Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" до [PERSON] про стягнення шкоди в регресному порядку. У обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з відповідачем, предметом якого є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 21102, державний реєстраційний номер [NUMBER] . За участю вказаного транспортного засобу під керуванням відповідача 05.01.2020 сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій здійснено наїзд на двох пішоходів [PERSON] та [PERSON] . Вироком Городищенського районного суду Черкаської області відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. 07.02.2020 до позивача, як страховика, від представника [PERSON] , батька потерпілого [PERSON] , надійшла заява про страхове відшкодування. Загальна сума страхового відшкодування за ДТП, сплаченого позивачем потерпілому, склала 106 676,00 грн. З огляду на викладене позивач просить стягнути на його користь з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 106 676,00 грн та витрати по сплаті судового збору. Від представника відповідача адвоката Кривошиї О.А. до суду надійшов відзив, згідно з яким сторона відповідача позовні вимоги не визнає. Представник відповідача вважає, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача шкоди після спливу строку позовної давності, тому що виплата страхового відшкодування потерпілому відбулася 16.03.2020, а позов подано 02.07.2024. Представник відповідача звертає увагу, що позивач надав суду угоду про припинення зобов`язання про передання відступного від 10.03.2020, за якою він зобов`язався виплатити [PERSON] лише 50 000,00 грн. Вважає, що необхідність виплати страхового відшкодування у більшій, ніж вказана, суми не обґрунтована в позовній заяві та не підтверджена жодним належним доказом. Також представник відповідача зазначає, що позивач не надав суду договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому оцінити його зміст неможливо. Сторона відповідача просить у задоволенні позову відмовити повністю. Ухвалою попереднього складу суду від 05.07.2024 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 24.10.2024 справу передано на розгляд судді Літвіновій Г.М. Ухвалою судді справу прийнято до свого провадження. Ухвалою суду від 28.07.2025 справу призначено до судового розгляду. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Представник позивача Гончаренко І.В. звернулася до суду із заявою про розгляд справи без участі представника позивача. Позов підтримала. Відповідач [PERSON] відбуває покарання за вироком суду у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)», неодноразово направляв до суду заяви про розгляд справи без його участі, зазначив, що не заперечує проти задоволення позову (а.с. 62, 65). Представник відповідача адвокат Кривошия О.А. 29.01.2026 через систему "Електронний суд" звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, посилаючись на його участь у розгляді справи в апеляційній інстанції. З огляду на тривалість розгляду цієї справи, яка надійшла до суду 02.07.2024, позицію відповідача про визнання позову та проведення розгляду без його участі, а також ураховуючи, що представник відповідача на підтвердження поважності свого неприбуття у судове засідання жодних документів суду не надав, суд вирішив здійснити розгляд справи у відсутність учасників. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в справі докази, суд дійшов такого. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 65.12 - інші види страхування, крім страхування життя. Між позивачем, як страховиком, та відповідачем [PERSON] , як страхувальником, 01.02.2019 було укладено строком до 01.02.2020 договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким забезпеченим транспортним засобом є ВАЗ 21102, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується полісом серії АМ № 9691274 (а.с.4). Страхова сума за вказаним договором становить 200 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн. Згідно з вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 23.06.2023, який набрав законної сили 15.04.202, 05.01.2020 близько 17 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21102», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись в межах населеного пункту с. Гарбузин Корсунь - Шевченківського району Черкаської області, а саме по вул. Перемоги зі сторони с. Набутів Корсунь - Шевченківського району Черкаської області в напрямку м. Корсунь - Шевченківський Черкаської області, зі швидкістю близько 60 км/год., з увімкненим ближнім світлом фар, при достатній видимості, допустив з`їзд на узбіччя, поблизу будинку № 35 по вище вказаній вулиці, де здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] . Встановлено вироком суду, що [PERSON] внаслідок ДТП спричинено такі тілесні ушкодження: закритий перелом правої плечової кістки, закритий перелом кісток правої гомілки які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 02-01/294 відносяться до категорії середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; рану ділянки ахілового сухожилку правої стопи які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; садно правої гомілки яке відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Також, у результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелом кісток основи і склепіння черепу, крововилив під м`які та тверду мозкову оболонку, крововиливи під м`які покриви голови, садна і синці голови, які виникли відносно живих осіб та які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-11-02/10 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, від яких настала смерть останнього. Тупа травма грудної клітки із переломами двох-шести ребер справа, забоєм обох легень, крововиливами в м`які тканини грудної клітки, які відносяться до категорії середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я. Переломи обох кісток правої та лівої гомілки, крововилив в м`які тканини правої та лівої гомілки, які відносяться до категорії середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я. Крововилив в м`які тканини задньої поверхні правого колінного суглобу, садна задньої поверхні правого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Між виявленими тілесними ушкодженнями та настанням смерті [PERSON] існує прямий причинний зв`язок. Обставиною, що обтяжує покарання [PERSON] , суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Указаним вироком суду [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. 07.02.2020 [PERSON] звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди, що спричинена внаслідок події 05.01.2020 за участю водія [PERSON] . Просив відшкодувати завдану моральну шкоду та витрати на поховання [PERSON] . Згідно з угодою про припинення зобов`язання переданням відступного, укладеною 10.03.2020 між ПАТ "НАСК "Оранта" та [PERSON] , сторони з метою врегулювання страхового випадку - ДТП, що мала місце 05.01.2020, за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/9691274 від 01.02.2019, досягли згоди про те, що загальний розмір страхового відшкодування відповідно до п.27.3 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за шкоду, пов`язану із смертю [PERSON] , складає 50 000,00 грн. Відповідно до п. 27.3. ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у редакції чинній на дату складання Угоди від 10.03.2020 Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Розмір місячної мінімальної заробітної плати на дату настання страхового випадку становив 4 723,00 грн. Тобто 12 мінімальних заробітних плат станвлять суму 56 676,00 грн, а Сторони угоди узгодили розмір морального відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. Страховий акт №ОЦВЗ-М-20-32-21759/2 від 13.03.2020 складено на суму страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 50 000,00 грн. Страховий акт №ОЦВЗ-М-20-32-21759/1 від 13.03.2020 складено на суму страхового відшкодування у розмірі 17 506,24 грн. З Розрахунку страхового відшкодування (а.с. 10) вбачається, що 17 506,24 грн - це понесені стороною витрати на поховання та пам`ятник. Згідно з Реєстром безготівкових переказів №50 від 16.03.2020 перераховано [PERSON] 67 506,24 грн, з них 50 000,00 грн - виплата страхового відшкодування, 17 506,24 грн - виплата страхового відшкодування. У подальшому 27.08.2021 позивач склав страховий акт №ОЦВЗ-20-32-21759/3 на суму страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 39 169,76 грн. З Розрахунку страхового відшкодування (а.с. 14) вбачається, що понесені витрати на поховання та пам`ятник становлять 56 676,00 грн, з них 17 506,24 грн вже були виплачені потерпілим, 39 169,76 грн - це різниця між вартістю витрат на пам`ятник та поховання та сплаченими потерпілому коштами на ці потреби. Згідно з Реєстром безготівкових переказів №165 від 28.08.2021 [PERSON] перераховано страхове відшкодування у розмірі 39 169,76 грн (а.с.16). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких норм законодавства. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері на момент події регламентував, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV). Згідно зі ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст.6 Закону № 1961-IV). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону № 1961-IV). Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (ст. 26-1 Закону № 1961-IV). Ззідно зі ст. 27 Закону № 1961-IV страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку . Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування (ст. 34.1 Закону № 1961-IV). Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (ст. 34.2 Закону № 1961-IV). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти (ст. 34.4 Закону № 1961-IV). Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) (ст. 38 Закону № 1961-IV). Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є засновані на регресі - переході до позивача права вимоги потерпілого у випадках, передбачених ст. 38 Закону № 1961-IV. Відповідач застрахував у позивача свою цивільно-правову відповідальність при використанні забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21102, державний номерний знак [NUMBER] на період з 01.02.2019 по 01.02.2020. Відповідач є винним в ДТП, яка сталася 05.01.2020. Відповідач перебував на момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено вироком суду. Унаслідок вказаної ДТП потерпілий [PERSON] загинув від отриманих травм. Розмір завданої [PERSON] шкоди, заподіяної смертю його сина, встановлено страховиком - позивачем та виплачено потерпілому у загальному розмірі 106 676,00 грн, з яких 50 000,00 грн - моральна шкода, 56 676,00 грн - витрати на поховання та встановлення надгробного пам`ятника. Проаналізувавши вказані норми чинного законодавства та досліджені у справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 106 676,00 грн. Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу). Загальний строк позовної давності - три роки. З 02.04.2020 до 30.06.2023 перебіг строку позовної давності (загальний і спеціальний) був зупинений через дію карантинних обмежень (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК). Зупинка строків стосувалася відносин, визначених у ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Після 04.09.2025 почали діяти строки позовної давності на підставі Закону № 4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності». Виплата позивачем страхового відшкодування потерпілому відбулася 16.03.2020 у розмірі 67 506,24 грн та 28.08.2021 у розмірі 39 169,76 грн. 02.04.2020 було зупинено перебіг строку позовної давності через дію карантинних обмежень. Позивач звернувся до суду з позовом через Укрпошту 27.06.2024 (а.с. 31). Відтак, для стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 67 506,24 грн відлік часу позовної давності розпочався 16.03.2020, який було зупинено 02.04.2020, тобто спливло менше місяця позовної давності для стягнення цієї суми. Для стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 39 169,76 грн строк позовної давності ще не починав обчислюватися і його початком необхідно вважати 04 вересня 2025 року. Відтак суд відмовляє у задоволенні заяви сторони відповідача про застосування позовної давності. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач є особою із інвалідністю другої групи безстроково та звільнений від сплати судового збору у всіх судових інстанціях (п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"). Отже, позивачу судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved