Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник позивача Усенко М.І. звернувся у суд із даним позовом до [PERSON] , який мотивує тим, що 07січня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі - ТОВ "Мілоан") та відповідач уклали кредитний договір № 101585672 (далі Кредитний договір), згідно з умовами якого останній отримав 2600 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених даним договором. ТОВ "Мілоан" умови Кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. 30 травня 2023 року ТОВ "Мілоан" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі ТОВ "ФК "Кредит-капітал") уклали договір відступлення прав вимоги № 98-МЛ/Т, згідно з яким на користь позивача відбулось відступлення прав вимоги за Кредитним договором, боржником за яким є [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 98-МЛ/Т від 30.05.2023 сума заборгованості відповідача становить 10042 грн 50 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2600 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 7312 грн 50 коп.; прострочена заборгованість за комісією 130 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10042 грн 50 коп., судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Ухвалою суду від 11.12.2025 дану справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено судове засідання на 08 год. 30 хв. 21 січня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву. Судове засідання, призначене на 21 січня 2026 року, у зв`язку з участю головуючої у вебінарі для суддів відкладено на 08 год. 30 хв. 03 лютого 2026 року. Відповідач, отримавши 12 грудня 2025 року через систему "Електронний суд" та 25 грудня 2025 року поштою ухвалу від 11.12.2025, у встановлений судом строк відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 2 ст. 191 ЦПК України вирішує спір за наявними матеріалами справи. Позов підлягає до задоволення. Суд установив, що 07 січня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено Кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 2600 грн (п. 1.2 Кредитного договору) зі строком кредитування 105 днів, що складаєть з пільгового періоду тривалістю 15 днів, поточного періоду тривалістю 90 днів (п. 1.3 Кредитного договору). Згідно з п. 1.4 Кредитного договору [PERSON] має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовну дату платежу 22.01.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше остаточного погашення заборгованості 22.04.2023 (останнього дня строку кредитування). Комісія за надання кредиту 130 грн, яка нараховується за ставкою 5% від суми кредиту (п. 1.5.1 Кредитного договору). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 292 грн 50 коп., які нараховуються за ставкою 0,75 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2 Кредитного договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 7020 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.2 Кредитного договору). За правилами п. 4.2. Кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.5.3 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 6.2. Кредитного договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підписуодноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству. Відповідно до п. 6.3. Кредитного договору приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послут) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 6.4. Кредитного договору укладення товариством договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки у письмовій формі. Відповідно до п. 6.5. Кредитного договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. З копії платіжного доручення № 57205603 від 07.01.2023 року вбачається, що ТОВ "Мілоан" виконало свої зобов`язання за договором перед відповідачем по справі [PERSON] належним чином, перерахувавши на його картковий рахунок грошові кошти в сумі 2600 грн. Факт перерахування ТОВ "Мілоан" на банківську картку [PERSON] грошових коштів у сумі 2600 грн також підтверджується наданим АТ КБ "Приватбанк" на виконання ухвали суду листом № 20.1.0.0.0/7-251217/33172-БТ від 18.12.2025. З відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором убачається, що заборгованість відповідача за Кредитним договором перед ТОВ "Мілоан" станом на 22 квітня 2023 року становить 10042 грн 50 коп., з яких: 2600 грн тіло кредиту, 7312 грн 50 коп. відсотки за користування кредитом, 130 грн комісія за надання кредиту. Між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" 30 травня 2023 року укладено договір відступлення прав вимоги № 98-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило за грошові кошти ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" права вимоги до боржників, які виникли у ТОВ "Мілоан" унаслідок укладення з боржниками кредитних договорів. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 98-МЛ/Т від 30.05.2023 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором в сумі 10042 грн 50 коп., з яких 2600 грн залишок по тілу кредиту; 7312 грн 50 коп. залишок по відсотках; 130 грн залишок по комісії. Усупереч умовам Кредитного договору відповідач не виконав своїх зобов`язань після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості за кредитним договором. Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки доказам, поданими учасниками справи, у їх сукупності, зважаючи на те, що позивачем доведено факт переходу до нього права вимог за Кредитним договором, а також отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 2600 грн, правові підстави для нарахування відсотків у встановлених розмірах, протягом погодженого сторонами 105-ти денного строку надання кредиту в сумі 7312 грн 50 коп., комісії у розмірі 130 грн, відсутність будь-яких платежів з боку відповідача в рахунок погашення заборгованості, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача у користь позивача заборгованості за Кредитним договором у сумі 10042 грн 50 коп. Задовольняючи позовні вимоги у повному розмірі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн суд зазначає таке. Статею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ "ФК "Кредит Капітал" та адвокатським об`єднанням "Апологет"; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої керівником АО "Апологет" є [PERSON] ; свідоцтво про право на заняття Усенком М.І. адвокатською діяльністю № 2093 від 29.09.2012; ордер про надання правничої допомоги ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" адвокатом Усенком М.І. від 20.10.2025; акт наданих послуг № Д/8602 від 12.11.2025, відповідно до якого АО "Апологет" в особі адвоката Усенка М.І. надано ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" правову допомогу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 101585672 від 07.06.2023 на суму 8000 грн; детальний опис наданих послуг по акту № Д/8602 від 12.11.2025, у якому зазначено опис наданих АО "Апологет" послуг у справі про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 101585672 від 07.01.2023. Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, ціну позову, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved