Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

23 жовтня 2025 року до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник адвокат Дідух Євген Олександрович, посилаючись на статті 514, 516, 525-526, 530, 553-554, 1046, 1048-1049 ЦК України, просить: - стягнути із відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість в розмірі 40 492,60 гривень, яка складається із заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 6 999,99 гривень; заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором 24 987,62 гривень; заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» - 8 504,98785 гривень; - стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень; - в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат та 3 % річних з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ»; - роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 04.06.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 4708270 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. На умовах, встановлених договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до пункту 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 3000 гривень. Згідно із пунктом 1.3 договору, строк кредиту 350 днів: з 04.06.2024 по 20.05.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. На пільговий строк 25 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої процентної ставки) на умовах 1,5 процентів у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього, як результат, застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1,5 % у день. На підставі погоджених умов, викладених в пункті 2.1. договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 3 000 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «ПУМБ». В подальшому позичальником було підписано додатковий договір від 04.06.2024 та відповідно кошти у розмірі 4 000 гривень від первісного кредитора згідно договору були надіслані платіжною системою ТОВ «ПЕЙТЕК» на картку споживача. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 27.02.2025 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 27/02/2025 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Враховуючи зазначене, до позивача відповідно до укладеного договору факторингу від 27.02.2025 №27/02/2025 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 4708270 від 04.06.2024, загальна сума заборгованості склала 35 487,61 гривень, з якої заборгованість з тіла кредиту 6 999,99 гривень, заборгованості за процентами 24 987,62 гривень та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 3500 гривень. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ані на рахунки первісного кредитора. Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 4708270 від 04.06.2024 загальною сумою 40 492,60 гривень, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 6 999,99 гривень, нарахованих процентів первісним кредитором 24 987,62 гривень; 7000 грн * 1,5 % = 104,99985 грн* 81 календарних дні = 8504,98785 гривень - проценти, нараховані ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». В порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України необхідно доручити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат та 3 % річних з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (а. с. 6-20). Ухвалою судді від 14 листопада 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02 грудня 2025 року. Вказаною ухвалою судді за клопотанням позивача витребувано із Акціонерного товариства «ПУМБ» наступні докази: інформацію щодо підтвердження належності [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжної картки № [NUMBER] ; інформацію щодо підтвердження або спростування факту зарахування (надходження) коштів на платіжну картку № [NUMBER] , банком-емітентом якої є АТ «ПУМБ», за період з 04.06.2024 включно та протягом наступних п`яти календарних днів у сумі 3 000 гривень за ініціативою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК»; підтвердження зарахування коштів на платіжну картку № [NUMBER] , банком-емітентом якої є АТ «ПУМБ», за період з 04.06.2024 включно та протягом наступних п`яти днів у сумі 4 000 гривень за ініціативою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» через платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК» (а. с. 134-137). Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 25 грудня 2025 року (а. с. 151-153). Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року судовий розгляд справи було відкладено на 04 лютого 2026 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України та долучено до матеріалів справи інформацію № КНО-07.8.5/16125 БТ від 26.11.2025, яка надійшла 04 грудня 2025 року до суду від АТ «ПУМБ» на виконання ухвали судді від 14 листопада 2025 року (а. с. 163-164). Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи знаходиться клопотання представника позивача - адвоката Дідуха Є.О., в якому він просив розглянути справу без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував (а. с. 146-147). Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, але конверт із судовою повісткою повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку [PERSON] , якому адресовано судову повістку разом із доданими документами, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суд не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 04 лютого 2026 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний договір № 4708270 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, паперова копія якого додана до позовної заяви, шляхом підписання 04.06.2024 о 08:39:35 відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 98823, невід`ємною частиною якого є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для (клієнта) споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього договору (далі кредитний договір № 4708270) (а. с. 27-36). До вказаного кредитного договору позивачем додано паспорт споживчого кредиту, Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (нова редакція), затверджені наказом № 43-ОД директора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» від 05 квітня 2024 року (а. с. 24-25, 57-65). Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору № 4708270, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний застосунок «Сredit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІКС товариства. В пункті 1.2. кредитного договору № 4708270 зазначено, що на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 3 000 гривень. За взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що сторонами укладається додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за договором, відповідно до графіку платежів (пункт 1.3 цього Договору) (підпункт 1.2.1. договору). За змістом пункту 1.3. кредитного договору № 4708270, строк кредитування 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредитування, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені договором, можуть бути змінені (продовжені) за письмовою згодою сторін, шляхом підписання сторонами додаткового договору до цього договору. Ініціювання клієнтом продовження строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов цього договору в бік погіршення для клієнта (підпункт 1.3.1.). У клієнта наявне право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених договором, на підставі звернення до товариства із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора (підпункт 1.3.2.). Рекомендовані дати внесення клієнтом грошових коштів для уникнення простроченої заборгованості за кредитом, визначені у графіку платежів друга колонка «Дата видачі кредиту/дата платежу» (підпункт 1.3.3.). Відповідно до пункту 1.4. кредитного договору № 4708270, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 1.5% та розрахована за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100% = (15 750,00/3 000,00)/350x100%, де ДПС денна процентна ставка; ЗВСК загальні витрати за кредитом; ЗРК загальний розмір кредиту; t строк кредитування у днях (п.1.3). (підпункт 1.4.1.). Згідно з пунктом 1.5. кредитного договору № 4708270, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 10 911,61% річних (підпункт 1.5.1.). Пунктом 1.6. кредитного договору № 4708270 передбачено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 18 750,00 гривень (підпункт 1.6.1.). За змістом пункту 1.8. кредитного договору № 4708270, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору № 4708270 товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Згідно з пунктом 4.1. кредитного договору № 4708270, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п. 4.3. договору. Як вбачається з Графіку платежів за кредитним договором № 4708270 від 04.06.2024, що є Додатком № 1 до вказаного договору, дата видачі кредиту 04.06.2024; дата платежу 28.06.2024, сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 1 125 гривень; дата платежу 23.07.2024, сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 1 125 гривень; дата платежу 17.08.2024, сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 1 125 гривень; дата платежу 11.09.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 1 125 гривень; дата платежу 06.10.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 1 125 гривень; дата платежу 31.10.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 1 125 гривень; дата платежу 25.11.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 1 125 гривень; дата платежу 20.12.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 1 125 гривень; дата платежу 14.01.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 1 125 гривень; дата платежу 08.02.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 1 125 гривень; дата платежу 05.03.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 1 125 гривень; дата платежу 30.03.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 1 125 гривень; дата платежу 24.04.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 1 125 гривень; дата платежу 19.05.2025; сума платежу за розрахунковий період (сума кредиту за договором 3 000 гривень, проценти за користування кредитом 1 125 гривень) 4 125 гривень. Таким чином, виходячи з строку кредиту, розрахунки за кредитом будуть мати наступні значення: усього сума платежу за розрахунковий період складе 18 750 гривень; усього сума процентів за користування кредитом складе 15 750 гривень; реальна річна процентна ставка складе 10 911,61 % річних; загальна вартість кредиту складе 18 750 гривень (а. с. 37). 04 червня 2024 року відповідачем [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором 54600, в якому викладені основні умови кредитування (а. с. 24-26). Як видно з інформації ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250306-555 від 06.03.2025, відповідно до укладеного договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 03.01.2024 між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було успішно перераховано кошти 04.06.2024 о 08:41:07 на суму 3 000 гривень, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - cd926330-aaf6-44d1-b858-1b0c56ad65f5, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 47082701717479665, Session ID 024970525525, сайт торгівця - https://credit7.ua, код авторизації - 815393, банк-еквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а. с. 52). 04 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний додатковий договір до договору № 4708270 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.06.2024 (далі додатковий договір), паперова копія якого додана до позовної заяви, шляхом підписання 04.06.2024 о 12:57:27 відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 49300, невід`ємною частиною якого є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для (клієнта) споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього договору (далі додаткова угода) (а. с. 41-42). Відповідно до пункту 1.1. додаткового договору укладення цього додаткового договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС товариства), доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний застосунок «Сredit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІКС товариства. Згідно з пунктом 1.2. додаткового договору, сторони за взаємною згодою домовились, що згідно з умовами цього додаткового договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту, яка надається згідно з цим додатковим договором складає: 4 000 гривень. В пункті 1.3. додаткового договору зазначено про внесення змін у п. 1.2. договору та викладено його у наступній редакції: «1.2. На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 7 000 гривен.» Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. Пунктами 1.4.-1.5. додаткового договору передбачено, що сума кредиту на дату укладення цього додаткового договору, з урахуванням платежів, здійснених клієнтом за договором, складає: 7 000 гривень. Строк кредитування та періодичність сплати процентів залишаються незмінними, відповідно до п.1.3 договору. З пунктів 1.6.-1.7. додаткового договору вбачається, що за користуванням кредитом нараховуються проценти на умовах, встановлених п.1.4 договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 1.498% та розрахована за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100% = (36 690,00/7 000,00)/350x100%, де ДПС денна процентна ставка; ЗВСК загальні витрати за кредитом; ЗРК загальний розмір кредиту; t строк кредитування у днях (п.1.3). З врахуванням зміненої суми кредиту за договором (п.п.1.2-1.3. додаткового договору) визначити, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього додаткового договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 10 631,58% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 10 631,58% річних. Відповідно до пункту 1.8. додаткового договору, з врахуванням зміненої суми кредиту за договором (п.п.1.2-1.3. додаткового договору) орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього додаткового договору складає: за стандартною ставкою 43 690 гривень; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 43 690 гривень. Пунктом 2.1. додаткового договору визначено, що товариство протягом двох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього додаткового договору надає кредит (додаткову суму) у безготівковій формі шляхом перерахування коштів додаткової суми кредиту за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Дати надання додаткової суми кредиту: 04.06.2024 або 05.06.2024. У випадку, якщо товариство здійснює перерахування коштів не у день укладання додаткового договору, а в наступні календарні дні, графік платежів підлягає відповідному коригуванню. Новий графік платежів товариство розміщує в особистому кабінеті та/або направляє на електронну адресу клієнта. Згідно з пунктами 3.2.-3.3. додаткового договору, усі інші умови договору, не змінені цим додатковим договором, залишаються дійсними та незмінними, і сторони підтверджують за ними свої зобов`язання. У всьому, що не передбачено цим додатковим договором, сторони керуються умовами договору. Як вбачається з Графіку платежів за кредитним договором № 4708270 від 04.06.2024, що є Додатком № 1 до вказаного договору, дата видачі кредиту 04.06.2024; дата платежу 28.06.2024, сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 23.07.2024, сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 17.08.2024, сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 11.09.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 06.10.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 31.10.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 25.11.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 20.12.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 14.01.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 08.02.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 05.03.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 30.03.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 24.04.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 19.05.2025; сума платежу за розрахунковий період (сума кредиту за договором 7 000 гривень, проценти за користування кредитом 2 625 гривень) 9 625 гривень. Таким чином, виходячи з строку кредиту, розрахунки за кредитом будуть мати наступні значення: усього сума платежу за розрахунковий період складе 43 690 гривень; усього сума процентів за користування кредитом складе 36 690 гривень; реальна річна процентна ставка складе 10 631,58 % річних; загальна вартість кредиту складе 43690 гривень (а. с. 43). 04 червня 2024 року відповідачем [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором 49 300, в якому викладені основні умови кредитування (а. с. 38-40). Як видно з інформації ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250306-556 від 06.03.2025, відповідно до укладеного договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № 03012024-1 від 03.01.2024 між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було успішно перераховано кошти 04.06.2024 о 12:58:18 на суму 4 000 гривень, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 211f8500-5aa9-4c5e-87e3-5c0ed4893fce, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» top_up_payment_47082701717495095, Session ID 024975640598, сайт торгівця - https://credit7.ua, код авторизації - 157164, банк-еквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а. с. 51). З Графіку платежів за кредитним договором № 4708270 від 04.06.2024 (04.07.2024), що є Додатком № 1 до вказаного договору, вбачається, що дата видачі кредиту 04.06.2024; дата платежу 28.06.2024, сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 565 гривень; дата платежу 04.07.2024, сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом 630 гривень; погашення суми кредиту 0,01 гривень) 630,01 гривень; дата платежу 29.07.2024, сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 23.08.2024, сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 17.09.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 12.10.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 06.11.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 01.12.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 26.12.2024; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 20.01.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 14.02.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 01.03.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 05.04.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 30.04.2025; сума платежу за розрахунковий період (проценти за користування кредитом) 2 625 гривень; дата платежу 20.05.2025; сума платежу за розрахунковий період (сума кредиту за договором 6 999,99 гривень, проценти за користування кредитом 1 995 гривень) 8 994,99 гривень. Таким чином, виходячи з строку кредиту, розрахунки за кредитом будуть мати наступні значення: усього сума платежу за розрахунковий період складе 45684.99 гривень; усього сума процентів за користування кредитом складе 38685 гривень; реальна річна процентна ставка складе 10 631,58 % річних; загальна вартість кредиту складе 45684.99 гривень (а. с. 44). З розрахунку заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за кредитним договором № 4708270 від 04.06.2024, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 27 лютого 2025 року становить 35 487,61 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 999,99 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими за період з 04.06.2024 по 27.02.2025, у розмірі 24 987,62 гривень; заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 3 500 гривень (а. с. 68-72). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за кредитним договором № 4708270 від 04.06.2024, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 19 травня 2025 року становить 8 505,00 гривень, яка складається із заборгованості за процентами, нарахованими за період з 28.02.2025 по 19.05.2025, у розмірі 8 505 гривень (а. с. 73-74). У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 27 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УРКАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 27/02/2025, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 101-108). Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 27/02/2025 від 27.02.2025, підписаного 27 лютого 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», на виконання пункту 1.2. договору факторингу № 27/02/2025 від 27.02.2025, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 3557. Після виконання фактором вимог пункту 1.2. договору факторингу № 27/02/2025 від 27 лютого 2025 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 61 002 206,19 гривень (а. с. 75). З Реєстру боржників до договору факторингу № 27/02/2025 від 27.02.2025, підписаного Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», вбачається, що право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 4708270 на суму заборгованості 35 487,61 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 6 999,99 гривень, заборгованості за процентами 24 987,62 гривень, заборгованості за пенею, штрафами - 3 500,00 гривень, від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (а. с. 66-67). Як видно із платіжних інструкцій № 5 від 27.02.2025, № 1028 від 27.02.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 2 161 034,10 гривень згідно договору факторингу № 27/02/2025 від 27.02.2025 (а. с. 123-124). Таким чином, договір факторингу № 27/02/2025 від 27.02.2025 набув чинності, за яким згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 27/02/2025 від 27.02.2025, підписаним 27 лютого 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», Реєстром боржників до договору факторингу № 27/02/2025 від 27.02.2025, вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 4708270 на суму заборгованості 35 487,61 гривень перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Питання дійсності договору факторингу № 27/02/2025 від 27.02.2025, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору факторингу № 27/05/2025 від 27.02.2025 недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом частини першої статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що договір про надання споживчого кредиту № 4708270 від 04.06.2024, додатковий договір до договору № 4708270 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.06.2024, укладено в електронній формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII). На підтвердження своїх вимог позивачем надано: паперову копію електронного договору про надання споживчого кредиту № 4708270 від 04.06.2024, паперову копію електронного додаткового договору до договору № 4708270 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.06.2024, що містить інформацію про їх підписання відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовими ідентифікаторами 98823, 49300. Зазначені обставини свідчать про належне укладення договору про надання споживчого кредиту № 4708270 від 04.06.2024, додаткового договору до договору № 4708270 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.06.2024, в тому числі погодження позичальника [PERSON] з умовами вказаного договору, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Зі змісту договору про надання споживчого кредиту № 4708270 від 04.06.2024, додаткового договору до договору № 4708270 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.06.2024 вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Крім того, з пункту 9.9. вказаного договору вбачається, що підписуючи цей договір, клієнт підтвердив, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) про фінансову послугу та про її надавача у визначеному законодавством обсязі, достатньої для прийняття клієнтом свідомого рішення про отримання такої послуги або про відмову від її отримання, та яка розміщена на вебсайті; б) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», актуальна на дату укладання договору редакція яких розміщена на вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до інформації Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» № КНО-07.8.5/16125 БТ від 26.11.2025, в банку на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) була випущена банківська платіжна картка № [NUMBER] до рахунку [NUMBER] у гривні. Операція на суму 3 000 гривень 04.06.2024 о 08:41:07 та на суму 4 000 гривень о 12:58:17 проведена з використанням сервісу переказу коштів через АТ «ПУМБ». Між банком та ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» було укладено договір, відповідно до якого банк надав послуги переказу коштів. В банку наявна лише часткова інформація щодо операції, а саме що кошти направлені на карту № [NUMBER] , яка випущена на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на суму 3 000 гривень 04.06.2024 о 08:41:07 та на суму 4 000 04.06.2024 о 12:58:17 (а. с. 159). За змістом частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З розрахунку заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за кредитним договором № 4708270 від 04.06.2024, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 27 лютого 2025 року становить 35 487,61 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 999,99 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими за період з 04.06.2024 по 27.02.2025, у розмірі 24 987,62 гривень; заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 3 500 гривень (а. с. 68-72). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за кредитним договором № 4708270 від 04.06.2024, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 19 травня 2025 року становить 8 505 гривень, яка складається із заборгованості за процентами, нарахованими за період з 28.02.2025 по 19.05.2025, у розмірі 8 505 гривень (а. с. 73-74). З вказаних розрахунків заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом в розмірі 33 492,62 гривень нараховані ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за період з 04.06.2024 по 27.02.2025 та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за період з 28.02.2025 по 19.05.2025, тобто в межах строку кредитування, визначеного в пункті 1.3. договору № 4708270 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.06.2024, виходячи з процентної ставки, передбаченої пунктом 1.4. вказаного договору. Нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» процентів за користуванням кредитом відповідачу згідно з договором № 4708270 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.06.2024 передбачено у пункті 1.1. договору факторингу № 27/02/2025 від 27.02.2025. Вказані розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного договору № 4708270 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.06.2024, додаткового договору до договору № 4708270 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, договору факторингу № 27/02/2025 від 27.02.2025, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем [PERSON] , суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 4708270 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, в розмірі 40 492,60 гривень, яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 999,99 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими за період з 04.06.2024 по 19.05.2025 в розмірі 33 492,62 гривень (24 987,62 гривень + 8 505 гривень). Вирішуючи вимогу в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України щодо нарахування органом (особою), який здійснюватиме примусове виконання цього рішення, інфляційних втрат і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України, суд виходить з такого. Згідно з частиною десятою статті 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. За змістом частини одинадцятої вказаної статті остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Частинам десятій, одинадцятій статті 265 ЦПК України кореспондують норми частин одинадцятої, дванадцятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», які конкретизують порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за алгоритмом (формулою), визначеним у цьому рішенні суду. Зокрема, врегульовано, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку. За загальним правилом, у справах про стягнення суд визначає конкретну суму до стягнення з відповідача у справі станом на момент ухвалення судового рішення за наслідками вирішення спору по суті. Правила частини десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення. Можливість нарахування пені або відсотків до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім їх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог). Тобто якщо суд в рішенні по суті спору не стягував пеню або ж відсотки, то не може бути зазначено й про нарахування відсотків або пені до моменту виконання цього рішення суду. Нарахування пені або відсотків у порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України ґрунтується на підставі тих самих норм матеріального права, які є й підставою для задоволення позову про стягнення відсотків або пені за порушення виконання грошового зобов`язання. Тобто це ті самі відсотки чи пеня, але продовжені на наступний період часу, протягом якого зобов`язання не виконується. Зазначені правові норми не визначають якоїсь іншої особливої правової природи відсотків чи пені, які нараховуються до моменту виконання судового рішення. Тож правила наведених норм процесуального права можна застосовувати для продовження на майбутнє нарахування будь-яких відсотків (як за правомірне користування чужими грошовими коштами, так і за неправомірне користування ними) або пені, які розраховуються за методикою, що враховує фактор часу, що передбачені законодавством або договором і які суд вирішив стягнути з боржника на користь кредитора за невиконання певного зобов`язання. Відтак передбачені частиною другою статті 625 ЦК України 3 % річних охоплюються приписами частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України, якщо позивач заявив позовну вимогу про стягнення 3 % за порушення виконання грошового зобов`язання, а суд задовольнив цю вимогу. Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22. Враховуючи, що позивач не заявляв у позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на його користь 3 % річних та інфляційних втрат, то відсутні підстави для застосування частини десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України щодо нарахування інфляційних втрат і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України. Крім того, суд враховує, що згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, продовженого Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025; № 478/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.10.2025, № 40/2026 від 12.01.2026, дія якого триває до теперішнього часу. Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 04 червня 2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, наведеному у позовній заяві, вказав, що витрати на професійну правничу допомогу становлять 10 000 гривень. Саме таку суму витрат на професійну правничу допомогу просив стягнути з відповідача у поданій до суду заяві від 23.10.2025 представник позивача - адвокат Дідух Є.О.. На підтвердження понесених витрат суду надано: копію договору про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А, укладеного 01 серпня 2024 між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» в особі генерального директора Сівека С.С. та адвокатом Дідухом Є.О.; копію свідоцтва про права на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5972/10, виданого адвокату Дідуху Є.О.; копію довіреності від 01 серпня 2024 року, якою ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» уповноважило адвоката Дідуха Є.О. представляти інтереси Товариства, зокрема в судах України з усіма правами, які надано законом позивачу; копію заявки № 4708270 від 21.04.2025 на виконання доручення до договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024; копію детального опису робіт (наданих послуг) № 4708270 від 14.10.2025, копію Акту № 4708270 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, складеного 14.10.2025 між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та адвокатом Дідухом Є.О., згідно з яким адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу на загальну суму 10 000 гривень по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4708270 від 04.06.2024, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] ; копію рахунку на оплату № 4708270-2025 від 14.10.2025 (а. с. 45-48, 50, 81-82, 125 ). Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання адвокатом Дідухом Є.О. правової допомоги ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за договором про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року. Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України «Про лобіювання». Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01) , пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Враховуючи час, затрачений адвокатом Дідухом Є.О. на надання правової допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4708270 від 04.06.2024, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] , види виконаних робіт(наданих послуг), зазначених у Акті прийому-передачі виконаних робіт(наданих послуг) згідно договору № 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року № 4708270 від 14.10.2025 суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 10 000 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем суду не надано. За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 гривень. За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 гривень (а. с. 1-2), то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422,40 гривень, оскільки часткове задоволення позовних вимог позову не впливає на ціну позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial