Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

19 вересня 2025 року через електронну систему "Електронний суд" представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію на їх користь в загальній сумі 53 251 грн. 81 коп. та понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі є споживачами теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , на яких відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії у м. Світловодськ є ТОВ "Світловодськпобут". Станом на 01 грудня 2021 року співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , у тому числі відповідачами, які є споживачами теплової енергії у квартирі № 48 у цьому будинку, не прийнято рішення про модель організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії, тому позивач вважає укладеним публічний договір приєднання. Факт отримання послуги з теплопостачання відповідачами підтверджується сплатою рахунку відповідно до довідки про розмір платежів за послуги ТОВ "Світловодськпобут". Позивач належним чином виконував свої обов`язки, визначені умовами договору та чинного законодавства. Відповідачі надані послуги не оплачували, внаслідок чого утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 грудня 2017 року по 30 червня 2025 року, розмір якої склав 41 863,29 грн.. Крім того, посилається на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних, що відповідно до розрахунку за період з 01 грудня 2017 року по 30 червня 2025 року складає: 8 632,49 грн. - інфляційні втрати; 2 319,31 грн. - 3% річних. Зазначає, що за період з 01 листопада 2023 року по 30 червня 2025 року відповідачам нараховано пеню у сумі 433,90 грн. за несвоєчасне виконання умов договору. Також, позивач просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати від суми заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року в сумі 1,79 грн., 3 % річних від суми заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року в розмірі 0,47 грн., пеню від суми заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року в розмірі 0,56 грн. та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн.. (а.с. 2-15) Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року відкрито спрощене провадження у цивільній справі з викликом сторін по справі. (а.с. 102-104) 08 грудня 2025 року представником позивача подано клопотання про витребування доказів. (а.с. 111-112) Ухвалою суду від 08 грудня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно через електронний кабінет судді в підсистемі "Електронний суд" відомості про власників квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 116-118) Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 132) Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, що підтверджується поштовими конвертами повернутими на адресу суду з відміткою "Адресат відсутній". (а.с. 129, 130) В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 29 січня 2026 року суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у м. Світловодськ є Товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут", що підтверджується рішеннями виконавчого комітету Світловодської міської ради про початок та закінчення опалювальних періодів, а також про встановлення тарифів на теплову енергію. (а.с. 25-42, 43-70) Довідкою ТОВ "Світловодськпобут" виданою станом на 30 червня 2025 року підтверджується, що заборгованість за теплову енергію [PERSON] та [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01 грудня 2017 року по 30 червня 2025 року складає 41 863,29 грн.. (а.с. 20-21) Відповідно до розрахунку наданого позивачем, інфляційні втрати по особовому рахунку № [NUMBER] , за період з 01 грудня 2017 року по 30 червня 2025 року, складають 8 632,49 грн., три відсотки річних від простроченої суми становить 2 319,31 грн., розмір пені від суми заборгованості за період з 01 листопада 2023 року по 30 червня 2025 року складає 433,90 грн., розмір інфляційних втрат від суми заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року становить 1,79 грн., три відсотки річних від суми заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року складає 0,47 грн., пеня від суми заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року становить 0,56 грн.. (а.с. 20-24) [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 63,6 кв.м., що підтверджується відповіддями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с. 121-125) При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У розумінні положень ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення. Статтею 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. З огляду на зміст правовідносин, що існують між сторонами, вони по своїй суті є грошовим зобов`язанням, в якому серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника як споживача послуг покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора, як виконавця комунальної послуги, вимагати сплату коштів за фактично надані послуги. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язань. При цьому передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до пункту 44 Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. (а.с. 16-19) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03 грудня 2019 року у справі № 216/6655/15-ц зазначив, що Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. У постановах Верховного Суду від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, від 20 листопада 2024 у справі № 463/6799/18 зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними на підставі належних та допустимих доказів наданих позивачем та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved