Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

ОСББ «Сталеварів 7» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 21 181,39 грн. заборгованості зі сплати внесків на управління та утримання будинку. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що за адресою [ADDRESS] створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сталеварів 7». Відповідачу на праві спільної часткової власності в будинку за адресою: [ADDRESS] , належить нежитлове приміщення № 17, загальною площею 87,4 кв.м. На підставі рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сталеварів 7» від 09.09.2021 року, оформлених протоколом №1/21, затверджений розмір внесків, який становить 6 гривень 55 коп. за квадратний метр загальної площі. Відповідач обов`язок по сплаті належних внесків і платежів не виконує, у зв`язку із чим, за період з вересня 2022 року по вересень 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 21 181,39 грн. З урахуванням вказаних обставин позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Сталеварів 7» вищевказану заборгованість зі сплати внесків на управління та утримання будинку та судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 24 жовтня 2025 року позовну заяву ОСББ «Сталеварів 7» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення, або про розгляд справи у його відсутність, а також відзиву на позов не подавав. Виходячи з вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що співвласниками квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сталеварів 7», державну реєстрацію якого згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проведено 24.11.2016. Статтею 385 ЦК України, визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, об`єднання має право звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів (ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Відповідно до ч. 6 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово- комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Згідно виписки з протоколу загальних зборів ОСББ «Сталеварів 7» №1/21 від 09.09.2021 рішенням загальних зборів затверджено внески на управління багатоквартирним будинком у розмірі 6,55 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири та нежитлового приміщення. Положеннями статті 13 Конституції України визначено, що власність зобов`язує. Згідно ст. ст. 319, 322 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпечення збереження його властивостей тощо. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Послуга надання теплової енергії є однією із витрат пов`язаною зі зберіганням майна, а отже оплата за надані послуги для сталого функціонування приміщення є обов`язком власника. Таким чином власники житлових приміщень в силу прямої норми закону несуть тягар утримання належного їм майна. Місце реєстрації та проживання власника на зміст права власності не впливає. Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг. Зазначений висновок містить постанова Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу по справі [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 9/25 часток нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 87,4 м2, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зазначеного позивачем розрахунку, заборгованість відповідача по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , за період з вересня 2022 року по вересень 2025 року становить 21 181,39 грн., яка нарахована на загальну площу приміщення 87,4 м2. Згідно п.п. 5, 10 ч. 1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку), (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги), (п. 9 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором про надання комунальної послуги визначається відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (ч. 3 ст. 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Частинами 1, 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. З аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що співвласник приміщення у житловому будинку, в якому створене об`єднання несе обов`язок зі сплати внесків відповідно до прийнятих загальними зборами рішень, а також з оплати інших платежів за спожиті житлові або комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідач свого обов`язку зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість. Проте, зважаючи на те, що нежитлове приміщення? ?належить [PERSON] у розмірі 9/25 частки, то він як співвласник повинен відповідати за зобов`язаннями відповідно до своєї частки у належному співвласникам приміщенні. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки майно належить відповідачу у розмірі 9/25 частки, відповідач в свою чергу є споживачем вказаних послуг та має відповідати за заборгованістю, відповідно до розміру своєї частки. Отже, суму заборгованості зі сплати внесків на управління та утримання будинку необхідно стягнути відповідно до розміру її частки в майні (9/25 від 87,4 = 31,46 м2; 31,46 м2 х 6,55 грн. = 206,06 грн. на місяць) Тобто, за період з вересня 2022 року по вечерень 2025 року з відповідача [PERSON] необхідно стягнути суму заборгованості зі сплати внесків на управління та утримання будинку у загальному розмірі 7 624,22 грн., тому позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у загальному розмірі 7 624,22 грн. Крім того, відповідно ч. 1, 8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов не подав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин першої, п`ятої та шостої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача є підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. 29.08.2025 між головою правління ОСББ "Сталеварів 7" та адвокатським бюро «Василенко», в особі керівника Василенка О.В. було укладено договір про надання правничої допомоги № 34-25 у даній справі. Згідно акту № 1 про надання правничої допомоги за договором, підтверджено факт надання правничої допомоги адвокатом та встановлено, що загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 3 000,00 грн. Згідно платіжної інструкції №709, за договором про надання правничої допомоги №34-25 сплачено суму у розмірі 3 000,00 грн. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь ОСББ «Сталеварів 7» витрат за надання професійної правничої допомоги, пропорційно суми задоволених позовних вимог, у розмірі 1 079,85 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 089,92 грн. (7 624,22 грн. х 3028,00 грн. : 21 181,39 грн.).

Outcome: partial