Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (далі КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , у якій фактично проживає. У 2006 році у даній квартирі встановлене індивідуальне опалення та з того часу позивачка не користується послугами, що надаються відповідачем. Також всі квартири у під`їзді багатоквартирного будинку за місцем проживання позивачки обладнані системами індивідуального опалення, в місцях розводки на квартирні стояки встановлені заглушки, тепла вода та тепло у належну позивачці квартиру не подаються з 2006 року. Також приблизно 20 років тому у під`їзді обрізані труби постачання теплової енергії та на даний час у під`їзді відсутні батареї. Так само перекриті труби, за допомогою яких у під`їзд постачалась тепла вода. Разом з цим, з грудня 2021 року відповідач почав нараховувати [PERSON] плату за послуги з постачання гарячої води та теплової енергії. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача щодо проведення перерахунку, проте такі звернення [PERSON] залишилися поза увагою. Позивачка вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки послуги, за які КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР нарахована плата, не надавались. З таких підстав, [PERSON] просить суд: визнати протиправними дії КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР щодо нарахування плати за ненадані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати відповідача скасувати нараховану заборгованість у сумі 9 872,00 грн за період з 01 грудня 2021 року по січень 2025 року; зобов`язати відповідача припинити подальші нарахування плати за вказаними послугами у відсутності факту їх надання; стягнути з КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР на користь [PERSON] судовий збір у сумі 1 211,20 грн. 28 липня 2025 року суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження у справі № 607/15170/25; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 12 серпня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив представника відповідача КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» (зареєстрований судом 13 серпня 2025 року), у якому відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні повністю. Відзив мотивований тим, що багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] , в якому знаходиться квартира позивачки, введений в експлуатацію з комплексом загальнобудинкового інженерного обладнання, в тому числі і з системою централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, які виконані за схемою, що збалансована в цілому по будинку. Будинок [ADDRESS] , від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не відключений, а тому мешканці цього будинку (власники, наймачі квартир) є споживачами послуг з постачання теплової енергії, в тому числі і власники (наймачі) тих квартир, які відключені від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Квартира позивачки у 2006 році була відключена від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. Рішенням № 7 від 25 липня 2026 року засідання постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання [PERSON] було надано дозвіл на влаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання в її квартирі за адресою: [ADDRESS] . Згідно вказаного рішення за заявою [PERSON] від 27 липня 2006 року КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР видало позивачці Технічні умови на відключення від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в зв`язку з влаштуванням автономного опалення і резервного гарячого водопостачання № 9062 від 10 серпня 2006 року. Пунктом 5 зазначених технічних умов визначено, що стояки існуючої системи опалення залишаються відкритими, не переносяться, не зашиваються в ніші та в технічні штраби. Пунктом 8 зазначених технічних умов визначено, що споживач після відключення нагрівальних приладів опалення в квартирі від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення зобов`язаний проводити оплату вартості витрат тепла стояками у квартирі, а також стояками і нагрівальними приладами приміщень загального користування. Про відключення квартири позивачки від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання складено Акт від 18 вересня 2006 року, який затверджений рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання № 13 від 29 вересня 2006 року. В пункті 2 цього Акту зазначено, що в квартирі позивачки залишено 5 транзитних стояків (2 штуки діаметром 20 мм та 3 штуки діаметром 25 мм). Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 затверджено типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії, а постановою Кабінету Міністрів України № 1182 від 11 грудня 2019 року затверджено типові договори про надання послуги з постачання гарячої води. Відповідно до цих постанов, 31 жовтня 2021 року на офіційному сайті КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР були опубліковані типові публічні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. З огляду на те, що мешканці будинку [ADDRESS] , не вчиняли дій, спрямованих на вибір договірних відносин, із ними вважаються укладеними з 01 грудня 2021 року індивідуальні договори, що були оприлюднені на сайті КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР. Факт надання послуги з теплопостачання в будинок [ADDRESS] , підтверджується Актом про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2021/2022 роки від 19 жовтня 2021 року, Актом про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2022/2023 роки від 11 листопада 2022 року, Актом про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2023/2024 роки від 19 жовтня 2023 року, Актом про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2024/2025 роки від 19 жовтня 2025 року. Зазначені акти складені за участю представників управителя будинку ПП «Благоустрій». З 01 грудня 2021 року такий порядок впроваджений та визначений статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28 грудня 2018 № 315 (далі - Методика). Указаними законодавчими актами встановлено, що теплова енергія розподіляється між всіма співвласниками багатоквартирного будинку та включає у себе опалення житлових приміщень, опалення місць загального користування (МЗК) та теплову енергію для забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (ФСоп) та гарячого водопостачання (Фсгв). Споживачам, у квартирах яких влаштоване автономне опалення, в тому числі і по квартирі позивача, нараховується частка плати за обсяг теплової енергії, що витрачена на опалення квартири (в даному випадку транзитними стояками), загальнобудинкові потреби на опалення та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячої води. Відповідно до абз. 6 п. 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії у разі, коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Відповідно до п. 35 Правил надання послуги з постачання гарячої води у разі, коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкової системи постачання гарячої води, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу, плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та плати за абонентське обслуговування. З урахуванням наведених вище норм по квартирі позивачки за адресою: [ADDRESS] , нарахування включають: 1) послуга з постачання гарячої води: плату за теплову енергію від функціонування системи постачання гарячої води; плата за абонентське обслуговування; 2) послуга з постачання теплової енергії: плату за теплову енергію на загальнобудинкові потреби на опалення; плату за теплову енергію від транзитних трубопроводів; плата за абонентське обслуговування. Згідно п. 17 рішення № 1105, п. 17 рішення № 1165, п. 17 рішення № 1165, п. 17 рішення № 1437, починаючи з 01 грудня 2021 року і до цього часу для нарахування за послуги по квартирі позивачки застосовувався одноставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії, в тому числі для споживачів у багатоквартирних будинках обладнаних системою автономного теплопостачання у розмірі - 1 718,39 грн/Гкал (з ПДВ). Відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 16 лютого 2022 року № 148 КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР проводить нарахування за послугу з постачання теплової енергії з грудня 2021 року з врахуванням того, що до обсягів теплової енергії, витрачених на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будівлі у грудні 2021 року застосовується понижуючий коефіцієнт 0,5. Згідно з розпорядженням міського голови м. Тернополя від 13 січня 2022 року № 6 та згідно з рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 16 лютого 2022 №148 в січні 2022 року призупинено нарахування за тепловіддачу від транзитних трубопроводів. За січень 2022 року плата за тепловіддачу від транзитних трубопроводів по квартирі позивачки не нараховувалась. З 01 лютого 2022 року нарахування плати за тепловіддачу від транзитних стояків по квартирі позивачки не проводиться. За січень 2022 року плата за тепловіддачу від транзитних трубопроводів по квартирі позивачки не нараховувалась. В січні 2022 року, згідно зазначеного розпорядження, робочою групою було проведено обстеження будинку [ADDRESS] , та Актом робочої групи від 18 січня 2022 року зафіксовано, що у квартирі [ADDRESS] транзитні стояки опалення ізольовані. З урахуванням Акту робочої групи від 18 січня 2022 року з 01 лютого 2022 року нарахування плати за тепловіддачу від транзитних стояків проводиться відповідно до Методики як за ізольовані стояки. Розміри плати за абонентське обслуговування з 1 грудня 2021 року для послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води затверджено наказом КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР від 28 жовтня 2021 року № 165 в межах граничних розмірів, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 808. У вересні 2022 року у наказ КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР від 28 жовтня 2021 року № 165 були внесені зміни наказом № 159 від 16 вересня 2022 року. Згідно зазначених наказів по квартирі позивачки плата за абонентське обслуговування виставлялась до оплати в таких розмірах: 1) для послуги з постачання теплової енергії - з грудня 2021 по вересень 2022 року в сумі 27,21 грн щомісяця; - з жовтня 2022 року і до цього часу в сумі 28,70 грн щомісяця; 2) для послуги з постачання гарячої води: - з грудня 2021 по вересень 2022 року в сумі 11,85 грн щомісяця; - з жовтня 2022 року і до цього часу в сумі 12,60 грн щомісяця. З урахуванням наведених вище обставин та норм чинного законодавства КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР нарахування за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води здійснюється правомірно. 06 жовтня 2025 року судом зареєстровано відповідь на відзив позивачки [PERSON] , у якому позивачка розцінює дії відповідача як нав`язування їй послуг теплопостачання та гарячої води, оскільки будь-яких договорів з 2006 року позивачка з відповідачем не укладала та послуги не отримувала. Факт відсутності стояків гарячого водопостачання в квартирі позивачки підтверджено актом про відключення її житла від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 18 вересня 2006 року, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з питань пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, протокол № 13 від 29 вересня 2006 року Тернопільської міської ради. Ці обставини також підтверджено актом обстеження стану централізованого опалення ПП «Благоустрій» від 07 лютого 2025 року. Факт відсутності теплопостачання у під`їзді підтверджено актом обстеження стану централізованого опалення ПП «Благоустрій» від 08 лютого 2023 року. Відтак, [PERSON] просить задовольнити її вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні, яке відбулося 13 листопада 2025 року суд протокольною ухвалою без оформлення окремого документу закрив підготовче судове засідання та розпочав розгляд справи по суті. 19 листопада 2025 року судом зареєстровано заяву - клопотання позивачки [PERSON] про долучення документів на підтвердження ненадання відповідачем послуг, за які здійснювалися нарахування. Позивачка [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у заявах по суті, вважає, що вона не повинна оплачувати за послуги, які їй не надаються і яких вона не потребує, адже стояки у її житлі заізольовані, з 2006 року квартира обладнана індивідуальним опаленням, яке встановлено законно. З грудня 2021 року [PERSON] не оплачує рахунки відповідача, адже вважає їх незаконними. Представник відповідача КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР Решетуха А. В. позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, та просила у позові відмовити повністю. Додатково пояснила, що під час від`єднання квартири позивачки від системи централізованого опалення [PERSON] була обізнана про обов`язок оплачувати послуги за постачання теплової енергії до місць загального користування багатоквартирного будинку, у якому знаходиться її житло. Водночас плата за такі послуги позивачці не нараховувалась до 01 грудня 2021 року з підстав відсутності нормативно-правового акту, який би регулював такі правовідносини. [PERSON] нараховується плата за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води до місць загального користування по усьому будинку, адже вона є співвласником місць загального користування, та зобов`язана оплачувати свою частку наданих відповідачем послуг. Щодо оплати за стояки, то розрахунок проводиться в залежності від їх кількості у житлі, яке обладнано автономним опаленням та від того чи вони заізольовані. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Сторонами визнається те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Рішенням № 7 від 25 липня 2026 року засідання постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання [PERSON] було надано дозвіл на влаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання в її квартирі за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] , як власник квартири [ADDRESS] , звернулась до директора КП «Тернопільміськтеплокомуенерго» із заявою про видачу технічних умов на від`єднання цієї квартири від централізованої системи опалення і гарячого водопостачання у зв`язку з влаштуванням автономного опалення і гарячого водопостачання. 10 серпня 2006 року [PERSON] КП «Тернопільміськтеплокомуенерго» видано технічні умови № 9062, яким серед іншого передбачено у п. 8, що споживач, після відключення нагрівальних приладів опалення у квартирі від ВМЦО, зобов`язаний проводити оплату вартості витрат тепла стояками у квартирі, а також стояками і нагрівальними приладами приміщень загального користування. Після відключення квартири від ВМЦО, надавати, при необхідності працівникам КП «ТМТКЕ» доступ для квартири для огляду і ремонту транзитних стояків СО і ГВ (п. 11). Рішенням міжвідомчої комісії з питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, протокол від 29 вересня 2006 року № 13, затверджено акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 18 вересня 2006 року. Цим актом також засвідчено відключення квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. В пункті 2 цього акту зазначено, що в квартирі позивачки залишено 5 транзитних стояків (2 штуки діаметром 20 мм та 3 штуки діаметром 25 мм). Актом від 18 січня 2022 року, адреса будинку Київська, 10, в складі представників КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР, управителя та депутата, встановлено наявність батарей опалення в місцях загального користування, які є у 1, 2, 3, 4 та 6 під`їздах, стан ізоляції транзитних трубопроводів в підвальних приміщеннях/на горищах/допоміжних приміщеннях задовільний, стан транзитних стояків опалення в квартирах, зокрема у квартирі [ADDRESS] стояки ізольовані. 26 січня 2022 року комісія в складі працівників ПП «Благоустрій» провели обстеження стану системи опалення (ізоляція стояків у квартирах), зокрема і за адресою: [ADDRESS] , яким зафіксовано ізольовані стояки у житлі за вказаною адресою. Загальна кількість квартир у будинку по [ADDRESS] 249, кількість квартир з ізольованими стояками 36. 07 лютого 2025 року комісія у складі працівників ПП «Благоустрій» склали акт обстеження стану централізованого опалення кв. [ADDRESS] . При обстеженні встановлено, що трикімнатна квартира має 5 стояків, гаряче водопостачання на кухні і в ванній кімнаті відсутнє. На момент перевірки батареї на першому поверсі - не гріють, на решта поверхах з 2 по 9 поверх, батареї опалення відсутні. Повідомлення КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР, адресовані [PERSON] у січні та квітні 2025 року підтверджують заборгованість позивачки за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (плата за абонентське обслуговування). 06 лютого 2025 року та 12 лютого 2025 року [PERSON] зверталася із заявами до КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР, в яких просила провести перерахунок заборгованості по сплаті ненаданих їй послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, а також про направлення представника підприємства для перевірки надання таких послуг та для пред`явлення договору про надання таких послуг. Листом № 612/17 від 07 березня 2025 року КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР відповіло на заяву позивачки від 12 лютого 2025 року, зокрема повідомило про те, що будинок [ADDRESS] введений в експлуатацію з комплексом загально будинкового інженерного обладнання, зокрема і з системами постачання теплової енергії, що збалансовані в цілому по будинку. Вказаний будинок від мереж централізованого опалення не відключений, а тому мешканці цього будинку - (власники, наймачі квартир) є споживачами послуг з постачання теплової енергії. Відповідно до наданого акта про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, враховуючи, що вводи гарячого водопостачання у квартиру заварені, підприємство виконало перерахунок обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання. Підстав для перерахунку за борг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будинку підприємство не має. Факт надання послуги з теплопостачання в будинок [ADDRESS] , підтверджується Актом про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2021/2022 роки від 19 жовтня 2021 року, Актом про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2022/2023 роки від 11 листопада 2022 року, Актом про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2023/2024 роки від 19 жовтня 2023 року, Актом про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2024/2025 роки від 19 жовтня 2025 року. Зазначені акти складені за участю представників управителя будинку ПП «Благоустрій». Отож, житловий багатоквартирний будинок, що розташований по [ADDRESS] , повністю не відключений від системи централізованого опалення та постачання гарячої води та у період 2021-2025 років відповідачем постачалась теплова енергія та гаряча вода до цього будинку, у тому числі до місць загального користування у частині під`їздів цього будинку. За встановлених обставин, до виниклих між сторонами спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з наданням послуг з централізованого опалення та регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а також Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019, Методикою розподілу між споживачами обсягу спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 28.12.2018, та іншими нормативно-правовими актами України. Пунктом 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року (в редакції, чинній станом на 29 вересня 2006 року), визначав, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Ці положення зазначених Правил відображені і у п. 8 описаних судом вище технічних умов, які були надані [PERSON] та виконання яких було обов`язковою передумовою встановлення індивідуального автономного опалення у квартирі позивачки. Покликання [PERSON] на те, що термін дії технічних умов сплив, а відтак в позивачки відсутній обов`язок перед відповідачем сплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування та оплату вартості витрат тепла стояками, суд вважає помилковим, адже ці технічні умови були дійсні протягом 2 років для влаштування автономного опалення. Натомість обов`язок, який виникає внаслідок реалізації цих технічних умов, строком не обмежений. Отож, позивачка станом на 29 вересня 2006 року була обізнана про наявність обов`язку оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку по [ADDRESS] , незважаючи на встановлення у належному їй житлі індивідуального опалення, та фактично погодилась із виконанням цього обов`язку, що додатково був затверджений у технічних умовах на відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. З 29 вересня 2006 року до 01 грудня 2021 року законодавець не розробив та не затвердив у передбаченому законом порядку Методику, про яку вказано у п. 28 зазначених вище Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, унаслідок чого відповідач не здійснював нарахування та стягнення з позивача плати за послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку за адресою, [ADDRESS] . Водночас 31 жовтня 2021 року на офіційному веб-сайті КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР були опубліковані типові публічні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Оскільки, відповідно до положень ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» співвласник багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , не вчиняла дій, спрямованих на вибір договірних відносин, з нею вважаються укладеними з 01 грудня 2021 року індивідуальний договір, що був оприлюднений на веб-сайті відповідача. Тобто, між КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР та співвласником багатоквартирного житлового будинку, по [ADDRESS] , в Тернополі, склались фактичні договірні відносини, за якими відповідачем були надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, а співвласник указаного будинку ці послуги прийняла та зобов`язалась здійснювати їх оплату. Відповідно до пунктів 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору: такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин; раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Відповідно до п.2 розділу І Методики загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення; місця загального користування - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані, зокрема, забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Разом з тим, згідно зі ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Системний аналіз зазначених вище положень ЦК України свідчить про те, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. Таким чином, договір з постачання теплової енергії є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання). Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17. Також у вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що для виникнення правовідносин, пов`язаних з наданням комунальних послуг на підставі публічної оферти, не потрібно інших доказів, ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з боку іншої сторони. За встановлених обставин, суд виснує, що між сторонами наявні фактичні договірні відносини, оскільки [PERSON] є власником квартири у багатоквартирному будинку, співвласники якого не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин і не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, тому з ним в порядку ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» укладено індивідуальні договори про надання комунальних послуг, які є публічними договорами приєднання, відповідно їй були надані послуги з централізованого опалення, які вона прийняла та зобов`язувалася їх оплатити. Відповідно до висновку, який викладений у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 311/3489/18,незважаючи на укладення чи неукладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування, за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії. Cпоживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц. Твердження [PERSON] про те, що з 2006 року її квартира відключена від централізованого опалення через встановлення індивідуального опалення, не може слугувати підставою для звільнення її від обов`язку по сплаті за наданий вид послуг. Відповідно до п. 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року (далі - Правила № 830) споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Згідно пп. 13 п. 44 Правил № 830 споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). Згідно ч. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. У постановах від 26 вересня 2018 року, справа № 703/58/16-ц, та від 03 жовтня 2019 року, справа №539/2966/15-ц, Верховний Суд зазначив, що оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, вона зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно з встановленими тарифами. Водночас суд звертає увагу, що розділ VІІ Методики визначає можливість власників (співвласників) будівлі/будинку прийняти рішення про застосування поправкових коефіцієнтів до обсягу спожитої теплової енергії на опалення житлових/нежитлових приміщень окремих споживачів, про що письмово повідомляють виконавця розподілу комунальної послуги. Після отримання відповідного рішення власників (співвласників) будівлі/будинку під час здійснення розподілу теплової енергії виконавцем розподілу комунальної послуги застосовуються установлені поправкові коефіцієнти до розрахованого обсягу спожитої теплової енергії на опалення житлових/нежитлових приміщень таких окремих споживачів протягом усіх наступних розрахункових періодів та наступних опалювальних періодів. Відповідного рішення співвласників будинку по [ADDRESS] , яким вирішено встановити позивачці, як споживачу послуги з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення поправковий коефіцієнт, у тому числі і нульовий коефіцієнт, [PERSON] суду не надала, як і не зверталася з таким документом до відповідача задля проведення перерахунку нарахованого їй боргу. Отож, оцінивши зміст спірних правовідносин у сукупності із наданими доказами, суд не вбачає підстав, за яких позивачка, як співвласник місць загального користування багатоквартирного будинку, та відповідно споживач наданих відповідачем комунальних послуг, може бути звільнена від оплати законно нарахованої плати за постачання теплової енергії (плата за абонентське обслуговування), а відтак заявлені [PERSON] позові вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення. Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції слід віднести на на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed