Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Виконавчий комітет Великобагачанської селищної ради, як орган опіки і піклування звернувся до Великобагачанського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Великобагачанської селищної ради. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачка по справі [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з дідом [PERSON] , який забезпечує потреби дитини. Мати не цікавиться успіхами дитини, не відвідує батьківські збори, ніде не працює. Складні життєві обставини негативно впливають на стан дитини. У зв`язку з встановленням факту ухилення матір`ю від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини Службою у справах дітей Великобагачанської селищної ради вищевказана дитина взята повторно на облік, як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. [PERSON] не зробила нічого для покращення ситуації у сім`ї, притягалася до адміністративної відповідальності, залишила дитину саму без догляду дорослих у парку. Їй було роз`яснено положення Сімейного кодексу, зокрема, щодо позбавлення її батьківських прав та негайне відібрання дитини у батьків у разі виникнення безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини. На підставі вищевикладеного, із посиланням на норми чинного законодавства Виконавчий комітет Великобагачанської селищної ради, як орган опіки і піклування, просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. 13.06.2025 судом було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23.07.2025, роз`яснено учасникам судового розгляду порядок та строки подання заяв по суті справи. Підготовче засідання у справі неодноразово відкладалося з поважних причин. 12.08.2025 судом задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків, продовжено строк підготовчого провадження ( а.с. 63-64). 04.09.2025 судом відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову та продовжено судовий розгляд ( а.с. 73); закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи призначено на 01.10.2025 ( а.с. 70). У подальшому розгляд справи неодноразово відкладався, з поважних причин. У судовому засіданні представник позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила у задоволенні позову відмовити та не позбавляти її батьківських прав відносно її малолітньої дитини. Пояснила, що дійсно її родина на даний час переживає труднощі, але вона намагається виправити ситуацію. Дійсно вона не може знайти спільної мови зі своїм дідом, через що проживає окремо. Але бажає проживати разом зі своєю дитиною, займатися її вихованням. Малолітня [PERSON] , у присутності практичного психолога [PERSON] , повідомила суду, що проживає з прадідом, мати проживає у м. Миргороді. Мати телефонує або пише їй у Телеграмі кожного дня або через день. До школи її щодня возить прадід, готує їжу, купує речі, ліки. Мати готує їжу тільки тоді, коли перебуває вдома, іноді купує їй чипси, солодощі тощо. Вона хоче проживати разом з матір`ю та прадідом. Повідомила, що від матері буває чути запах алкоголю, вона може говорити погані слова, а на зауваження прадіда починає конфлікт. Свідок [PERSON] суду пояснив, що відповідачка по справі [PERSON] є його онукою. У 2015 році вона народила [PERSON] і 2 роки була гарною матір`ю, а потім все змінилося, вона гуляє, має незрозумілі відносини, втікає від дитини. Він проживає з правнукою 7 років, лікує її, купує одяг, готує їжу. У телефонних розмовах з [PERSON] мати [PERSON] налаштовує її проти нього. Був випадок, що відповідач прийшла додому побита, п`яна. Вихованням дитини вона не займається. Виховує дитину він та школа. [PERSON] , що мати чи баба забирали дитину до себе, але вона щоразу трохи побуде і проситься додому, тоді її привозять, або він їде забирає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що займається сім`ями, які не виконують батьківські обов`язки чи опинились у складних життєвих обставинах. Родину [PERSON] відвідували неодноразово. [PERSON] вдома не буває, вихованням малолітньої дитини займається прадід, він ввозить її до школи, купує одяг, готує їжу. Про вказане їй відомо зі слів [PERSON] . Між відповідачем та її дідом постійні сварки, вона була присутня під час конфлікту через гроші. Про те, що мати не виконує свої батьківські обов`язки, їй відомо зі слів [PERSON] . [PERSON] викликалась на засідання комісії, однак це нічого не змінило. З цією сім`єю працює з 2022 року. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] навчається у школі з 2021 року. Є скромною, доброзичливою дитиною, однак пропускає заняття без поважних причин. Проживає разом з прадідом. До школи дитину привозить прадід. Класний керівник повідомляв, що спілкується тільки з прадідом. Мати школу відвідує рідко, не проявляє інтересу до навчання дитини. Зазначила, що вона особисто жодного разу із [PERSON] не спілкувалася Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] рідко приділяє увагу дитині, дитина постійно під наглядом прадіда. Прадід готує їжу, пере одяг, купує речі. Він часто буває у батька, по можливості допомагає [PERSON] з уроками. Після того як [PERSON] виповнився рік, [PERSON] перестала цікавитись життям дитини, почала втікати. Відповідач не проживає з дитиною та [PERSON] , мати брала дитину до себе на тиждень, потім привозила. Свідок [PERSON] суду пояснив, що протягом часу, що він проживав з [PERSON] , відповідач не могла побачитись з дитиною, постійно спілкувалася з дочкою по телефону, дід постійно грубить відповідачу. Заслухавши пояснення сторін, думку дитини, покази свідків, вивчивши та проаналізувавши у сукупності всі докази зібрані по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00015424354 від 28.05.2015 ( а.с. 15). Згідно довідки Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 03.06.2025, склад сім`ї [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , складається з онуки [PERSON] та правнуки [PERSON] ( ас. 17). Згідно наказу Служби у справах дітей Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області №14 від 12.06.2023 «Про взяття на облік дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах», було взято на облік служби у справах дітей, як таку, що перебуває у складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] ( а.с. 16). Відповідно до характеристики виданої депутатом селищної ради Чернухою О. від 04.06.2025, [PERSON] проживає з малолітньою донькою [PERSON] в будинку діда [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зарекомендувала себе з негативної сторони, неналежно виконує батьківські обов`язки, схильна до обману, вживає спиртні напої ( а.с. 18). Відповідно до характеристики Великобагачанського опорного ліцею [PERSON] характеризується, як скромна та доброзичлива, навчальним матеріалом володіє на середньому рівні, навчається не в повну міру своїх можливостей, потребує постійного контролю, часто пропускає заняття без поважних причин. Дитина разом з матір`ю проживає в будинку прадіда. Мати не цікавиться успіхами дитини, не відвідує батьківські збори, не реагує на зауваження класного керівника. З вчителями не спілкується. Мати не працює, тому матеріально забезпечує дитину прадід, який також займається вихованням та навчанням дитини, відвідує батьківські збори, підтримує тісний зв`язок з класним керівником. Дитина шкільним приладдям забезпечена достатньо, стан речей задовільний ( а.с. 20). Згідно листа Центру надання соціальних послуг Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області №01/98 від 19.05.2025, повідомляється, що сім`я [PERSON] неодноразово перебувала на обліку, як сім`я, що опинилася в складних життєвих обставинах під соціальним супроводом та отримувала комплекс соціальних послуг. Мати [PERSON] не забезпечує нормальні умови для проживання малолітньої дочки [PERSON] , веде себе агресивно, сквернословить, створює конфліктні ситуації з дідом [PERSON] , хоча сім`я проживає за його рахунок, веде аморальний спосіб життя, офіційно не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, жодних допомог не отримує. Рекомендовано підняти питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] ( а.с. 25). Згідно акту оцінки потреб сім`ї від 07.06.2023 було прийнято рішення взяти родину [PERSON] на облік СЖО ( а.с. 26-28). Згідно акту оцінки потреб сім`ї від 21.04.2025 було прийнято рішення поновити родину [PERSON] на обліку СЖО та соціальний супровід ( а.с. 29-31). Згідно інформації наданої ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області [PERSON] притягалася до адміністративної відповідальності, з них два рази за неналежне виконання батьківських обов`язків 01.06.2023 та 14.10.2023 ( а.с. 32, 33). 07.06.2023, 30.01.2024, 01.04.2025 та 15.04.2025 проводилися обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , у всіх актах установлено, що сім`я складається з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у всіх випадках мати дитини [PERSON] характеризується негативно ( а.с. 34-37). 07.06.2023 та 27.03.2025 [PERSON] попереджалася про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків ( а.с. 38, 39). 27.03.2025 Комісією з питань захисту прав дитини Великобагачанської селищної ради було прийнято рішення №24 «Про попередження [PERSON] про неналежне виконання батьківських обов`язків», [PERSON] була попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки [PERSON] , у разі відсутності позитивного результату службі у справах дітей Великобагачанської селищної ради підняти клопотання перед органом опіки і піклування виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] ( а.с. 40). 24.04.2025 Комісією з питань захисту прав дитини Великобагачанської селищної ради було прийнято рішення №28 «Про усунення недоліків [PERSON] », згідно якого, у зв`язку з не виправленням ситуації в сім`ї, термін якої рішенням комісії наданий до 27.04.2025 та неналежним виконанням батьківських обов`язків [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , рекомендовано виконавчому комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, як органу опіки та піклування підняти клопотання про позбавлення [PERSON] батьківських прав ( а.с. 42). 26.05.2025 Комісією з питань захисту прав дитини Великобагачанської селищної ради було прийнято рішення №29 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] », вирішено порушити питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , як таку, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків ( а.с. 43). 29.05.2025 Виконавчий комітет Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області прийняв рішення №119 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » ( а.с. 8). Згідно висновку виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради, як органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] », орган опіки та піклування вважав доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав, як таку, що самоусунулася від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ( а.с. 9-12) Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Забезпечення найкращих інтересів дитини це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначено, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49). Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі №645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі №127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі №643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі №712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі №640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі №631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі №331/5427/17. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Суд критично оцінює висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки даний висновок є недостатньо обґрунтованим, а тому не може бути беззаперечним доказом для підтвердженням факту ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а також застосування до неї такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. При цьому, суд враховує, що такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України). Позивачем не доведено, що поведінка відповідачки відносно своєї дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, не доведено та не надано суду достатніх доказів, у чому полягає захист інтересів дитини шляхом саме позбавлення матері по відношенню до дитини батьківських прав. Беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками відповідачем, які б свідчили про злісне ухилення нею від виховання своєї дитини і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав, у матеріалах справи відсутні. Позивачем не доведено, що змінити поведінку відповідача у кращу сторону не можливо. Суд враховує, що відповідачка виявляє бажання піклуватися про свою дитину, категорично заперечувала проти позову, просила не позбавляти її батьківських прав. Як пояснила відповідач вона не проживає з дитиною лише з тих підстав, що не може знайти спільну мову зі своїм дідом, розуміє, що їхні сварки негативно впливають на дитину. Вона не мала можливості забрати дитину з собою, оскільки не мала постійного місця проживання. Проте вона постійно підтримує відносини з дитиною по телефону, приїздить до селища Велика Багачка, щоб побачитися з дитиною, хоче жити разом зі своєю дочкою. Дитина повідомила суду про те, що хоче жити разом з матір`ю та прадідом, має контакт з матір`ю, щодня спілкується з нею по телефону. Таким чином, суд приходить до переконання, що між матір`ю та дитиною не втрачений зв`язок. Судом не встановлено фактів вчинення відповідачкою будь-якого негативного психологічного тиску на дитину, спричинення їй будь-якої моральної чи фізичної шкоди. Той факт, що на час розгляду справи малолітня дитина проживає окремо від матері, не свідчить безумовно про те, що мати дитини не бажає брати участь у її утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. Суд ураховує ту обставину, що [PERSON] двічі притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП ( неналежне виконання батьками своїх батьківських обов`язків), проте вказані події мали місце у 2023 році, після цього дитина була знята з обліку, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах; поновлена на обліку у 2025 році. При цьому рішення, які були прийняті за результатами розгляду справ у матеріалах справи відсутні. З метою захисту якнайкращих інтересів дитини суд вважає доцільним буде збереження її зв`язків із матір`ю, яка є єдиним із батьків, оскільки батько у дитини відсутній, відомості про батька у свідоцтві про народження записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. З урахуванням зазначеного, суд не знаходить достатніх підстав, передбачених ст. 164 СК України для позбавлення [PERSON] батьківських прав, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Зважаючи, на те, що судом встановлено, що дійсно відповідачка в силу обставин, які склалися, неналежним чином виконує свої батьківські обов`язку по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , суд приходить до висновку, що її необхідно попередити про необхідність змінити ставлення щодо виховання дитини та покласти контроль за виконанням [PERSON] своїх батьківських обов`язків на орган опіки та піклування. З урахуванням того, що вимога про стягнення аліментів на утримання дітей є похідною від вимоги про позбавлення батьківських прав, суд прийшов до переконання, що підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відсутні, таким чином не підлягає задоволенню також і вимога про стягнення аліментів, у цій частині у задоволенні позову також слід відмовити.

Outcome: dismissed