуміти одне одного, вже більше шести місяців подружжя проживає окремо, вважає, що примирення між сторонами не можливе, а тому просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] жодних заперечень проти позову не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що сторони по справі не бажають перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин і не бажає збереження шлюбу, а відповідач позов про розірвання шлюбу визнав. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, зважаючи на фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання у сторін примиритися, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Згідно з ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605, 60 грн., а також позивачу слід повернути судовий збір в розмірі 605, 60 грн. з державного бюджету. Щодо стягнення із відповідача витрат на правову допомогу. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду копію договору про надання правничої допомоги №1 від 29.10.2025, копію ордера на надання правничої допомоги, копію платіжної інструкції №1.376499977.1 від 29.10.2025 року на суму 4000,00 гривень про оплату наданих послуг згідно договору про надання правничої допомоги №1 від 29.10.2025, фактичний платник [PERSON] , отримувач [PERSON] , що підтверджує понесені позивачем витрати. Тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 4000,00 гривень підлягають задоволенню. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved