Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. В обґрунтування позову посилаючись на те, що у період з 07.12.2012 року по 21.11.2017 року позивач був фізичним вкладником відділення №5 банку АТ «Ідея Банк» м. Дніпра яке було розташоване по вул. Титова, що підтверджується листом АТ «Ідея Банк» від 19.03.2024 року. Керівником даного відділення був [PERSON] . Згідно договору строкового банківського вкладу фізичної особи «Безпечний» №90.00.435015 від 21 листопада 2016 року банк в особі уповноваженого представника відкрив позивачу вкладний рахунок № [NUMBER] і прийняв від нього кошти вкладу у сумі 90 000 (дев`яносто тисяч гривень) 00 копійок строком на 18 місяців. Відповідно до договору банк зобов`язався сплатити [PERSON] відсотки у розмірі 19,50% річних протягом перших 6 місяців і 10% річних протягом решти 12-ти місяців. Однак у ході співпраці з банком по договору строкового банківського вкладу від 21.11.2016 року завідувач цього відділення №5 банку «Ідея Банк» м. Дніпра Завальний Роман Павлович запропонував достроково розірвати договір строкового банківського вкладу з банком і укласти з ним договір позики між фізичними особами, а гроші передати йому у користування готівкою у доларах США згідно договору позики. При цьому [PERSON] обіцяв сплатити проценти за договором позики більш ніж проценти які виплатив банк згідно договору строкового банківського вкладу від 21.11.2016 року. В подальшому позивач погодився на умови відповідача та достроково розірвав договір строкового банківського вкладу фізичної особи «Безпечний» №90.00.435015 від 21 листопада 2016 року, після чого 28.02.2017 року в кабінеті [PERSON] у приміщенні відділення №5 банку «Ідея Банк» м. Дніпра уклав з ним договір позики грошей №1 у сумі 6 000 (шість тисяч доларів США) а він 28.04.2017 власноруч написав розписку що згідно з договором позики №1 від 28.02.2017 року отримав від позивача гроші у сумі 6 000 (шість тисяч доларів США) зі строком повернення боргу до 03.05.2018 року. Даний договір позики позивачем збережено не було однак розписка [PERSON] про позику грошей у сумі 6 000 доларів США від 28.04.2017 року позивачем збережено. Після закінчення строку договору позики №1 [PERSON] запропонував не повертати гроші у сумі 6 000 (шість тисяч доларів США) а укласти з ним інші договори позики грошей у доларах США на тих же умовах що і перший договір позики. Позивач був згоден у зв`язку з чим на протязі 2018-2021 року неодноразово укладав з [PERSON] договори позики грошей сумами від 1 000 до 6 000 доларів США, котрі позивач передавав йому готівкою, а він платив проценти за користування грошима, але в основному суму боргу повертав частково. На даний час [PERSON] збережено договори позики за 2021 рік, по яким [PERSON] не повернув йому гроші: -28.05.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №28.08.21 на суму 77 084 (сімдесят сім тисяч вісімдесят чотири гривні) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на цей час складало 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США) зі строком повернення боргу 17.08.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях а передав йому 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США). Розписку про отримання даної суми грошей по цьому договору [PERSON] мені не давав. -02.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №02.06.21-1 на суму 73 170 (сімдесят три тисячі сто сімдесят гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 700 (дві тисячі сімсот доларів США), зі строком повернення боргу до 25.08.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 700 (дві тисячі сімсот доларів США). -07.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №07.06.21-1 на суму 78 590 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 900 (дві тисячі дев`ятсот доларів США), зі строком повернення боргу до 20.08.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 900 (дві тисячі дев`ятсот доларів США). -07.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №07.06.21-2 на суму 102 980 (сто дві тисячі дев`ятсот вісімдесят гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 3 800 (три тисячі вісімсот доларів США), зі строком повернення боргу до 25.08.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 3 800 (три тисячі вісімсот доларів США). -07.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №07.06.21-3 на суму 75 880 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США), зі строком повернення боргу до 27.08.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США). -08.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №08.06.21-1 на суму 70 460 (сімдесят тисяч чотириста шістдесят гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 600 (дві тисячі шістсот доларів США), зі строком повернення боргу до 25.08.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 600 (дві тисячі шістсот доларів США). -08.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №08.06.21-2 на суму 78 590 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 900 (дві тисячі дев`ятсот доларів США), зі строком повернення боргу до 31.08.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 900 (дві тисячі дев`ятсот доларів США). -17.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №17.06.21 на суму 84 692 (вісімдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто дві гривні) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 3 100 (три тисячі сто доларів США), зі строком повернення боргу до 07.09.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 3 100 (три тисячі сто доларів США). -08.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №08.07.21 на суму 76 412 (сімдесят шість тисяч чотириста дванадцять гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США), зі строком повернення боргу до 17.09.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США). -08.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №08.07.21-2 на суму 76 412 (сімдесят шість тисяч чотириста дванадцять гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США), зі строком повернення боргу до 22.09.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США). -08.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №08.07.21-3 на суму 43 664 (сорок три тисячі шістсот шістдесят чотири гривні) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 1 600 (одна тисяча шістсот доларів США), зі строком повернення боргу до 16.09.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 1 600 (одна тисяча шістсот доларів США). -12.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №12.07.21-1 на суму 81 900 (вісімдесят одна тисяча дев`ятсот гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 3 000 (три тисячі доларів США), зі строком повернення боргу до 28.09.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 3 000 (три тисячі доларів США). -12.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №12.07.21-2 на суму 90 090 (дев`яносто тисяч дев`яносто гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 3 300 (три тисячі триста доларів США), зі строком повернення боргу до 28.09.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 3 300 (три тисячі триста доларів США). -03.08.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №03.08.2021-1 на суму 96 336 (дев`яносто шість тисяч триста тридцять шість гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 3 600 (три тисячі шістсот доларів США), зі строком повернення боргу до 26.10.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 3 600 (три тисячі шістсот доларів США). -03.08.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №03.08.2021-2 на суму 72 252 (сімдесят дві тисячі двісті п`ятдесят дві гривні) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 700 (дві тисячі сімсот доларів США), зі строком повернення боргу до 01.11.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 700 (дві тисячі сімсот доларів США). -05.08.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №05.08.2021-1 на суму 88 308 (вісімдесят вісім тисяч триста вісім гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 3 300 (три тисячі триста доларів США), зі строком повернення боргу до 27.10.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 3 300 (три тисячі триста доларів США). -05.08.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №05.08.2021-2 на суму 64 224 (шістдесят чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 400 (дві тисячі чотириста доларів США), зі строком повернення боргу до 27.10.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 400 (дві тисячі чотириста доларів США). За вищезазначеними договорами позики [PERSON] борг [PERSON] не повернув, а також не повернув борг за розпискою від 28.04.2017 року. У період 2020-2021 року донька позивача [PERSON] також неодноразово надавала йому гроші для укладення договорів позики з [PERSON] на умовах отримання процентів, у зв`язку з чим [PERSON] у договорах позики у цей період вказував що діє від імені групи приватних інвесторів. За вказаний період донька позивача передала йому для укладання договорів позики з [PERSON] гроші на загальну суму 8 000 (вісім тисяч доларів США), котрі позивач зі своїми грошима передав [PERSON] за договорами позики. Окремих договорів позики [PERSON] з [PERSON] не укладала. З початку 2022 року [PERSON] припинив сплачувати позивачу проценти за користування його грошами, а також не повернув суму боргу. У зв`язку з чим у червні 2022 року [PERSON] та [PERSON] порахували загальну суму його боргу за договорами позики за 2017-2022 рік і розписки від 28.04.2017 року та 15.06.2022 року у приміщенні відділення №5 банку ПАТ «Ідея Банк» м. Дніпра уклали з ним останній договір позики у якому вказали що він позичав кошти у загальній сумі 1 611 945 (один мільйон шістсот одинадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень) 00 копійок що згідно офіційного курсу НБК на цей день склало 55 100 (п`ятдесят п`ять тисяч сто доларів США). У договорі позики від 15.06.2022 року сторонами вказано що [PERSON] поверне борг у сумі 55 100 (п`ятдесят п`ять тисяч сто доларів США) і 100 (сто доларів США) як проценти до 15.09.2022 року, після чого обидва підписали цей договір. Однак в дату визначену у договорі [PERSON] гроші не повернув, так як ніби на той час у нього не було всієї суми грошей. [PERSON] повернув тільки 200 (двісті доларів США). Він запропонував позивачу пролонгувати строк повернення грошей за договором позики від 15.09.2022 року до 31.12.2022 року на що позивач надав свою згоду. Про пролонгацію повернення боргу по договору позики від 15.06.2022 року у сумі 54 900 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот доларів США) що еквівалентно курсу НБУ 1 611 945 (один мільйон шістсот одинадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень) 00 копійок до 31.12.2022 року, [PERSON] за місцем проживання позивача власноруч зробив запис на бланку договору позики де він і позивач поставили підпис. Коли в грудні 2022 року [PERSON] звернувся до відповідача стосовно повернення грошей за договором позики від 15.06.2022 року то він знову пояснив що у нього на даний час такої суми грошей немає. [PERSON] повернув лише 100 (сто доларів США) і обіцяв повернути залишок боргу пізніше а саме до 31.03.2023 року на що позивач надав свою згоду. В подальшому за місцем проживання позивача [PERSON] зробив запис на бланку договору позики від 15.06.2022 року про пролонгацію дати повернення боргу у сумі 54 800 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот доларів США) і 100 (сто доларів США) як проценти за користування грошами до 31.03.2023 року де він поставив свій підпис. 31.03.2023 року [PERSON] знову не повернув мені гроші згідно договору позики від 15.06.2022 року мотивуючи відсутністю у нього такої суми грошей і запропонував мені пролонгувати дату повернення боргу по цьому договору до 30.06.2023 року. Я дав згоду на пролонгацію виконання даного договору до 30.06.2023 року, про що [PERSON] за місцем проживання позивача власноруч зробив запис на зворотному боці бланку договору позики де вказав, що він поверне залишок боргу за договором позики у сумі 54800 (п?ятдесят чотири тисячі вісімсот) доларів США, і 100 (сто) доларів США процентів за користування грошима до 30.06.2023 року. Однак, 30.06.2023 року [PERSON] знову не повернув борг у сумі 54800 (пятдесят чотири тисячі вісімсот) доларів США і 100 (сто) доларів США процентів за користування грошима позивача згідно договору позики від 15.06.2022 року мотивуючи відсутністю у нього такої суми грошей і запропонував мені пролонгувати цей договір до 30.12.2023 року. Я дав згоду на пролонгацію виконання даного договору позики до 30.12.2023 року, про що [PERSON] у за місцем проживання позивача власноруч зробив запис на зворотному боці бланку договору позики від 15.06.2022 року де вказав, що він поверне залишок боргу за договором позики у сумі 54800 (п?ятдесят чотири тисячі вісімсот) доларів США і 100 (сто) доларів США процентів за користування грошима до 30.12.2023 року і поставив свій підпис. Однак 30.12.2023 року [PERSON] знову не повернув борг згідно договору позики від 15.06.2022 року з пролонгаціями у сумі 54800 (п?ятдесят чотири тисячі вісімсот) доларів США і 100 (сто) доларів США процентів за користування грошима, тобто загальною сумою 54900 (п?ятдесят чотири тисячі дев?ятсот) доларів США, що по курсу НБУ на 30.12.2023 року складало 2085233,76 грн (два мільйони вісімдесят п?ять тисяч двісті тридцять три гривні сімдесят шість копійок), чим порушив умови цього договору і інших договорів позики. У той же час, визнаючи свій борг до мене у сумі 2 085 233 (два мільйони вісімдесят п`ять тисяч двісті тридцять три гривні) 76 копійок, що по офіційному курсу НБУ складало 54900 (п?ятдесят чотири тисячі дев?ятсот) доларів США, [PERSON] 31.12.2023 року перерахував на картку позивача MONOBANK Universal Banka України 2000 (дві тисячі) гривень. У порядку досудового вирішення спору 15.01.2024 року позивачем відправлено листа [PERSON] з вимогою до 1 лютого 2024 року повернути борг згідно договору позики від 15.06.2022 року з пролонгаціями до 30.12.2023 року. Згідно роздруківки інформації Укрпошти [PERSON] отримав особисто даного листа 22.01.2024 року, однак борг не повернув, відповіді до цього листа не надав. У телефонній розмові [PERSON] підтвердив вручення йому листа 15.01.2024 року, але повертати борг відмовився. У зв`язку з вище викладеним позивач вимушений звернутись до суду з захистом своїх прав. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року справу прийнято суддею до свого провадження та вирішено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження. 28 червня 2024 року третьою особою [PERSON] до суду подано пояснення по справі в яких вона пояснила що є донькою [PERSON] та підтвердила фактичні обставини викладені позивачем в позовній заяві. Просила суд ухвалити рішення яким стягнути з [PERSON] заборгованість за договорами позики та судові витрати понесені у ході розгляду справи. 03 липня 2024 року відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив що в повному обсязі не визнає обставини викладені в позові оскільки розписка від 28.04.2017 року не може бути доказом тому що в розумінні чинного законодавства основним доказом є саме договір позики. Щодо договорів з травня 2021 року по червень 2022 року то вони є однотипними та відповідно до їх змісту позивач повинен був надати йому кошти в безготівковому вигляді, але позивачем не надано таких доказів. Також відповідач вважає що відповідно до норм чинного цивільного законодавства строк позовної давності вже закінчився. Таким чином відповідач просить суд відмовити задоволенні позовних вимог позивача. 09 липня 2024 року позивачем надано через канцелярію суду заперечення на відзив на позовну заяву в якій він повністю заперечує твердження відповідача та вважає що твердження у відзиві не відповідають нормам чинного ЦК та ЦПК України. Просить суд вважати відзив на позовну заяву не законним та не обґрунтованим та призначити судову почеркознавчу експертизу. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2024 року призначено провести судову почеркознавчу експертизу проведення якої доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судовх експертиз Міністерства юстиції України та зупинено провадження у справі до закінчення експертного дослідження. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення коштів за договором позики поновлено та призначено дату судового засідання. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 27 травня 2025 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення коштів за договором позики закрите та призначено розглядати справу в порядку судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що у період з 07.12.2012 року по 21.11.2017 року позивач був фізичним вкладником відділення №5 банку АТ «Ідея Банк» м. Дніпра яке було розташоване по вул. Титова, що підтверджується листом АТ «Ідея Банк» від 19.03.2024 року. Керівником даного відділення був [PERSON] . Згідно договору строкового банківського вкладу фізичної особи «Безпечний» №90.00.435015 від 21 листопада 2016 року банк в особі уповноваженого представника відкрив позивачу вкладний рахунок № [NUMBER] і прийняв від нього кошти вкладу у сумі 90 000 (дев`яносто тисяч гривень) 00 копійок строком на 18 місяців. Відповідно до договору банк зобов`язався сплатити [PERSON] відсотки у розмірі 19,50% річних протягом перших 6 місяців і 10% річних протягом решти 12-ти місяців. Однак у ході співпраці з банком по договору строкового банківського вкладу від 21.11.2016 року завідувач цього відділення №5 банку «Ідея Банк» м. Дніпра Завальний Роман Павлович запропонував достроково розірвати договір строкового банківського вкладу з банком і укласти з ним договір позики між фізичними особами, а гроші передати йому у користування готівкою у доларах США згідно договору позики. При цьому [PERSON] обіцяв сплатити проценти за договором позики більш ніж проценти які виплатив банк згідно договору строкового банківського вкладу від 21.11.2016 року. В подальшому позивач погодився на умови відповідача та достроково розірвав договір строкового банківського вкладу фізичної особи «Безпечний» №90.00.435015 від 21 листопада 2016 року, після чого 28.02.2017 року в кабінеті [PERSON] у приміщенні відділення №5 банку «Ідея Банк» м. Дніпра уклав з ним договір позики грошей №1 у сумі 6 000 (шість тисяч доларів США) а він 28.04.2017 власноруч написав розписку що згідно з договором позики №1 від 28.02.2017 року отримав від позивача гроші у сумі 6 000 (шість тисяч доларів США) зі строком повернення боргу до 03.05.2018 року. Даний договір позики позивачем збережено не було однак розписка [PERSON] про позику грошей у сумі 6 000 доларів США від 28.04.2017 року позивачем збережено. Після закінчення строку договору позики №1 [PERSON] запропонував не повертати гроші у сумі 6 000 (шість тисяч доларів США) а укласти з ним інші договори позики грошей у доларах США на тих же умовах що і перший договір позики. Позивач був згоден у зв`язку з чим на протязі 2018-2021 року неодноразово укладав з [PERSON] договори позики грошей сумами від 1 000 до 6 000 доларів США, котрі позивач передавав йому готівкою, а він платив проценти за користування грошима, але в основному суму боргу повертав частково. На даний час [PERSON] збережено договори позики за 2021 рік, по яким [PERSON] не повернув йому гроші: - 28.05.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №28.08.21 на суму 77 084 (сімдесят сім тисяч вісімдесят чотири гривні) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на цей час складало 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США) зі строком повернення боргу 17.08.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях а передав йому 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США). Розписку про отримання даної суми грошей по цьому договору [PERSON] мені не давав. - 02.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №02.06.21-1 на суму 73 170 (сімдесят три тисячі сто сімдесят гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 700 (дві тисячі сімсот доларів США), зі строком повернення боргу до 25.08.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 700 (дві тисячі сімсот доларів США). - 07.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №07.06.21-1 на суму 78 590 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 900 (дві тисячі дев`ятсот доларів США), зі строком повернення боргу до 20.08.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 900 (дві тисячі дев`ятсот доларів США). - 07.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №07.06.21-2 на суму 102 980 (сто дві тисячі дев`ятсот вісімдесят гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 3 800 (три тисячі вісімсот доларів США), зі строком повернення боргу до 25.08.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 3 800 (три тисячі вісімсот доларів США). - 07.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №07.06.21-3 на суму 75 880 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США), зі строком повернення боргу до 27.08.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США). - 08.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №08.06.21-1 на суму 70 460 (сімдесят тисяч чотириста шістдесят гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 600 (дві тисячі шістсот доларів США), зі строком повернення боргу до 25.08.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 600 (дві тисячі шістсот доларів США). - 08.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №08.06.21-2 на суму 78 590 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 900 (дві тисячі дев`ятсот доларів США), зі строком повернення боргу до 31.08.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 900 (дві тисячі дев`ятсот доларів США). - 17.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №17.06.21 на суму 84 692 (вісімдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто дві гривні) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 3 100 (три тисячі сто доларів США), зі строком повернення боргу до 07.09.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 3 100 (три тисячі сто доларів США). - 08.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №08.07.21 на суму 76 412 (сімдесят шість тисяч чотириста дванадцять гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США), зі строком повернення боргу до 17.09.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США). - 08.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №08.07.21-2 на суму 76 412 (сімдесят шість тисяч чотириста дванадцять гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США), зі строком повернення боргу до 22.09.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 800 (дві тисячі вісімсот доларів США). - 08.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №08.07.21-3 на суму 43 664 (сорок три тисячі шістсот шістдесят чотири гривні) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 1 600 (одна тисяча шістсот доларів США), зі строком повернення боргу до 16.09.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 1 600 (одна тисяча шістсот доларів США). - 12.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №12.07.21-1 на суму 81 900 (вісімдесят одна тисяча дев`ятсот гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 3 000 (три тисячі доларів США), зі строком повернення боргу до 28.09.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 3 000 (три тисячі доларів США). - 12.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №12.07.21-2 на суму 90 090 (дев`яносто тисяч дев`яносто гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 3 300 (три тисячі триста доларів США), зі строком повернення боргу до 28.09.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 3 300 (три тисячі триста доларів США). - 03.08.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №03.08.2021-1 на суму 96 336 (дев`яносто шість тисяч триста тридцять шість гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 3 600 (три тисячі шістсот доларів США), зі строком повернення боргу до 26.10.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 3 600 (три тисячі шістсот доларів США). - 03.08.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №03.08.2021-2 на суму 72 252 (сімдесят дві тисячі двісті п`ятдесят дві гривні) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 700 (дві тисячі сімсот доларів США), зі строком повернення боргу до 01.11.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 700 (дві тисячі сімсот доларів США). - 05.08.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №05.08.2021-1 на суму 88 308 (вісімдесят вісім тисяч триста вісім гривень) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 3 300 (три тисячі триста доларів США), зі строком повернення боргу до 27.10.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 3 300 (три тисячі триста доларів США). - 05.08.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики №05.08.2021-2 на суму 64 224 (шістдесят чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні) 00 копійок що за офіційним курсом НБУ на той час складало 2 400 (дві тисячі чотириста доларів США), зі строком повернення боргу до 27.10.2021 року. Однак за згодою сторін позивач власноруч передав [PERSON] гроші по цьому договору не у гривнях, а передав йому 2 400 (дві тисячі чотириста доларів США). За вищезазначеними договорами позики [PERSON] борг [PERSON] не повернув, а також не повернув борг за розпискою від 28.04.2017 року. У період 2020-2021 року донька позивача [PERSON] також неодноразово надавала йому гроші для укладення договорів позики з [PERSON] на умовах отримання процентів, у зв`язку з чим [PERSON] у договорах позики у цей період вказував що діє від імені групи приватних інвесторів. За вказаний період донька позивача передала йому для укладання договорів позики з [PERSON] гроші на загальну суму 8 000 (вісім тисяч доларів США), котрі позивач зі своїми грошима передав [PERSON] за договорами позики. Окремих договорів позики [PERSON] з [PERSON] не укладала. З початку 2022 року [PERSON] припинив сплачувати позивачу проценти за користування його грошами, а також не повернув суму боргу. У зв`язку з чим у червні 2022 року [PERSON] та [PERSON] порахували загальну суму його боргу за договорами позики за 2017-2022 рік і розписки від 28.04.2017 року та 15.06.2022 року у приміщенні відділення №5 банку ПАТ «Ідея Банк» м. Дніпра уклали з ним останній договір позики у якому вказали що він позичав кошти у загальній сумі 1 611 945 (один мільйон шістсот одинадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень) 00 копійок що згідно офіційного курсу НБК на цей день склало 55 100 (п`ятдесят п`ять тисяч сто доларів США). У договорі позики від 15.06.2022 року сторонами вказано що [PERSON] поверне борг у сумі 55 100 (п`ятдесят п`ять тисяч сто доларів США) і 100 (сто доларів США) як проценти до 15.09.2022 року, після чого обидва підписали цей договір. Однак в дату визначену у договорі [PERSON] гроші не повернув, так як ніби на той час у нього не було всієї суми грошей. [PERSON] повернув тільки 200 (двісті доларів США). Він запропонував позивачу пролонгувати строк повернення грошей за договором позики від 15.09.2022 року до 31.12.2022 року на що позивач надав свою згоду. Про пролонгацію повернення боргу по договору позики від 15.06.2022 року у сумі 54 900 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот доларів США) що еквівалентно курсу НБУ 1 611 945 (один мільйон шістсот одинадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень) 00 копійок до 31.12.2022 року, [PERSON] за місцем проживання позивача власноруч зробив запис на бланку договору позики де він і позивач поставили підпис. Коли в грудні 2022 року [PERSON] звернувся до відповідача стосовно повернення грошей за договором позики від 15.06.2022 року то він знову пояснив що у нього на даний час такої суми грошей немає. [PERSON] повернув лише 100 (сто доларів США) і обіцяв повернути залишок боргу пізніше а саме до 31.03.2023 року на що позивач надав свою згоду. В подальшому за місцем проживання позивача [PERSON] зробив запис на бланку договору позики від 15.06.2022 року про пролонгацію дати повернення боргу у сумі 54 800 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот доларів США) і 100 (сто доларів США) як проценти за користування грошами до 31.03.2023 року де він поставив свій підпис. 