Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що від шлюбу, мають доньку [PERSON] , [INFO] . Стосунки з відповідачем погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Оскільки батько не надає належної матеріальної допомоги, а позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не має можливості повноцінно працювати та утримувати себе та доньку. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 21.10.2025 року. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), до досягненню донькою трьох річного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає частково. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони від зареєстрованого шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Км`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №513 від 28 серпня 2024 року. Дитина проживає разом з матір`ю. Відповідно до ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України аліменти на одну дитину стягуються в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд, частково задовольняючи позов вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру, починаючи з 21 жовтня 2025 року до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що такий розмір аліментів на одну дитину визначений ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, матеріальне становище Позивачки, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум на дитину віком до 06 років становить 2 563 гривень, від 6 до 18 років 3196 гривень, те, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, за приписами ст. 182 СК України судом враховано, що мати дитини здійснює догляд за нею, але можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. На підставі досліджених доказів та, приймаючи до уваги, що відповідач повинен утримувати матір його дитини в період догляду нею за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, однак матеріальної допомоги на утримання матері не надає, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини в розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Позивачку відповідно до п. 3 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1331 грн. 20 коп., що відповідає 0,4 від розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом. На підставі викладеного,

Outcome: partial