Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Фастівського міськрайонного суду Київської області із цим позовом. Вимоги позову обґрунтовані тим, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . У цій квартирі проживає її рідній брат [PERSON] , який є особою з інвалідністю 2 групи, для якого забезпечення житлово-комунальних послуг, зокрема безперебійного водопостачання, є життєво необхідним через його стан здоров`я та необхідність постійного догляду. У липні 2025 року позивачі виявили, що у квартирі повністю відсутнє водопостачання. Після перевірки з`ясувалося, що поверхом нижче у квартирі [ADDRESS] було здійснене втручання у систему водопостачання та самовільно відрізано частину водопровідного стояка, який забезпечував подачу води до квартири позивачів. Позивачі зазначають, що вони не отримували повідомлення щодо проведення робіт, їм не надходили письмові акти чи попередження про це, що, на їхню думку, свідчить про самовільність та протиправність дій відповідача. Крім того, позивачі повідомляють, що 22 липня 2025 року [PERSON] подала до Фастівського відділення поліції заяву, яка зареєстрована у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про правопорушення за № 17852. Також позивачі зверталися до виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області з відповідними зверненнями. 21 липня 2025 року працівники КП «Фастівводоканал» склали акт обстеження підвального приміщення будинку [ADDRESS] , у якому зафіксована відсутність відгалуження водопроводу до квартири [ADDRESS] та факт механічного відрізання труби. Позивачі вважають, що голова правління [PERSON] без відповідних рішень та погодження з КП «Фастівводоканал» самовільно втрутилась у внутрішньобудинкову систему водопостачання, чим відключила квартиру [ADDRESS] від централізованої подачі води. На думку позивачів, такі дії здійснені без технічного та правового обґрунтування, що суперечить чинному законодавству. Позивачі зазначають, що неодноразово зверталися до голови кооперативу, до Фастівської міської ради та до поліції, проте водопостачання не відновлене, унаслідок чого вони зазнали моральних і фізичних страждань, порушення права власності та споживчих прав. Вказані дії відповідача призвели до повного порушення санітарних умов проживання, загрози здоров`ю інваліда-мешканця, фізичних і моральних страждань позивачів, які змушені тривалий час користуватися привізною водою, не маючи можливості підтримувати належну гігієну, готувати їжу, прати одяг та здійснювати побутові потреби. Крім того, ці дії тривають протягом тривалого часу та всупереч неодноразовим зверненням позивачів, що створило стан постійного стресу, приниження, безвиході і глибоких моральних страждань. Протягом кількох місяців [PERSON] змушена купувати і носити воду власноруч, витрачати на це кошти, забезпечувати гігієну, зазнавати образливого ставлення й ігнорування з боку голови кооперативу [PERSON] , що принижувало її честь і гідність, а тому вона оцінює розмір завданої їй моральної шкоди у 50000,00 грн. Позивач [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи, потребує постійного догляду та створення належних умов, а тривале відключення від води фактично ізолювало його від нормального життя, спричинило емоційну депресію й відчуття соціального відторгнення, тому він оцінює розмір завданої йому моральної шкоди у 50000,00 грн. У зв`язку із відмовою відповідача добровільно усунути порушення, позивачі вимушені звернутися до суду із цим позовом. Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 29 жовтня 2025 року відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження на 24.11.2025. Учасникам справи надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, якою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 24.11.2025 розгляд справи відкладено на 17.12.2025 для належного повідомлення відповідача про час, день та місце розгляду справи. 25.11.2025 позивач [PERSON] подала до суду клопотання про уточнення даних позивача та виправлення технічної помилки, оскільки у позовній заяві та протоколі судового засідання від 24.11.2025 помилково вказано її адресою квартиру [ADDRESS] , однак вона фактично проживає за адресою [ADDRESS] . По [ADDRESS] постійно проживає її рідній брат [PERSON] 26.11.2025 позивачі подали до суду клопотання про уточнення даних відповідача та забезпечення належного повідомлення, оскільки призначене на 24.11.2025 судове засідання суд відклав через повернення до суду без вручення адресованої відповідачу судової кореспонденції. 03.12.2025 голова правління Житлово-будівельного кооперативу «Победа-1» Кириченко О.М. подала до суду заяву про ознайомлення із матеріалами справи та цього ж дня ознайомилась з ними. 18.12.2025 представник Житлово-будівельного кооперативу «Победа-1» адвокат Будова Н.М. подала до суду відзив на позовну заяву, згідно зі змістом якого вказала на необґрунтованість та непідтвердження належними доказами вимог позову. Стосовно вимоги позову про визнання незаконними дій голови правління ЖБК «Победа-1» Кириченко О.М. щодо самовільного втручання у систему водопостачання та відключення квартири [ADDRESS] від централізованого водопостачання зазначає, що позивачі не надали жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаних у позові обставин про вчинення головою правління ЖБК «Победа-1» Кириченко О.М. дій, спрямованих на самовільне втручання у систему водопостачання та відключення квартири [ADDRESS] від централізованого водопостачання. Крім того, вказує про безпідставність твердження позивачів про те, що 21.08.2025 працівники КП «Фастівводоканал» склали акт обстеження підвального приміщення будинку [ADDRESS] , у якому зафіксували відсутність відгалуження водопроводу до квартири [ADDRESS] та факту механічного відрізання труби. Також позивачі безпідставно вказують, що в акті зазначено, що «дії щодо демонтажу водопроводу здійснені без погодження з КП «Фастівводоканал» і це є порушенням правил технічної експлуатації внутрішньо будинкових систем». Представник відповідача звертає увагу суду на те, що у матеріалах справи відсутні документи обстеження цього підвального приміщення. У матеріалах справи наявний лише акт від 01.09.2025, у якому зазначено, що «проведено обстеження на предмет відсутності водопостачання у санвузлі квартири позивача», однак не вказано, що таке обстеження проводилось у підвалі. Під час обстеження було встановлено, що на момент обстеження водопостачання у приміщенні санвузла квартири [ADDRESS] відсутнє, приміщення кухні водопостачанням забезпечене. У цьому акті зазначено, що КП ФМР «Фастівводоканал» не виконувало роботи по заміні водопровідного вертикального стояка. Адвокатка наголошує на тому, що цей акт не містить інформації про необхідність отримання погодження КП «Фастівводоканал» у разі здійснення ремонту водопровідного вертикального стояка (стояка холодної води), а також про те, що здійснений без погодження з КП «Фастівводоканал» демонтаж водопроводу є порушення правил технічної експлуатації внутрішньо будинкових систем. Крім того, зазначає, що під час огляду підвалу неможливо встановити відсутність відгалуження водопроводу до квартири [ADDRESS] та неможливо встановити факт механічного відрізання труби до вказаної квартири, яка знаходиться на 4 поверсі. Водопровідний вертикальний стояк (стояк холодного водопостачання) проходить з підвалу до 9 поверху однією суцільною трубою, від якого підводяться труби до місць споживання води (крани, душ, унітаз, тощо) у кожній квартирі (по стояку). Неможливо відрізати частину труби водопровідного вертикального стояка, тому що в такому разі припиниться водопостачання мешканцям усіх квартир, через які проходить цей стояк, а не лише однієї як помилково стверджують позивачі. Також у відзиві зазначено, що ні відповідач, ні особисто голова правління ЖБК «Победа-1» [PERSON] не вчиняли дії щодо демонтажу водопроводу у 6 під`їзді вказаного будинку. Доводи позивачів щодо цього є суперечливими та нелогічними, оскільки вони стверджують, що нібито саме голова правління ЖБК «Победа-1» [PERSON] вчиняла дії щодо демонтажу водопроводу, а потім вказують, що втручання у квартирі було здійснене з дозволу та згоди голови правління. Матеріали справи не містять докази звернення позивачів до голови правління ЖБК «Победа-1» Кириченко О.М. з питання відсутності водопостачання, необхідності перекриття стояка холодної води для виконання ними робіт у своїй квартирі по ремонту труб холодного водопостачання тощо. Труби холодної води, які знаходяться у квартирі позивачів є виключно власністю власника такої квартири [PERSON] , яка, відповідно до ст. 319, 322 ЦК України, зобов`язана утримувати своє майно. У разі виникнення несправності труб холодної води у квартирі позивачів саме вони за власний рахунок зобов`язані провести ремонт цих труб та негайно усунути несправності, щоб не завдати майнової шкоди власникам інших квартир у результаті затоплення. Крім того, представник зазначає про те, що у позові безпідставно зазначено, що голова правління ЖБК «Победа-1» [PERSON] перевищила свої повноваження, допустила відключення квартири [ADDRESS] від системи водопостачання, порушила ст. 19 Конституції України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 9 ЖК України. Також безпідставним є посилання відповідачів на ст. 385 ЦК України, оскільки у будинку, де проживають позивачі, не створювалось об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та ЖБК «Победа-1» не є об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку. Щодо наявності централізованого водопостачання у квартирі [ADDRESS] зазначає, що відповідно до актів від 20.08.2024 та 24.08.2025, складених мешканцями 6 під`їзду будинку [ADDRESS] (квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ), у 2024 році стояк холодної води, який проходить у туалетних приміщеннях квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] [ADDRESS] , [ADDRESS] , проржавів у перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] і відбувалось протікання води та затоплення квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , мешканці яких за власний рахунок здійснили ремонт та заміну стояка холодної води, який проходить в туалетних приміщеннях цих квартир, у тому числі у квартирі [ADDRESS] . Під час виконання робіт по заміні та ремонту пошкодженого стояка холодної води мешканка квартири [ADDRESS] [PERSON] відмовилася надавати доступ до своєї квартири для проведення «врізки» у її квартирі, до квартири ремонтників не допустила, кошти для проведення ремонтних робіт не надала. Власники квартир повинні самостійно обслуговувати комунікації, які проходять безпосередньо у їхніх квартирах, у тому числі труби холодної води. Проте власник квартири [ADDRESS] [PERSON] з 2021 року не сплачує щомісячні внески на обслуговування будинку та прибудинкової території, до яких включені витрати на технічне обслуговування внутрішньобудинкових електромереж. Інші витрати на обслуговування внутрішньобудинкових мереж, зокрема на технічне обслуговування та ремонт стояків холодного водопостачання у будинку, не включені до цих витрат. Тому у разі виникнення аварійного ситуації, зокрема протікання стояка холодної води, власники квартир, де пошкоджено такий стояк, здійснюють його ремонт за власні кошти. Оскільки відповідач не припиняв водопостачання до квартири позивачів, тому не підлягає задоволенню як безпідставна вимога позову про відновлення водопостачання до квартири [ADDRESS] шляхом проведення технічних робіт із відновлення стояка водопроводу, який справний та відновлений. Щодо вимоги позивачів про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн кожному представник відповідача зазначає, що позивачі не довели порушення відповідачем їхніх прав, не обґрунтували розмір завданої шкоди, не врахували вимоги чинного законодавства, а тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. Просить відмовити у задоволенні позову повністю. Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 18 грудня 2025 року закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті на 19.01.2026 року. 26.12.2025 [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, згідно з якою, вважає доводи відповідача безпідставними, маніпулятивними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Щодо тверджень відзиву про відсутність доказів зазначає, що ЖБК «Победа-1» є балансоутримувачем будинку. Доступ до підвальних приміщень мають виключно посадові особи ЖБК. Щодо відключення водопостачання зазначає, що ця проблема є триваючою та вона неодноразово зверталася до міського голови та КП «Фастівводоканал» з вимогою зафіксувати відсутність води. Крім того, зверталася до поліції, на «урядову» гарячу лінію, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Зазначає, що адвокат відповідача заперечує втручання Голови ЖБК, але в акті від 21.08.2025, який надав «Фастівводоканал», зафіксовано, що вода відключена у зв`язку з аварійним станом стояка, інформацію надано зі слів голови ЖБК Кириченко О.М. Особливу увагу позивач звертає на те, що водопостачання припинене не лише у санвузлі, а й на кухні. Оскільки кухонний стояк є окремим технічним вузлом, його відключення не могло бути викликане аварією у туалеті та це є прямим доказом навмисного перекриття води по всій квартирі, яке створене з метою психологічного тиску на її родину та вимагання коштів. Крім того, позивач зазначає, що такими діями відповідача порушено права особи з інвалідністю, оскільки у цій квартирі проживає її брат з інвалідністю 2 групи, а це є порушенням ст. 3 Конвенції про захист прав людини. Голова ЖБК усвідомлювала, що у квартирі мешкає людина з інвалідністю, а тому свідомо залишила її без засобів до існування. Позивач посилається на Закон України «Про житлово-комунальні послуги», згідно з яким ЖБК зобов`язаний забезпечити безперебійне надання послуг. Також позивач вказує на те, що твердження відповідача про недопущення майстрів до належної їй квартири є голослівним, оскільки ЖБК не надсилали їй письмові повідомлення чи вимоги про надання доступу до квартири, а тому вона як власник квартири не була належним чином проінформована про дату і час проведення будь-яких ремонтних робіт. Щодо відмови платити за виконанні роботи вважає, що її відмова платити за ремонт «на руки» без надання офіційного кошторису та квитанцій не може бути підставою для відключення квартири від води. Крім того, зазначає, що у разі протікання води ЖБК повинен був скласти акт про залиття, а не збирати підписи сусідів про те, що стан стояка аварійний, оскільки сусіди не є експертами. Вважає акт, що підписаний сусідами, таким, що не є належним технічним документом, оскільки сусіди не мають кваліфікації для оцінки аварійності труб, а підписи сусідів з інших поверхів лише підтверджують, що вода була відключена по всьому стояку, що спричинило незручності для всіх. Те, що позивач як власник квартири не проживає у ній, не дає право ЖБК відключати воду, оскільки у квартирі на законних підставах мешкає її брат, який є особою з інвалідністю. Відключення води для нього це катастрофа, яка загрожує життю. Позивач звертає увагу, що голова правління ЖБК, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, зобов`язана діяти лише на підставі та у межах повноважень, передбачених законом та статутом. Посилання представника відповідача на приписи ст. 9 Житлового кодексу України та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивачка вважає абсурдним. Найголовнішим доказом перевищення повноважень головою правління, на її думку, є факт відключення квартири від водопостачання за відсутності офіційного припису або рішення суду, а якщо відповідач вважає свої дії законними, тоді він мав надати суду підписаний комісією акт про відключення із зазначенням припису та термінів. Акт відсутній, тому дії голови ЖБК є самовільними за визначенням. Також зазначає, що її рішення припинити сплату внесків готівкою безпосередньо голові правління ЖБК Кириченко О.М. з вересня 2021 року було вимушеним кроком, який спричинений грубим порушенням фінансової дисципліни з боку відповідача. Голова ЖБК систематично відмовлялась надавати офіційні квитанції про отримання коштів, що унеможливлювало контроль за цільовим використанням коштів та створювало ризик подвійного стягнення боргу у майбутньому. Кожен її візит до голови супроводжувався психологічним тиском, цькуванням та приниженням її гідності під час спроб отримати звітність. Позивач наголошує, що вона не відмовляється від виконання своїх зобов`язань, однак вона вимагає надання їй офіційного банківського рахунку ЖБК для перерахування коштів у безготівковій формі. Щодо обґрунтування стягнення моральної шкоди з посиланням на практику Верховного Суду зазначає, що заперечення відповідача щодо відсутності доказів є безпідставними. Звертає увагу суду, що протягом тривалого часу її брат позбавлений можливості здійснювати елементарні гігієнічні процедури, готувати їжу та підтримувати чистоту в оселі. Це спричинило глибокі душевні страждання, постійний стрес, відчуття безпорадності та приниження людської гідності. Доказом цього є відсутність води з 22.07.2025. Сума моральної шкоди визначена з урахуванням тривалості знущання. Голова ЖБК бачить їхні страждання щодня і свідомо продовжує тримати кран перекритим. Вважає це цинізмом, який має бути покараний фінансово. 02.01.2026 позивачі подали до суду заяву про уточнення позовних вимог та зміну предмету позову, у якій щодо обставин у приміщенні санвузлу зазначили, що відповідач посилається на нібито аварійний стан, водночас, саме у цей період відповідач, скориставшись безпорадним станом її брата, фізично обрізав металеву трубу стояка холодної води, що призвело до повного зупинення подачі холодної води, а також подачі гарячої води від їхнього автоматичного котла. За два дні до подання цього позову до суду відповідач заблокував стояк на кухні. Тому просить зобов`язати ЖБК «Победа-1» відновити безперебійне водопостачання у квартирі [ADDRESS] у приміщені санвузла та кухні. 06.01.2025 позивачі подали заяву про відмову від представників (адвокатів) (Т.2, а.с. 45-49). 15.01.2026 позивачі подали до суду заяву про долучення письмових доказів до матеріалів справи. 15.01.2026 позивачі подали до суду клопотання про витребування доказів, а саме: журналу реєстрації заявок та аварійних ситуацій за період з 01.08.2024 по 31.12.2025, акту, складеного технічним фахівцем, що підтверджує аварійний стан загальнобудинкової мережі та необхідність її заміни, копії договору з підрядною організацією, яка виконувала роботи із заміни стояка, та ліцензію цієї організації на проведення таких робіт, кошторису вартості робіт, доказів офіційного повідомлення позивача про проведення планових чи аварійних робіт. 16.01.2026 адвокат Сміленко А.А. подала до суду клопотання про несприяння клієнтом [PERSON] роботі адвоката, неможливість формування правової позиції та необхідність ретельної перевірки доказів, недобросовісну поведінку та зловживання процесуальними правами клієнта, який звернувся за правовою допомогою. Просить визнати неможливим належне надання правничої допомоги такому клієнту. 19.01.2026 адвокат Ружицький О.М. подав до суду заяву про припинення повноважень представника. У судовому засіданні 19.01.2026 ухвалою, яка занесена до журналу судового засідання, суд відмовив у задоволенні клопотання позивачів про витребування доказів, а також відмовив у задоволенні клопотання про про долучення письмових доказів до матеріалів справи. Позивачі у судовому засіданні підтримали вимоги позову та просили його задовольнити з підстав, що зазначені у ньому та у поданих до суду заявах. Позивач [PERSON] додатково пояснила, що, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 50, під час воєнного стану заборонено припинення постачання комунальних послуг. Її брат є особою з інвалідністю другої групи та півтора роки живе без води. Це не є аварійною ситуацією, це катування і знущання, оскільки відключено життєво необхідну послугу. Він проживає у квартирі та став жертвою тиску. На запитання представника відповідача вказала, що договір на постачання води вона уклала із водоканалом, з відповідачем не укладала. Відповідач не надає водопостачання. Доказом перекриття води та неперепідключення води до квартири [ADDRESS] , на її думку, є акт, у якому про це зазначено зі слів голови ЖБК. Кошти за послуги ЖБК не сплачує з 2021 року, тому їй відключили водопостачання. Вважає, що поверхом нижче відрізана труба. Оскільки ЖБК обслуговує будинок, тому позивачка для відновлення водопостачання зверталась до [PERSON] , зокрема 31.07.2025. Вона повідомила про відсутність водопостачання та просила терміново здійснити обслуговування, ремонт та підключити воду. Також зверталась до водоканалу 16 та 26.08.2025, просила здійснити обстеження комісією, установити та усунути причину відсутності води. Вона не зверталась до ЖБК із заявою про під`єднання її квартири до водопостачання, а також до відновлених труб. Договір з відповідачем на ремонт та відновлення труб, їх під`єднання у належній їй квартирі не укладала, оскільки голова працює на підставі статуту 1979 року. Кошти до ЖБК не сплачує, оскільки не укладала з ним договір на обслуговування. Голова ЖБК має всі ключі від комунікацій, без неї неможливо підключити воду і вона не дає згоду, бо вимагає гроші. До її матері тричі приходили сусіди і просили щось зробити у її квартирі, але не могли пояснити що саме, тому їм відмовили. На запитання суду пояснила, що вода відсутня з 21.07.2025. Вона є власницею квартири у багатоквартирному будинку. Подача води здійснюється через вертикальну мережу (стояк). Комунікації у будинку експлуатуються приблизно з 1980 років і труби ніколи не мінялись. Чула про те, що нібито поверхом нижче під ними сусідів затопило і вони відрізали трубу, потім довідалась, що холодну воду завели через стояк теплої води. Це їй пояснили працівники водоканалу. Їй ніхто не говорив про аварійний стояк, вона лише чула, що у будинку різали труби. Договір з ЖБК не укладала, членські внески не сплачує, про необхідність проведення ремонту не чула. Вважає, що до її квартири вода відрізана. Труби холодної та гарячої води у неї у квартирі наявні та цілі. Свого майстра з метою підключення до води власної квартири не запрошувала, бо чекає рішення суду. Вважає, що їй відключили воду, бо вона не сплачує внески. З метою відновлення водопостачання у власному помешканні вона зверталась до голови ЖБК, водоканалу, складали акт від 21.08.2025, у якому зазначено зі слів голови ЖБК, що її не перепідключили, оскільки вона відмовилась здавати на це гроші. Це, на її думку, підтверджує, що голова ЖБК вимагає та чекає від неї гроші. Їй відома інформація про аварійність стояка та необхідність його заміни, бо вона таке чула, але у неї в квартирі нічого не текло і належних доказів аварійності стояка немає. Вона знає, що ремонт труби сусіди здійснили за власні кошти. Самостійно вона майстра не запрошувала, вартість та обсяг необхідних робіт для відновлення водопостачання у власній квартирі протягом всього часу перебування справи у суді не з`ясовувала і ніяких дій для цього не вчиняла, у тому числі з часу попереднього судового засідання. Вважає, що це повинен робити ЖБК, незважаючи на те, що вона не укладала з ним договір. Вона не знає за які кошти та за рахунок якого ресурсу голова ЖБК повинна це зробити. Вода була, протікань у неї в квартирі не було. Хто відключив воду, той повинен її підключити. Сусіди на нижніх поверхах кілька років тому замінили труби тільки у своїх квартирах. Тому вважає, що ті мешканці, у кого було протікання у квартирі, повинні були також зробити локальний ремонт чи заміну. Вважає дії голови ЖБК свавіллям, тиском і приниженням, оскільки таким чином вона вимагає з неї гроші, користуючись безпорадним станом інваліда. Відключення води є незаконним. Зверталась до відповідача з вимогою відновити воду, але вона не реагує, чекає гроші. Зазначила, що право на водопостачання є невід`ємним, а відповідач позбавила її брата життєво необхідного ресурсу. Позивач [PERSON] додатково на запитання представника відповідача вказав, що труба проходить через квартиру, у якій він мешкає. Не звертались до майстрів для самостійного під`єднання до водопостачання. Йому заборонили привести свого майстра, голова ЖБК категорично повідомила, що ремонт здійснить тільки її майстер. Інші майстри на його прохання провести у нього ремонт труби відмовились, бо вона їх залякали. Йому ніхто не повідомив про здійснення ремонту труб, а тепер він не може це зробити. Він хотів запросити виключно свого майстра для проведення ремонту у його квартирі, бо не довіряє майстрам відповідача. Про це він повідомляв сусідам. Сказав, що не пустить майстра від ЖБК до власної квартири. Йому ніхто не повідомив про аварії, ніхто нічого не сказав. Це неповага та ігнорування його. Вони були б згодні поміняти і підключити труби разом з усіма, але він не знав про це. Сусід знизу бігав до старої матері про щось їй казав. Оскільки труби протікали у сусіда знизу, то він не мав бажання для нього одного здавати гроші на ремонт. Хотів його побачити і чекав зустрічі, щоб сказати, що буде здавати гроші з усіма. Самостійно він ні до кого не підходив і ні у кого не питав про це та кому і скільки здавати, він чекав зустрічі з сусідом, бо хотів саме йому про це сказати і щоб сусід сам до нього прийшов про це говорити. Проте він не підійшов, не залишив записку чи повідомлення. Сусід щось казав матері, але вона не знала, що він хоче. Мати не платить гроші за внески, управдом посварилась з матір`ю. Позивач вважає це помстою. Не знав, що відбулось затікання води, думав там якийсь ремонт і міняють труби. На запитання суду повідомив, що коли відрізали воду, то він зрозумів, що голова ЖБК хоче зняти борг, скориставшись горем людей. Він знаходиться у квартирі [ADDRESS] і відсутність води вганяє його у депресію. Він не вчиняв ніякі дії для підключення своєї квартири, чекав коли зустрінеться з сусідом, почув, що була заміна труби під головуванням голови ЖБК, розказав про це матері та позивачці (сестрі) і спільно звернулись до суду. Його просили сусіди пустити майстра до квартири для ремонту, але він йому не довіряє і не пустив. Потім йому сказали, що у такому разі він буде сидіти без води. Зараз через відсутність води у котлі падає тиск і він у мороз сидить без опалення. Майстри пояснили, що це через те, що під час установлення котла майстри не зробили спеціальний краник. Він не вчиняв ніяких дій для самостійного підключення своєї квартири до води, не приводив майстра до своєї квартири, не цікавився як це можна зробити. Чув про те, що вода у його квартирі проходить через труби гарячого водопостачання, які наявні у його квартирі та до яких він має доступ, але майстра для підключення своїх комунікацій не запрошував, у тому числі і з часу минулого судового засідання нічого не робив, чекає рішення суду. Просив суд покарати відповідача та задовольнити вимоги позову повністю відповідно до його змісту. Представник відповідача адвокат Будова Н.М. у судовому засіданні заперечила проти вимог позову та просила відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві. Додатково пояснила, що стояк водопостачання наявний у квартирі позивачів, через нього безперешкодно та постійно здійснюється подача води, проте позивачі як власники не вчинили дії для підключення власної квартири до мережі. Вони не укладали договір з відповідачем. Відповідач не надає послуги по індивідуальному підключенню квартир, таке підключення здійснене за власні кошти мешканців. Звернула увагу, що мешканці будинку зафіксували аварійний стан стояка холодної води, неодноразове залиття квартир та необхідність заміни труб як непридатних до використання. Мешканці квартир по цьому аварійному стояку обговорили ситуацію та вирішили за рахунок власних коштів усунути проблему. Здійснили збір коштів та провели ремонт внутрішньої мережі, яка є їхньою спільною приватною власністю. Позивачка відмовилась брати участь у цьому заході, не допустила майстрів у своє помешкання для здійснення перепідключення її квартири. Зараз вона самостійно може відновити собі воду, запросивши майстра до квартири для підключення стояка, у якому наявна вода та який наявний у її помешканні, до внутрішньоквартирної мережі. Небажання позивачів все це робити це їхня позиція. Відповідач не брав участі у цих діях, а лише тимчасово у межах своєї компетенції здійснив зупинення водопостачання по стояку на час його ремонту. Всі докази у справі, а також свідки підтвердили, що власники квартир самостійно за власний кошт організувались та найняли майстра. Голова ЖБК ці роботи не замовляла. Була технічна несправність, яку спільними власними коштами сусіди усунули. Позивачі не звертались до спеціалістів і самовільно відмовились від приєднання до води. Тільки фактичне небажання позивачів це зробити призводить до відсутності води у їхній квартирі. Вина відповідача у цьому відсутня, оскільки за зверненням мешканців відповідач лише тимчасово перекрив воду на час ремонту. Представник відповідача відмовилась від допиту судом решти свідків, заявлених у її клопотанні, оскільки вважає достатнім обмежитись показаннями двох свідків, які з`явилися до суду. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , вказала, що вона проживає у квартирі на 9 поверсі по спільному стояку водопостачання із позивачами. У серпні 2025 сталась аварія, вийшла з ладу труба з холодною водою, перекрили воду, з`ясували, що сталося протікання води на 6 поверсі. Воду не відкривали, поки не усунули проблему. Після розмови з керівником ЖБК перевірили стан труби, виявили пошкодження, яке локально неможливо усунути, оскільки труби в експлуатації близько 45 років і під час ремонту вони ще більше пошкодяться і ще частіше будуть виникати аварії. Тому мешканці вирішили міняти всю трубу. Інакше наявний високий ризик постійних аварій та затоплень квартир. Голова ЖБК організувала спеціаліста, якому всі мешканці довіряють, оскільки він часто проводив усім ремонтні роботи та має добру репутацію. Через якийсь час до неї прийшли сусіди по стояку з 6 поверху і повідомили, що домовились збирати по 3500,00 грн. На її питання чи всі погодились почула відповідь, що з 8 поверху, де ніхто не проживає, власниця перешле гроші, а з позивачами будуть проблеми, вони гроші не дають. Мешканці спільно знайшли вихід і пустили трубу холодної води через трубу гарячої, яка стояла пуста, оскільки гаряче водопостачання багато років не здійснюється. Позивачі (7 поверх) до квартири майстрів не пустили, гроші не здали. Всім сусідам по стояку вода відновлена і вони всі вдячні майстру. У будинку наявне водопостачання. Добре, що домовились із сусідами. Важко, коли неможливо цього зробити. Вона є мешканкою 9 поверху і фактично стала заручником ситуації, бо проживає на найвищому поверсі і без централізованої подачі води її життя було б нестерпним, оскільки з нею проживає стара мати, яка потребує постійного догляду, і носити воду так високо поза її можливостями. На запитання позивачів повідомила, що про стояк їй розповів сусід з 6 поверху, не голова ЖБК. Було протікання і топило 5 поверх, тому перекрили воду. Потім все узгоджували з головою ЖБК. Труби лагодили і у ванній/туалеті, і на кухні, бо пізніше відбулось протікання води у квартирі по стояку на 4 поверсі. Акт був, підписували його 24.08.2025. Вона особисто зустрічала позивача та вела розмову з ним про аварію і необхідність ремонту, особисто повідомила йому про протікання, двічі перепитала чи згоден брати спільну участь. Він сказав, що все добре, будуть міняти. За свого майстра від нього не чула. Приходила його мати перед ремонтом другого стояка, також сказала, що вони будуть міняти. Про свого майстра не чула. Позивачі про організований сусідами ремонт знали до початку ремонтних робіт, бо свідок сама особисто перед ремонтом на кухні їм про це повідомляла. Не знала, що брат позивачки має інвалідність. Гроші на все це та майстра сусіди збирали самостійно. Додала, що голова кооперативу є відповідальною людиною, завжди приходить на допомогу. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , 1951 року народження, вказав, що він є власником квартири на 6 поверсі по аварійному стояку. Протікала труба, вирішили замінити, зв`язались з сусідами, погодили, купили пластикові труби і відремонтували. До позивача стукав у двері. Позивач йому сказав, що не господар і не вирішує цього. Знайшли матір, але вона не захотіла на цю тему говорити. На запитання представника відповідача повідомив, що затоплення відбувались неодноразово, проблеми з трубами були тривалий період. Коли здійснювався ремонт/заміна труб, позивачі не відкрили двері та не пустили до своєї квартири, хоча сусіди стукали до них. Труби проходять вертикально з 9 по 1 поверх, тому позивачі можуть самостійно викликати майстра та під`єднатись до води, яка проходить по трубах, які постійно були і є у їхній квартирі. Всі сусіди знали про ремонтні роботи і всі здавали гроші. Свідок приходив до матері позивачів і пояснював ситуацію і що треба робити, але згоди не дійшли. Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, свідків, з`ясувавши обставини, які мають значення для вирішення справи, дослідивши докази, якими обґрунтовуються вимоги заяви, перевіривши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини суд встановив таке. Відповідно до договору дарування квартири від 24.10.1992, посвідченого державним нотаріусом міської державної нотаріальної контори Новоханьою Т.П., зареєстрованого у реєстрі №2128, [PERSON] належить кооперативна двокімнатна квартира у кооперативі «Победа», яка знаходиться за адресою [ADDRESS] ( Т. 1, а.с.14). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2025/013636928 від 17.09.2025, [PERSON] , [INFO] , з 26.09.2009 зареєстрований за адресою [ADDRESS] (Т. 1, а.с. 35). Згідно з талоном-повідомленням єдиного обліку Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області № 17852 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, 22.07.2025 надійшла заява [PERSON] про те, що 22.07.2025 близько 14 год. 37 хв здійснені неправомірні дії з боку голови будинкового комітету в [ADDRESS] [PERSON] , які проявляються у несанкціонованому відключенні від водопостачання квартири [ADDRESS] , де проживає брат заявниці [PERSON] (Т. 1 а.с. 15). Відповідно до заяви-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 29.07.2025, [PERSON] приєдналась до договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівводоканал» (Т. 1, а.с.43 86). 06.08.2025 [PERSON] звернулась із повідомленням до міського голови Фастівської міської ради Київської області про те, що за її адресою відсутнє водопостачання та просить направити комісію за адресою [ADDRESS] для обстеження квартири та складання акту про факт відсутності централізованого водопостачання, прийняти невідкладні заходи для відновлення водопостачання (Т. 1, а.с. 18). Відповідно до акту від 21.08.2025, складеного представниками КП ФМР «Фастівводоканал», на момент обстеження у приміщенні санвузла квартири [ADDRESS] відсутнє водопостачання. Приміщення кухні водопостачанням забезпечене. Також проведено обстеження на предмет наявності водопостачання у приміщені санвузла квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] та встановлено, що санвузли цих квартир забезпеченні водопостачанням. Зі слів голови ЖБК «Победа-1» Кириченко О.М. стало відомо, що під час заміни водопровідного вертикального стояка не було перепідключено водопостачання до санвузла квартири [ADDRESS] , оскільки власниця цієї квартири відмовилась сплачувати кошти за виконану роботу по заміні водопровідного стояка (Т. 1, а.с.21). 26.08.2025 [PERSON] звернулася із заявою до виконуючого обов`язки директора Шумченка О.О. із проханням невідкладно надати їй офіційний акт повного обстеження, складений за фактом візиту комісії 21.08.2025, у якому відображено факт відсутності водопостачання у квартирі (Т. 1, а.с. 45-46). Відповідно до відповіді № 431 від 01.09.2025 на звернення від 28.07.2025 та 12.08.2025 Комунальне підприємство Фастівської міської ради «Фастівводоканал» повідомило, що представниками КП ФМР «Фастівводоканал» було проведено обстеження на предмет відсутності водопостачання у санвузлі квартири. При обстежені водопостачання у приміщенні санвузлу квартири відсутнє, приміщення кухні водопостачанням забезпечене. Зі слів голови ЖБК «Победа-1» [PERSON] стало відомо, що під час заміни водопровідного вертикального стояка не було перепідключено водопостачання до санвузла квартири [ADDRESS] у зв`язку з тим, що власниця цієї квартири відмовилась сплачувати кошти за виконану роботу по заміні водопровідного стояка. Додатково повідомлено, що КП ФМР «Фастівводоканал» не є виконавцем послуг обслуговування внутрішньобудинкових мереж будинку [ADDRESS] та не є балансоутримувачем. Відшкодування вартості ремонтних робіт та обслуговування внутрішньобудинкових мереж будинку покладаються на балансоутримувача (Т. 1, а.с.22). Відповідно до запиту від 31.07.2025, [PERSON] звернулася до управдома [PERSON] з вимогою про надання копій документів (Т. 1, а.с.24). Відповідно до акту про зняття показників засобами обліку та обстеження вузла обліку від 15.10.2025, складеного представниками КП ФМР «Фастівводоканал» у присутності [PERSON] , під час обстеження виявлено, що централізоване водопостачання відсутнє в кухні та санвузлі (Т. 1, а.с. 20). 16.10.2025 [PERSON] звернулася із заявою до Головного управління Держпродспоживчої служби в Київській області з проханням забезпечити можливий захист її прав як споживача, одночасно розглянувши та вирішивши питання можливого здійснення позапланових заходів державного нагляду за діяльністю «Фастівводоканал» щодо дотримання прав споживачів (Т. 1, а.с.48-49). 16.10.2025 [PERSON] подала звернення до Фастівської міської ради Київської області щодо вжиття всіх можливих заходів для відновлення повноцінного водопостачання до її квартири. Дати правову оцінку діям [PERSON] та притягнути її до відповідальності, надати їй роз`яснення щодо правомірності дій [PERSON] у цій ситуації (Т. 1, а.с.16-17). 16.10.2025 [PERSON] звернулася із заявою до управдома [PERSON] з проханням повідомити про проведені дії щодо здійснення обстеження, обслуговування ремонту внутрішньобудинкової системи водопостачання будинку (Т. 1, а.с.25). Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0090406 від 04.02.2020, [PERSON] , [INFO] , має другу групу інвалідності з лютого 2020 року, причина інвалідності: загальне захворювання, висновок про умови та характер праці: можлива праця в створених умовах (Т. 1, а.с.31). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] документований пенсійним посвідченням на строк з 22.01.2013 по 31.02.2015 ( Т. 1, а.с. 34). Згідно з довідкою про отримання допомоги № 25 від 15.10.2025, виданої [PERSON] , він перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян № 16 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та йому, відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», нараховано допомогу. Загальна сума доходу за період з 01.05.2025 по 31.10.2025 становить 14166,00 грн. Згідно з довідкою від 13.10.2025, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві, [PERSON] не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та жодних видів соціальних допомог не отримує (а.с. 40). Також до матеріалів справи позивачі надали світлини із зображенням приміщень та наявних у них комунікацій. Вказані світлини виконані у такий спосіб, який унеможливлює точне встановлення часу та місця здійснення фотографування зафіксованої на них інформації. Нормативно-правове обґрунтування. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства; власність зобов`язує; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Статтею 391 ЦК України встановлена можливість захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, а саме власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно зі ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до частини третьої статті 13 Конституції України, власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Висновки суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному доказу окремо, суд дійшов до таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Сторони визнають той факт, що будинок [ADDRESS] є багатоквартирним. Також сторони визнають, що цей будинок оснащений внутрішньобудинковою вертикальною мережею водопостачання, яка забезпечує водопостачання до квартир по стояку та проходить знизу догори, зокрема від квартири [ADDRESS] до квартири [ADDRESS] . Отже, суд встановив, що ця внутрішньобудинкова мережа водопостачання є спільною сумісною власністю власників квартир будинку [ADDRESS] . Також під час розгляду справи сторони визнали ту обставину, що будинок та його внутрішні комунікації, зокрема труби стояка холодної води, експлуатуються без заміни близько 45 років (приблизно із 1980 року). Крім цього, під час розгляду справи суд встановив, що час від часу у трубі постачання холодної води (по стояку позивачів) відбувались прориви, що призводило до неодноразового підтоплення квартир та здійснення мешканцями квартир ремонтних робіт за власний кошт, оскільки ці роботи не входять до переліку послуг, які на підставі укладених договорів надає ЖБК. Позивачі переконані у тому, що відсутні належні докази, які б підтверджували непридатність до експлуатації, яка б унеможливлювала користування мережею водопостачання по стояках холодної води, які проходять через їхню квартиру. Тому позивачі вважають, що відповідач як голова ЖБК протиправно позбавила їх життєво необхідного ресурсу (води), чим завдала їм моральну шкоду, оскільки перекрила водопостачання до їхньої квартири. Водночас суд встановив, що голова ЖБК дійсно здійснила відключення водопостачання по стояку на час усунення аварії, викликаної протіканням води та підтопленням осель. Це відключення було короткотривалим та обмежилось виключно часом, необхідним для усунення аварійної ситуації. Це відключення здійснене за клопотанням мешканців будинку. Також суд встановив, що вода по спірних стояках водопостачання холодної води наявна у всіх сусідів по стояку, крім позивачів. Ця обставина також відома позивачам, вони знають, що водопостачання здійснюється через труби гарячої води, які наявні та проходять суцільною мережею через їхнє помешкання. Проте позивачі не мають наміру самостійно запрошувати майстра до власної оселі з метою проведення технічних робіт з підключення води до своєї квартири, оскільки вважають, що це повинен зробити відповідач. За твердженням позивачів вони не укладали договір з відповідачем на обслуговування, внески з 2021 року не сплачують, не брали участь разом із сусідами у зборі власних коштів для ремонту та відновлення стояків подачі холодної води, оплати матеріалів та роботи майстрів. З огляду на це суд зазначає про таке. Відповідно до частини третьої статті 13 Конституції України, власність зобов`язує. Аналогічне правило визначене у частині четвертій статті 319 ЦК України. Ці норми закону означають, що власність гарантує не лише права власників, а й зобов`язує, покладає на них певні обов`язки. Статтею 322 ЦК України покладено тягар утримання майна на власника та встановлено презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг поза залежністю від того чи користується він ними безпосередньо, чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Відповідно до п. 3 розділу 2 Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27.06.2008 № 190 (далі Правила № 190), межею розподільчих мереж, які обслуговує виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення, є перший колодязь із запірною арматурою у місці приєднання до водопровідної мережі споживача відповідно до акта розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. У випадку відсутності контрольного колодязя у місці приєднання, межею, яку обслуговує виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення, є місце приєднання до мережі водопостачання та водовідведення споживача. Згідно з п. 8 розділу 2 Правил № 190, за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, відповідають юридичні та фізичні особи, у яких вони знаходяться у власності або користуванні (управлінні, господарському віданні, оренді), або які здійснюють фактичне користування такими мережами. Згідно з п. 9 розділу 2 Правил № 190, споживач забезпечує експлуатацію, ремонт та усунення аварійних ситуацій на об`єктах/мережах водопостачання та водовідведення, які йому належать (перебувають у користуванні), власними силами або із залученням інших суб`єктів господарювання. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що виконавець відповідає за технічний стан та експлуатацію водопровідних мереж до точки під`єднання абонента до комунальних водопровідних мереж. Натомість споживач відповідає за технічний стан та експлуатацію водопровідних мереж від точки під`єднання до комунальних водопровідних мереж. З огляду на це суд зазначає, що споживачі [PERSON] та [PERSON] відповідають за технічний стан водопровідної мережі та як власник/користувач майна мають обов`язки із належного утримання внутрішньобудинкової системи водопостачання, забезпечувати ремонт та усунення аварійних ситуацій на об`єктах/мережах водопостачання та водовідведення, які їм належать (перебувають у користуванні), власними силами або із залученням інших суб`єктів господарювання. Отже, позивачі зобов`язані нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками (співвласниками) квартир цього будинку, оскільки внутрішньобудинкові системи водопостачання належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Капітальний ремонт внутрішньобудинкових систем будинку здійснюється співвласниками чи залученими ними уповноваженими на виконання таких робіт особами за рахунок співвласників. Під час розгляду справи суд встановив, що у квартирі позивачів [ADDRESS] відсутнє водопостачання у зв`язку із тим, що власники квартир цього багатоквартирного будинку облаштували трубопровід водопостачання через наявний у всіх без виключення квартирах будинку, включно із квартирою позивачів, стояк труби подачі гарячої води. Через старі труби холодного водопостачання припинено подачу води, оскільки вони втратили свою експлуатаційну здатність і протікали, у зв`язку із чим неодноразово регулярно відбувалось затоплення та псування квартир, через які вони проходять. Після виявлення аварії на стояку за зверненням мешканців відповідач тимчасово перекрив холодне водопостачання та відновив його одразу після закінчення ремонтних робіт та усунення аварії. Позивачі категорично відмовились допускати до своєї квартири майстрів, яких для проведення ремонтних робіт спільно винайняли за власний кошт сусіди. Водночас позивачі не вчиняли ніяких дій як власник/користувач квартири задля того, щоб запросити до свого помешкання майстрів чи самостійно під`єднатися до труби з водою, яка проходить у їхній квартирі. Такі дії вони не вчинили ні до звернення до суду із цим позовом, ні під час розгляду справи судом, ні після судового засідання 19.01.2026, у якому суд безальтернативно з`ясував обізнаність позивачів з часу отримання акту Фастівводоканалу від 21.08.2025 про те, що вода фактично перебуває у їхньому безпосередньому доступі у їхній квартирі у стояку гарячої води, до якої вони мають змогу під`єднатися у будь-який зручний для них час, незалежно ні від кого, проте ці дії їм необхідно здійснити за власний кошт. Також вони не вчинили ніяких дій задля самостійного з`ясування обсягу робіт, які необхідні для підключення квартири до стояка з водою, не запитували у майстрів кошторис таких робіт, не цікавились які саме роботи для цього можливо/потрібно здійснити. На запитання суду позивачі повідомили про своє небажання це робити за власний кошт, оскільки, на їхню думку, це повинна здійснити голова ЖБК за рахунок власних ресурсів, незважаючи на те, що договір із ЖБК вони не укладали та внески з 2021 року не сплачують. Позивачі вважають, що хто відключив їм воду, той і повинен її підключити, оскільки їх все влаштовувало, у них у квартирі протікань не було. Вони фактично не бажають нести витрати по ремонту та утриманню системи водовідведення, оскільки вважають це обов`язком відповідача. На переконання позивачів, цей спір виник виключно через те, що голова ЖБК вимагає від них гроші готівкою і у будь-який спосіб намагається змусити їх це зробити. Допитані у судовому засіданні свідки, які є сусідами позивачів по аварійних стояках водопостачання, пояснили, що старий водогін прогнив, протікав, був зношений, перебував у експлуатації більше 45 років, що спричиняло постійні аварії та затоплення помешкань співвласників багатоквартирного будинку. Тому з метою запобігання підтопленням, ще більшому псуванню майна та руйнуванню осель і будинку у цілому сусіди спільно за власний кошт погодили та провели холодну воду у наявних у будинку трубах гарячої води та підключили воду до своїх квартир. [PERSON] та [PERSON] не хотіли брати фінансову участь у ремонті трубопроводу та мережі водопостачання, категорично не допустили майстрів, які здійснювали ці роботи за кошт сусідів, для підключення свого помешкання до водогону. Також вони не реагували на прохання сусідів взяти участь у спільному ремонті водопроводу. Свідки засвідчили, що особисто неодноразово повідомляли позивачів про аварії трубопроводу та причини, які до цього призвели, і спільну думку сусідів про необхідність здійснення ремонту за власний кошт задля усунення псування спільного майна та настання шкідливих наслідків, пов`язаних із підтопленням осель. Отже, суд встановив, що такі дії з відключення непридатної до експлуатації старої мережі водопостачання та здійснення ремонту, підключення води через наявні у будинку труби гарячої води вчинені мешканцями багатоквартирного будинку спільно та за власний кошт і ці дії безперечно пов`язані з необхідністю самозахисту майна мешканців багатоквартирного будинку, з метою запобігання руйнації та підтоплення квартир, що знаходяться під квартирою позивачки, та будинку у цілому, а також з урахуванням того, що позивачі не виконують свій обов`язок з належного утримання внутрішньобудинкової системи водопостачання, не бажають брати фінансову участь у відновленні системи водопостачання. Також суд встановив, що водопостачання у будинку відновлене одразу після усунення причини аварії та здійснення ремонтних робіт. Відповідач у спірних правовідносинах вчинив дії, які обмежились вимкненням та ввімкненням води на час, необхідний для таких ремонтних робіт. Ці дії вчинені відповідачем на підставі звернення мешканців будинку, у квартирах яких відбувся прорив труби та підтоплення. Відповідач, визнаючи факт перекриття позивачам водопостачання на вказаний період часу, вказував на вимушеність такої дії у зв`язку з аварійною ситуацією та непридатністю для експлуатації мережі водопостачання. Вказані обставини також підтверджені показами свідків та відомостями акту, який складений власниками квартир по стояку позивачів (співвласниками багатоквартирного будинку). Вказані обставини позивачі не спростували належними та достатніми доказами. З огляду на це суд вважає безпідставними твердження позивачів про те, що перекривши воду у старому трубопроводі холодного водопостачання, відповідач необґрунтовано та безпідставно вважав, що старий трубопровід втратив свою експлуатаційну здатність і протікає, а тому позивачі мають право на відновлення водопостачання у тому вигляді, що існував до цих подій. Під час розгляду справи суд встановив, що позивачам відомо про обставини неодноразового протікання трубопроводу та підтоплення осель сусідів, позивачка [PERSON] особисто пояснила суду, що кілька років тому сусіди нижніх поверхів самостійно за власний кошт змінювали свою частину труби подачі холодної води у зв`язку з виникненням аналогічних аварій. Також суд встановив, що часткові ремонти водогону, які здійснювались мешканцями будинку у різний час, не усунули протікання водопроводу, аварійні ситуації продовжували періодично виникати на незамінених його ділянках. Цей факт позивачі не заперечили у судовому засіданні. З огляду на це суд наголошує на такому. Відповідно до статті 19 ЦК України, особа має право на самозахист свого цивільного права від порушень і протиправних посягань. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства. Водночас частиною другою статті 13 ЦК України встановлене загальне правило про те, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Зважаючи на обставини щодо неналежного виконання позивачкою [PERSON] обов`язків з утримання спільної власності внутрішньобудинкової мережі водопостачання, враховуючи реальний стан цієї старої мережі та те, що своєю поведінкою під час розгляду справи позивачка засвідчила відсутність реальних намірів брати участь у заміні водопровідної мережі до власної квартири з мотивів відсутності бажання здавати кошти, суд вважає, що відповідач правомірно реалізував право на самозахист в інтересах інших співвласників багатоквартирного будинку, перекривши на час ремонту старий трубопровід водопостачання, який втратив свою експлуатаційну здатність, протікав, призводив до підтоплення квартир, що знаходяться поверхами нижче від квартири позивачки, та будинку в цілому, знаходиться у непридатному стані та потребує заміни. З огляду на це суд вважає безпідставною вимогу позову про визнання дій відповідача незаконними, а тому позов у цій частині не підлягає задоволенню як необгрунтований. Оскільки під час розгляду справи суд встановив, що відсутність води у квартирі позивачів не пов`язана із діями/бездіяльністю відповідача, водопостачання у будинку наявне і проходить через труби гарячої води, які проходять також через квартиру позивачів, і вони мають до них безперешкодний доступ, тобто питання наявності води у їхній оселі залежить виключно від їхньої волі, тому суд вважає, що вимога позову про зобов`язання відповідача відновити водопостачання також є безпідставною та не підлягає задоволенню. Суд вважає необґрунтованою та недобросовісною позицію позивачів, яка фактично зводиться до того, що відповідач повинен відновити водопостачання у належній їм квартирі за рахунок коштів відповідача без фінансової участі позивача у цих витратах. Оскільки вимога про стягнення з відповідача на користь позивачів завданої моральної шкоди є похідною від решти вимог позову, тому з огляду на висновки суду про відмову у їх задоволенні відсутні підстави для її задоволення. Крім цього, щодо позовних вимог [PERSON] суд зазначає, що він не є власником вказаної квартири, а тому суд вважає, що він не є особою, якій належить право вимоги у спірних правовідносинах, включно з правом звернення до суду із цим позовом. Суд враховує наданий [PERSON] витяг з реєстру територіальної громади щодо місця його реєстрації у належній [PERSON] квартирі, однак вказане свідчить виключно про наявність у нього права користування цим житлом та не надає йому процесуальне право захисту права власності, яке у цьому спорі належить іншій особі позивачці як єдиній власниці квартири. Оскільки [PERSON] не є неналежним позивачем, тому вказане є окремою підставою для відмови йому у задоволенні позову. Аналогічний правовий висновок виклала Велика Палата Верховного Суду у постановах від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9). Суд, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивачів є такими, що не ґрунтуються на законі, не доведені належними та достатніми доказами, а тому суд вважає відсутніми правові підстави для задоволення цього позову. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц висловила висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, за своєю природою змагальність судочинства заснована на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства ? суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелює можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. З огляду на це суд висновує, що додані позивачем до позовної заяви документи не є належними та достатніми доказами у справі на підтвердження обґрунтованості його вимог. Отже, позивачі у розумінні приписів ст. 12, 77-81 ЦПК України не довели обгрунтованість позовних вимог. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 , п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи результат вирішення цієї справи, судові витрати покладаються на позивачів.

Outcome: dismissed