31.03.2023 року [PERSON] знову не повернув мені гроші згідно договору позики від 15.06.2022 року мотивуючи відсутністю у нього такої суми грошей і запропонував мені пролонгувати дату повернення боргу по цьому договору до 30.06.2023 року. Я дав згоду на пролонгацію виконання даного договору до 30.06.2023 року, про що [PERSON] за місцем проживання позивача власноруч зробив запис на зворотному боці бланку договору позики де вказав, що він поверне залишок боргу за договором позики у сумі 54800 (п?ятдесят чотири тисячі вісімсот) доларів США, і 100 (сто) доларів США процентів за користування грошима до 30.06.2023 року. Однак, 30.06.2023 року [PERSON] знову не повернув борг у сумі 54800 (пятдесят чотири тисячі вісімсот) доларів США і 100 (сто) доларів США процентів за користування грошима позивача згідно договору позики від 15.06.2022 року мотивуючи відсутністю у нього такої суми грошей і запропонував мені пролонгувати цей договір до 30.12.2023 року. Я дав згоду на пролонгацію виконання даного договору позики до 30.12.2023 року, про що [PERSON] у за місцем проживання позивача власноруч зробив запис на зворотному боці бланку договору позики від 15.06.2022 року де вказав, що він поверне залишок боргу за договором позики у сумі 54800 (п?ятдесят чотири тисячі вісімсот) доларів США і 100 (сто) доларів США процентів за користування грошима до 30.12.2023 року і поставив свій підпис. Однак 30.12.2023 року [PERSON] знову не повернув борг згідно договору позики від 15.06.2022 року з пролонгаціями у сумі 54800 (п?ятдесят чотири тисячі вісімсот) доларів США і 100 (сто) доларів США процентів за користування грошима, тобто загальною сумою 54900 (п?ятдесят чотири тисячі дев?ятсот) доларів США, що по курсу НБУ на 30.12.2023 року складало 2085233,76 грн (два мільйони вісімдесят п?ять тисяч двісті тридцять три гривні сімдесят шість копійок), чим порушив умови цього договору і інших договорів позики. У той же час, визнаючи свій борг до мене у сумі 2 085 233 (два мільйони вісімдесят п`ять тисяч двісті тридцять три гривні) 76 копійок, що по офіційному курсу НБУ складало 54900 (п?ятдесят чотири тисячі дев?ятсот) доларів США, [PERSON] 31.12.2023 року перерахував на картку позивача MONOBANK Universal Banka України 2000 (дві тисячі) гривень. У порядку досудового вирішення спору 15.01.2024 року позивачем відправлено листа [PERSON] з вимогою до 1 лютого 2024 року повернути борг згідно договору позики від 15.06.2022 року з пролонгаціями до 30.12.2023 року. Згідно роздруківки інформації Укрпошти [PERSON] отримав особисто даного листа 22.01.2024 року, однак борг не повернув, відповіді до цього листа не надав. У телефонній розмові [PERSON] підтвердив вручення йому листа 15.01.2024 року, але повертати борг відмовився. За визначенням, наданим у ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до положень статті 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк і спосіб грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернула, що підлягає присудженню з відповідача на користь позивача, а також заборгованість за процентами за користування позикою, при вирішенні вимог про стягнення яких суд виходить з наступного. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Таким чином, позикодавець [PERSON] відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість та несплачених проценти за користування коштами у межах погоджених сторонами у договорі. Твердження відповідача щодо відсутності його підпису на договорах та розписці не відповідають дійсності відповідно до Висновку експерта №3238-24 складеного 12.03.2025 року. В своєму висновку експерт зазначив що: текст розписки від 28 квітня 2017 року виконані самим [PERSON] . Рукописні записи в договорах позики у графі «Позичальник» виконані самим [PERSON] . Рукописні тексти і підпис на лівій стороні договору позики №15/06/22 від 15.06.2022 року і 2 рукописних тексти та 2 підписи на зворотній стороні даного договору виконані самим [PERSON] . Рукописні записи у розписці від 28.04.2017 та у договорах позики виконані однією особою. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Згідно з частиною першою ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved