Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Адвокат Усенко М.І., який діє в інтересах ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 941017 від 14.08.2023 у розмірі 47620,00 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.08.2023 між ТОВ «Селфі Кредит»та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту по продукту NewShort» № 941017, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 10000,00 грн на строк 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ «Селфі Кредит»умови кредитного договору виконало в повному обсязі, кошти відповідачу надало в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору - не здійснив погашення кредиту та відсотків за його використання. 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит»та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024, згідно з яким до нового кредитора перейшло право вимоги по відношенню до боржників ТОВ «Селфі Кредит»,в тому числі й до відповідача. Станом на 01.02.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 47620,00 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за «тілом кредиту», 37620,00 грн - заборгованість по відсотках. Відповідачу було направлено досудову вимогу, згідно з якою позивачем повідомлено про заміну кредитора, наявність заборгованості, її розмір та необхідність погашення, проте на даний час заборгованість не погашена. Ухвалою судді від 04.12.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 12.01.2026. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії ухвали подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову. Також витребувано докази від АТ «Універсал Банк». Позивач на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України додав до позовної заяви докази надсилання відповідачу копій поданих до суду документів. Справу знято з розгляду з 12.01.2026 на 29.01.2026 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у заявлених вимогах просив розглянути справу за відсутністю представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив таке. 14.08.2023 між ТОВ «Селфі Кредит»та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту по продукту NewShort» № 941017 (далі - договір, кредитний договір), за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн (п. 1.3 договору). Відповідно до пунктів 1.4, 1.5, 1.5.1 договору строк кредиту становить 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Пунктами 1.8, 1.8.1 договору встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 89200,00 грн. Згідно з пунктами 5.1 договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем вважається укладеним у письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статтті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог закону та умов договору. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). ТОВ «Селфі Кредит»свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кошти на умовах, передбачених договором. Факт надання кредитних коштів підтверджується листом директора АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-483 від 07.01.2026, поданого на виконання вимог ухвали судді від 04.12.2025. Зі змісту листа слідує, що на ім`я відповідача було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 14.08.2023 було перераховано кошти в розмірі 10000,00 грн. Із довідки про ідентифікацію вбачається, що відповідач підписав кредитний договір із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором - Н528, номер якого був відправлений на його мобільний телефон за номером [NUMBER] . Суд, ураховуючи зміст означених доказів, уважає доведеними обставини перерахування відповідачу кредиту. Протилежного наведеному висновку відповідачем не спростовано. 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит»та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024, згідно з яким до нового кредитора перейшло право вимоги по відношенню до боржників ТОВ «Селфі Кредит»,у тому числі й до відповідача. Відповідно до п. 1.1 договору факторингу, на умовах встановлених договором та у відповідності до глави 73 ЦК України, факто набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором, а клієнт відступає (передає) факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Пунктом 7.1 договору факторингу передбачено, що сторони домовились, що фінансування (ціна договору) складає 2262377,25 грн. Копія платіжної інструкції № 74875 від 01.02.2024 свідчить про перерахування ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» коштів у розмірі 2262377,25 грн, призначення платежу - оплата за відступлення права вимоги зг. дог. факторингу № 01022024 від 01.02.2024. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 941017 від 14.08.2023 на загальну суму 47620,00 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за «тілом кредиту», 37620,00 грн - заборгованість по відсотках. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув вказаний борг. Суд зауважує, що протягом розгляду справи відповідач жодних пояснень не подав та не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов. З огляду на вказане вище суд вважає, що позовна вимога про стягнення заборгованості з відповідача підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого адвокатом часу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн, оскільки адвокатом був витрачений час лише на складання позовної заяви, інших процесуальних документів у справі він не подавав та безпосередньої участі в судових засіданнях не брав, що узгоджується з принципом розумності та об`єктивності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial