Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

[PERSON] , в особі представника, адвоката Липчанської С.О., звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Харкові. Позовна заява обґрунтована тим, що позивачка є дочкою [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій на праві власності. За життя [PERSON] склала заповіт. Однак, [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини, оскільки 24.02.2022 року відбулася озброєна агресія рф проти України. Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув вже під час повномасштабного вторгнення рф в Україну, крім того, місто Харків від початку війни перебуває під постійними обстрілами. Про існування заповіту позивачка обізнана не була, з жовтня 2010 року постійно проживає за межами України. Звернутися до нотаріусу позивачка змогла лише 09.10.2023, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. 09 жовтня 2023 року постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Онищенко С.В. №153/02-14 позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Посилаючись на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивачка просить суд встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 12.02.2024 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. 30.09.2024 року відповідачем надано відзив, у якому зазначено, що у матеріалах справи відсутні докази, що позивачка намагалася скористатися наданим їй правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії, що свідчить про недоведеність поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. 08.10.2024 року представником позивачки подано відповідь на відзив, у якій вона заперечила щодо доводів відповідача, зауважила про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 06.02.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивачки подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги позивачки підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач, третя особа у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21.12.2022 року), яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначені обставини підтверджуються витягом № 74261816 від 09.10.2023 року про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи № 71366713 від 09.10.2023 року, зареєстрованої приватним нотаріусом Онищенко С.В. та копією заповіту, який посвідчений 15.05.2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кучерявим О.І., який зареєстровано в реєстрі за №546. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Онищенко С.В. щодо оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою нотаріуса №153/02-14 від 09.10.2023 року у вчиненні нотаріальної дії відмовлено з підстав, визначених ст. 49 Закону України "Про нотаріат", у тому числі пропущення строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до досліджених у судовому засіданні матеріалів спадкової справи №31/2023 від 09.10.2023 року, спадкодавець залишив заповіт посвідчений 15.05.2013 року, зареєстрований в реєстрі заповітів за № 546, в якому усе належне їй майно заповіла [PERSON] . Згідно із інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 74261742 від 09.10.2023 року заповідач [PERSON] , номер в реєстрі 546, посвідчений 15.05.2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кучерявим О.І. - чинний. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом, однак, у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила у зв`язку із тим, що не знала про наявність заповіту померлої [PERSON] на своє ім`я. З матеріалів справи вбачається, що позивачка з 2010 року постійно проживала у країні Ізраїль, а починаючи з жовтня 2022 року у Фінляндській Республіці. Підставу необізнаності позивача щодо наявності заповіту, суд визнає поважною. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст.1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 21.09.2020 року (провадження № 61-14962ск19) на нотаріуса або посадову особу органу місцевого самоврядування, уповноважену на вчинення нотаріальних дій, покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У постанові Великої палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 зазначено, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з незнанням спадкоємця про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування. Необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини лише для осіб, які не є спадкоємцями першої черги або кожної наступної черги, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом. Отже, ВП ВС дійшла висновку, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивачка пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка надала належні та допустимі докази поважності пропущеного строку для прийняття спадщини. Оскільки позивачка в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов висновку, визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved