Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.12.2025 року позов задоволено. Зобов`язано [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жительку [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жительку [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жительку [ADDRESS] усунути перешкоди [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у користуванні будинковолодінням [ADDRESS] шляхом демонтажу за власний рахунок септика/вигрібу, розміщеного на земельній ділянці по [ADDRESS] . Стягнуто в рівних частинах з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати: 1152,6 грн. судового збору, 9575,00 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи. 15.12.2025р. до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Вказана заява мотивована тим, що в судових дебатах [PERSON] вказувала, що подання належних доказів понесених судових витрат на оплату професійної правничої допомоги нею буде здійснено протягом 5 днів з дня ухвалення рішення суду. В ході розгляду справи [PERSON] були понесені витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн., які підтверджені описом наданих адвокатом послуг та квитанцією, однак в рішенні суду питання про їх компенсацію не вирішувалось, оскільки докази їх понесення були подання після його ухвалення. Таким чином, представник позивача просила стягнути з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. в рівних частках по 2333,33 грн. з кожного відповідача. 23.01.2026р. до суду надійшло клопотання представника [PERSON] [PERSON] про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. В даному клопотанні представник відповідача вказує, що на його думку, наявні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки визначені адвокатом суми є неспівмірними зі складністю справи та не відповідають критеріям реальності таких витрат та розумності їх розміру. Відповідні суми вважає завищеними та непропорційними до предмета спору. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник [PERSON] подала до суду письмове клопотання в якому просила розглянути її заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат за їхньої відсутності. Вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі їхні представники та представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши доводи поданої заяви, суд приходить до висновку про її обґрунтованість та вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 141 ЦПК України регламентовано порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, відповідно до ч.1, п.1 ч.2 вказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 8 цієї ж статті визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Встановлено, що в судовому засіданні 28.11.2025р. представником позивача було зроблено заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідна заява була подана [PERSON] до суду у встановлені законом строки. До заяви долучено: опис послуг наданих адвокатом з переліком наданих послуг та їхньою вартістю, а також чек від 15.12.2025р. про сплату 7000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги. Також в матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги, укладений між адвокатом Паламарчук О.А. та [PERSON] . Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2, 3 ст. 2. Ст.. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що: «40. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. 41. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. 42. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. 43. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). 44. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. 45. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. 46. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 47. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності». Заперечуючи проти повного задоволення заяви представника позивача щодо стягнення з відповідачів заявленої суми витрат на правничу допомогу, представник [PERSON] [PERSON] в своєму клопотанні не конкретизував в чому полягає неспівмірність заявленої суми складності справи, реальності вказаних витрат та їх розумності, а лише формально послався на їхню невідповідність. Таким чином, суд, врахувавши зв`язок витрат з розглядом справи, добросовісну поведінку представника позивача під час розгляду справи, відповідність та пропорційність розміру витрат предмету спору, а також відсутність змістовних заперечень щодо заявленої суми з боку відповідачів, знаходить вимоги [PERSON] обґрунтованими, а тому задовольняє їх в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved