Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

У грудні 2026 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Урлів Град"звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та як власник квартири і співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний сплачувати кошти за утримання будинку і прибудинкової території. Однак відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання перед позивачем з оплати послуг з утримання будинку і прибудинкової території, в результаті чого, утворилась заборгованість, яка станом на 31.10.2025 становить 12 174,40 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2025 провадження по справі відкрито, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29.01.2026 до суду від представника позивача надійшло клопотання, за змістом якого той вказав, що відповідачем було частково погашено заборгованість. Просив задовольнити позовні вимоги в частині непогашеної заборгованості, яка становить: інфляційна складова боргу у розмірі 1 043,44 грн та 3% річних у розмірі 342,44 грн, судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3 028,00 грн та витрати на правову допомогу 4000,00 грн. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце його проведення повідомлений належним чином. Крім того, звертаючись до суду з позовом, представником позивача одночасно подано клопотання про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене та вимоги ст. ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності учасників судового процесу, які не з`явились у судове засідання, та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджуєтьсяінформаційною довідкою № 454010968 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За приписами статей 319, 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до положень ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів). ОСББ «Урлів Град» після свого створення, набуло право управління багатоквартирним житловим будинком [ADDRESS] , що підтверджується статутом та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно з п. 14 розділу ІІІ Статуту ОСББ «Урлів Град» затвердженого протоколом Чергових загальних зборів ОСББ «Урлів Град» № 4 від 23.02.2019 до компетенції правління ОСББ належать зокрема: здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством; вимогання від співвласників своєчасної та в повному обсязі сплати всі установлених законом, статутом та рішеннями Загальних зборів платежів, зборів і внесків. Пунктом 2 ІV розділу статуту встановлено, що сплата встановлених Загальними зборами об`єднання внесків і платежів у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені Загальними зборами об`єднання є обов`язковою для всіх співвласників. Аналогічні положення містить і Статут ОСББ «Урлів Град» (нова редакція) затверджений протоколом Чергових загальних зборів ОСББ «Урлів Град» від 31.03.2024. Протоколом № 1 чергових загальних зборів ОСББ «Урлів Град» від 12.06.2021 прийнято рішення, зокрема про затвердження кошторису ОСББ «Урлів Град» на 2021 рік та розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території, які застосовуються з 01.07.2021 у сумі 8,26 грн за метр квадратний, внеску в резервний фонд у розмірі 0,20 грн за метр квадратний. 21.07.2024 позачерговими загальними зборами співвласників (протокол Загальних зборів ОСББ «УРЛІВ ГРАД» від 03.09.2024) був затверджений кошторис на 2024 рік, яким встановлено з 01.09.2024 року внесок на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі - 10,65 грн за м2, до резервного фонду внесок у розмірі - 0,20 грн за м2., а всього разом 10,85 грн за м2. Також були прийняті рішення: 1) Затвердити одноразовий внесок на закупівлю генератора та інших джерел живлення, технічного устаткування для забезпечення водопостачання, опалення, роботи ліфту у будинку у розмірі - 2 500 грн з квартири, який необхідно сплатити до 15.09.2024 року. Розмір щомісячного внеску на обслуговування зазначеного обладнання буде обраховано відповідно до фактичних витрат на його обслуговування і внесено у квитанції; 2) надати правлінню дозвіл в разі підвищення тарифу на постачання електроенергії, пропорційно розраховувати збільшення розміру складової внеску в частині витрат на електроенергію на потреби ОСББ, і на цей відсоток збільшувати вартість внеску без скликання Загальних зборів ОСББ. У Кошторисі закладено - 1,90 грн за м2 на покриття витрат для потреб ОСББ; 3) затвердити внесок, який набере чинності з 01.09.2024 року на погашення позики/кредиту в розмірі - 65,00 грн з квартири за один місяць терміном на 5 років. 29 травня 2025 року Загальними зборами співвласників (протокол Загальних зборів ОСББ «УРЛІВ ГРАД» від 29.05.2025 року) затверджений кошторис на 2025/2026 рік, яким встановлено внесок на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі - 10,65 грн за м2, внесок до резервного фонду у розмірі - 0,20 грн за м2, а всього разом - 10,85 грн м2. Також були прийняті рішення: 1) Затвердити внесок на побудову дахової СЕС - (частка ОСББ в програмі енергозбереження 70/30, включаючи частковий ремонт та утеплення трубопроводів) в розмірі 125,00 грн на місяць з квартири впродовж року з травня 2025 року по квітень 2026 року включно; для квартир на перших поверхах затвердити внесок - 62,50 грн на місяць. 2) У разі відсутності заяв від співвласників про намір стати членом правління ревізійної комісії/ревізором або їх не обрання, доручити правлінню залучити аудитора для перевірки фінансово-господарської діяльності ОСББ та затвердити щомісячний внесок у розмірі - 0,17 грн за м2 на ці витрати. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку, врегульовано Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001. Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту тощо. Стаття 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку`покладає на співвласника обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Судом встановлено, що з 31.11.2022 по 31.10.2025 року відповідач не сплачував обов`язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території, що обумовило виникнення заборгованості. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість відповідача по обов`язковим внескам на утримання будинку та прибудинкової території станом на 31.10.2025 становить 12 174,40 грн. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих відповідачу сум, і здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм та пропорційно до загальної площі належної відповідачу квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті внесків. Як убачається із матеріалів справи, відповідач частково погасив заявлену позивачем заборгованість. Непогашена заборгованість становить: інфляційна складова боргу у розмірі 1043,44 грн та 3% річних у розмірі 342,44 грн, що разом становить 1 385,88 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості зі сплати інфляційної складової боргу у розмірі 1043,44 грн та 3% річних у розмірі 342,44 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі положень ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Звертаючись до суду з позовом представник позивача просив покласти судові витрати, пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 4 000,00 грн на відповідача. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною позивача надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 11-2/25 від 18.11.2023, укладеного між адвокатом Верещак Іриною Тарасівною і позивачем; копію додаткової угоди № 72 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 11-2/25 від 18.11.2023; акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 28.11.2025 на суму 4 000,00 грн. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному позивачем розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15. Визначаючи час на надання вищенаведених послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у адвоката повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим надання правничої допомоги у даній справі не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи. Крім того, позовна заява не є складною за своєю суттю. Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг та враховуючи незначну складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, ціну позову, суд вважає, що заявлений стороною розмір витрат на правничу допомогу є невиправдано завищеним. У зв`язку з наведеним суд стягує з відповідача на користь позивача 3 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial