Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник позивача АТ «А-банк» Шкапенко О.В. через систему «Електронний суд» звернувся 24.11.2025 до суду з указаною позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «А-банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 14.12.2023 у розмірі 143905,85 грн, а також судові витрати в справі. В обґрунтування пред`явлених вимог указав, що 14.12.2023 [PERSON] приєдналася до умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-банк» із метою укладення кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки шляхом підписання анкети-заяви. Відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на офіційному банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Свідченням приєднання відповідача до угоди та дії укладеного між банком та нею кредитного договору є факт користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. АТ «А-банк» свої зобов`язання за кредитним договором перед [PERSON] виконав у повному обсязі. Однак позичальник не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тим самим допустила порушення виконання покладених на неї зобов`язань. У результаті цього, станом на 23.11.2025 виникла заборгованість у загальному розмірі 143905,85 грн, яка включає: заборгованість за кредитом у розмірі 124815,81 грн, заборгованість за відсоткамиву розмірі 19090,04 грн. На даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «А-банк». Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, у разі неявки відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити заочне рішення, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.12.2023 [PERSON] підписала анкету-заяву б/н в АТ «А-банк», у якій зазначено, що ця заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Як слідує з довідки АТ «А-банк», банком відповідачу відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки № [NUMBER] зі строком дії до грудня 2031 року; № [NUMBER] зі строком дії до грудня 2031 року; № [NUMBER] зі строком дії до грудня місяця 2031 року. При цьому, як слідує з довідки за лімітами за картковим рахунком відповідача, кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме, встановлений 14.12.2023 у розмірі 0 грн, збільшено до 1000,00 грн 10.02.2024; збільшено до 3000,00 грн 11.06.2024; збільшено до 48000,00 грн 16.07.2024, зменшено до 83000,00 грн 17.02.2025, збільшено до 124900,00 грн 17.02.2025. Згідно з розрахунком заборгованості, активно користуватись кредитними коштами відповідач почала з 14.12.2023. До анкети-заяви про приєднання до умов та надання банківських послуг у АТ «А-банк» від 14.12.2023, позивач долучив паспорт споживчого кредиту «Кредитної карти «Вигода», витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-банк», розміщений на сайті https://а-bank.com.ua/terms, витяг з тарифів користування кредитною карткою. Матеріали справи не містять жодних доказів неприйняття позичальником [PERSON] змінених умов договору. [PERSON] користувалася кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку, із якого слідує активне користування кредитними коштами для розрахунку, сплатою за товари та послуги, а також поповнення готівкою своєї картки, востаннє 06.05.2025 у сумі 8240,00 грн. Згідно з наданими банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за договором б/н від 14.12.2023 станом на 23.11.2025 складає у загальному розмірі 143905,85 грн та включає: заборгованість за кредитом у розмірі 124815,81 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 19090,04 грн. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір у межах заявлених вимог із дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить із наступного. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Як визначено ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Як видно з матеріалів справи, сторони уклали договір, на виконання якого позивач зі свого боку зобов`язання, передбачені цим договором, виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, тоді як відповідач покладені на неї зобов`язання не виконала і в установлені договором строки грошові кошти на погашення кредиту не вносила в результаті чого, станом на 23.11.2025 утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 124815,81 грн та заборгованість за відсотками в розмірі 19090,04 грн, що відповідачем не погашена до теперішнього часу, а тому відповідач зобов`язана її погасити. Надані докази, а саме анкета-заява, що містить підпис відповідача, витяг з умов та правил надання банківських послуг, тарифи, розрахунок заборгованості та виписка за договором, суд вважає належними доказами. Із огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. За даних обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ «А-банк» та стягнення з [PERSON] на користь АТ «А-банк» заборгованості за кредитним договором б/н від 14.12.2023 станом на 23.11.2025 у загальному розмірі 143905,85 грн, що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 124815,81 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 19090,04 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 2422,40 грн у рахунок відшкодування судового збору (а.с.6).

Outcome: approved