Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

05.01.2026 року до суду надійшла заява представника позивачки [PERSON] адвоката Іськіва Івана Зіновійовича про ухвалення додаткового рішення у справі в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 72000,00 грн, мотивуючи її тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18.12.2025 року позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] , Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Бабій Ольги Володимирівни про витребування майна з чужого незаконного володіння та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном- задоволено повністю. Витребувати із чужого незаконного володіння від [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса [ADDRESS] ) на користь власника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) комору в підвалі, розташовану у будинку [ADDRESS] , зазначену на поверховому плані під номером 13-3 площею 11,8 кв. м. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось. Представник позивачки в судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, та просить таку задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, та просять таку повернути, оскільки подана без додержання вимог, заява не містить належних атрибутів процесуального документа, не підписана заявницею, вважають, що така заява має бути повернута. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до висновку про необхідність його часткового задоволення виходячи з наступного. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України). Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. За ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За п. 3 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з ч.1 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Згідно з ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial