Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, через свого представника за довіреністю Зелтіньш Юлію Юріївну, звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за централізоване водопостачання та водовідведення. Свої вимоги мотивує тим, що КП «Черкасиводоканал» надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення, відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. На виконання ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», КП «Черкасиводоканал» забезпечує надання відповідачам послуг з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. Плата за комунальні послуги, зокрема водопостачання, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Статтями 67-68 Житлового Кодексу України, абз. 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до інформації з ДРРПННМ від 14.08.2024, власником квартири є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2021. Між КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 31.08.2021. Як зазначено, КП «Черкасиводоканал» надає послуги централізованого водопостачання та водовідведення населенню м. Черкаси, зокрема і в будинок [ADDRESS] приєднаний до мережі централізованого водопостачання та водовідведення. За даною адресою відсутній розподільний засіб обліку (квартирний лічильник) водопостачання. В будинку встановлено комерційний вузол обліку (загальнобудинковий лічильник). Нарахування здійснюються відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». За вказаною вище адресою власники/наймачі квартир письмово не повідомляли про фактичну кількість споживачів КП (виконавцю розподілу), розподіл обсягів спожитої послуги здійснено відповідно до кількості заінтересованих осіб. Позивач вказує, що всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01.11.2025 утворилась заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 6427 грн. 74 коп. У позовній заяві також зазначено, що відповідач є власником за вказаною адресою, а тому є користувачем та відповідає визначенню «індивідуальний споживач». Мешканці будинку не прийняли рішення про вибір іншої моделі договірних відносин, а тому з 01.04.2022 із кожним споживачем, що на законних підставах користується об`єктом нерухомого майна укладено публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Крім того, позивач зауважує на тому, що невиконання відповідачем обов`язків, прямо передбачених законодавством, по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення зачіпає інтереси не лише позивача а й держави, оскільки він не отримує прибутку від діяльності підприємства, втрачає можливість своєчасно проводити заходи по раціональному відтворенню водних ресурсів, а позивач позбавлений можливості своєчасно проводити ремонтні роботи, направлені на поліпшення якості питної води та гарантованого водопостачання. Крім того, позивач, не отримуючи оплату за надані послуги, фактично кредитує відповідача, що прострочив виконання грошових зобов`язань. Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 6427 грн. 74 коп., витрати на отримання інформаційної довідки з ДРРПННМ в сумі 80 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. 00 грн. Ухвалою суду від 24.12.2025 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Вказана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. Відповідачем відзив на позов не поданий. У судове засідання представник позивача КП «Черкасиводоканал» не з`явився. У матеріалах справи наявна заява представника позивача за довіреністю Зелтіньш Ю.Ю. від 29.01.2026 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Крім того, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Водночас, 25.12.2025 до суду надійшла письмова заява відповідача від 18.12.2025 про визнання позову в сумі 6427 грн. 74 коп. Крім того, відповідач зазначив, що він є особою з інвалідністю 2-ї групи, а тому просив не стягувати з нього судові витрати. Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до абз. 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Перешкод для здійснення розгляду справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не встановлено. Водночас, враховуючи позицію Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 25.05.2022 у справі № 675/2136/19, суд не має права покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Врахувавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що проведено державну реєстрацію Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (ідентифікаційний код - 03357168). Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (інформаційна довідка № 390939303 від 14.08.2024) власником зазначеного об`єкта нерухомості є [PERSON] (розмір частки 1), на підставі договору купівлі-продажу № 3483 від 28.08.2021. 31.08.2021 між КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішьобудинкових систем). Слід також звернути увагу на те, що 01.03.2022 на офіційному веб-сайті КП «Черкасиводоканал» - https://vodokanal-cherkasy.ck.ua/ опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту), публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги (ч. 5 ст. 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та відповідає визначенню індивідуальний споживач. На час розгляду справи відсутні відомості про те, що співвласники будинку [ADDRESS] не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, а тому з 01.04.2022 із кожним споживачем, що на законних підставах користується об`єктом нерухомого майна, укладено публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Отже, КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи - 03357168) надає відповідачеві житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, нараховуючи плату, відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал». Відповідно до відомостей реєстру Черкаської територіальної громади від 19.12.2025, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 15.12.2015 дотепер. Водночас, у постановах Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17-ц, від 25.06.2020 у справі № 520/16591/16-ц сформульовано правові висновки, про те, що факт відсутності реєстрації особи у квартирі не звільняє її, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. Обов`язок по утриманню майна, включаючи обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг, покладається законом на відповідача, як на власника квартири, незалежно від факту його реєстрації чи проживання у житловому приміщенні. Частиною 3 статті 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено договором або законом. За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону. З моменту надання позивачем споживачу послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Під час розгляду справи, встановлено, що до квартири [ADDRESS] надаються послуги з водопостачання та водовідведення від КП «Черкасиводоканал», відповідач отримує відповідні послуги, відкрито о/р [NUMBER] на ім`я [PERSON] , за яким наявна заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2023 по 01.11.2025, яка становить 6427 грн. 74 коп. (абонентська плата (водовідведення) - 258 грн. 52 коп., абон. плата 651 грн. 59 коп., холодна вода 2763 грн. 62 коп., водовідведення 2754 грн. 01 коп.), оскільки відповідач ухиляється від перерахування щомісячної оплати за надані послуги, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості. При цьому, відповідач не звертався до підприємства щодо відключення від холодної та гарячої води і щодо опломбування запірних вентилів у квартирі. Крім того, ніхто не звертався щодо відмови від послуг, зміни місця проживання, кількості осіб, які фактично проживають/зареєстровані за адресою проживання та з претензіями щодо кількості та якості наданих послуг. Оскільки у квартирі [ADDRESS] не встановлений лічильник обліку споживання води, але у самому будинку встановлений комерційний вузол обліку (загально-будинковий лічильник), тому підприємством нараховується плата відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяги спожитої у будівлі гарячої, питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляються між споживачами з урахуванням того, що у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами. Частиною четвертою вказаної вище статті визначено, що розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021№ 358) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.12.2018 за № 1502/32954, для цілей розподільного обліку визначається кількість осіб у приміщенні, які фактично користуються комунальною послугою. Про цю кількість осіб власник/наймач приміщення письмово повідомляє виконавця комунальної послуги та/або виконавця розподілу комунальної послуги, при цьому кількість осіб у приміщенні, які фактично користуються комунальною послугою, не може бути меншою від зареєстрованих у приміщенні - для житлових приміщень. Водночас, враховуючи ту обставину, що власник/наймач квартири [ADDRESS] письмово не повідомляв про фактичну кількість споживачів виконавцю розподілу, розподіл обсягів спожитої послуги здійснено відповідно до кількості зареєстрованих осіб за установленими нормативами (нормами) споживання. Судом також встановлено, що відповідач, фактично споживаючи зазначені вище послуги, не надсилав позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Крім того, як зазначено у частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ). За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, який станом на момент виникнення заборгованості, тобто в період з 01.12.2023 по 01.11.2025, був і є власником житла за адресою: [ADDRESS] , мав і має право на проживання, є споживачем послуг, які надаються до вказаної квартири, проте не вносив плату за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення своєчасно та в повному обсязі, тож згідно з розрахунком КП «Черкасиводоканал», повинен сплатити заборгованість по оплаті вказаних послуг. Водночас, враховуючи визнання відповідачем позову, про що зазначено ним у письмовій заяві від 18.12.2025, а визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про повне задоволення позову. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач дійсно є надавачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, ним були надані відповідні послуги відповідачу, як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами та не спростовані відповідачем, а тому до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла станом на 01.11.2025 у сумі 6427 грн. 74 коп. (абонентська плата (водовідведення) - 258 грн. 52 коп., абон. плата 651 грн. 59 коп., холодна вода 2763 грн. 62 коп., водовідведення 2754 грн. 01 коп.), враховуючи, що він не вносив у повному обсязі кошти, як оплату за надані послуги, а також витрати за отримання інформаційної довідки з ДРРПННМ № 390939303 від 14.08.2024 у сумі 80 грн. 00 коп. (зважаючи на положення ст. 22 ЦК України) Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним документом № 4349 від 12.12.2025. Тож, враховуючи те, що позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради задоволено в повному обсязі, тому до стягнення на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. Водночас, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є особою з 12.06.2018, а тому, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Таким чином, судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. слід компенсувати КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: approved