Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 31.01.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №369117998. Відповідач підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5S83C. Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у розмірі 30 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Відразу після вчинених дій Відповідача, 31.01.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 30000,00 грн на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, згідно умов якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020, при цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 42204,85 грн, що підтверджується копією витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020. Також ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. 04.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 0409/24 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором (Додаток № 21). За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 0409/24 від 04.09.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 42204,85 грн., (Додаток № 22). Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 0409/24 від 04.09.2024(Додаток №23). У наданих розрахунках при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від Клієнта до Фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості Боржником. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №369117998 від 31.01.2021, становить 42204,85 грн., яка складається з наступного: 23202,20 грн. - заборгованість по кредиту; 19002,65 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. З огляду на викладене, позивач просив: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за Кредитним договором №69117998 від 31.01.2021 у розмірі 42204,85 грн, судові витрати, у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Представник відповідача надав заяву за якою заперечує проти позовних вимог ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», так як позивачем не вірно розраховані розміри заборгованості відповідача, фактично не враховано, що Відповідач сплатив близько половини тіла отриманого кредиту та відсотків, безпідставно частина сплаченої суми зарахована у вигляді прострочених відсотків. Фактично Позивач в якості доказів розміру заборгованості (ціни позову) посилається лише на розрахунок заборгованості, підготовлений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», та розрахунок заборгованості, підготовлений ТОВ «Таліон Плюс». Власний розрахунок заборгованості Відповідача Позивачем не підготовлений та не наданий суду. Тому представник відповідача зазначає, що заявлені позовні вимоги належним чином не обґрунтовані. Вимога Позивача щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. з огляду на предмет даного спору, його складність та суб`єктний склад відповідних правовідносин, а також попередній досвід представника є необґрунтованою та очевидно завищеною в порівнянні з ринковими цінами в аналогічних справах. Враховуючи наведене представник відповідача просив розглянути справу без участі Відповідача та представника Відповідача, в задоволенні позовних вимог ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відмовити, а також у разі задоволення судом позовних вимог ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, його представник у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без їхньої участі. За ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що 31.01.2021 [PERSON] подала заявку на отримання грошових коштів в кредит. 31.01.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №369117998 у розмірі 30000,00 грн. Відповідно до п. 1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 30000,00 (тридцять тисяч гривень 00 копійок) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Договір про надання кредиту підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора MNV5S83C - належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину . До договору також надано паспорт споживчого кредиту до Договору №369117998 від 31.01.2021, за яким визначено умови кредитування, зокрема: - сума кредиту 30000,00 грн; - строк кредитування 98 днів; - процентна ставка, відсотків річних 237,50%. 1.6.1. За умовами застосування до відносин між сторонами умов нарахування процентів за Базовою процентною ставкою: - загальні витрати за кредитом 22679,30 грн; - орієнтована загальна вартість кредиту 52679,30 грн; - орієнтована реальна річна процентна ставка 474,50 відсотків річних. До позову додано алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відображено інформацію про підписання договору: одноразовий індикатор MNV5S83C, індикатор відправлено позичальнику 31.01.2021 (21:35:06), індикатор введено позичальником 31.01.2021 (21:35:56), перераховано кошти 31.01.2021 (21:36:03). За платіжним дорученням №51ceee36-7fed-4fe2-87c4-2c83e0f0a090 від 31.01.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 30000,00 грн згідно з договором №369117998 від 31.01.2021 на банківську карту № [NUMBER] , банк платника АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Додано реєстр прав вимоги №137 від 08.06.2021, за яким передано право вимоги за договором №369117998 від 31.01.2021, де боржником є [PERSON] , за яким перейшло право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс» у розмірі 42204,85 грн. Матеріали справи містять розрахунок заборгованості первісного кредитора ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" з якого вбачається, що у відповідача існує заборгованість в сумі 42204,85 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2022 включно, всі інші умови залишились без змін. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за договором №369117998 від 31.01.2021, де боржником є [PERSON] на суму 42204,85 грн. Матеріали справи містять розрахунок заборгованості первісного кредитора ТОВ «Таліон» з якого вбачається, що у відповідача існує заборгованість в сумі 42204,85 грн. 04.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №0409/24 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №0409/24 від 04.09.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги за договором №369117998 від 31.01.2021, де боржником є [PERSON] . За випискою з особового рахунка [PERSON] , загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №369117998 від 31.01.2021, де боржником є [PERSON] , становить 42204,85 грн., яка складається з наступного: 23202,20 грн. - заборгованість по кредиту; 19002,65 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Щодо необґрунтованості доданого розрахунку заборгованості та його дійсності, суд зазначає наступне. Верховним Судом у постанові від 07.06.2023 по справі №234/3840/15-ц (провадження N 61-3014св22), наголошено, що «заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти». Крім того, Верховним Судом у вказаній постанові наголошено, що «незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі". Вказана позиція суду узгоджується також з висновками Верховного Суду у постановах від 23 січня 2018 року у справі N 755/7704/15-ц (провадження N 61-283св18), від 26 вересня 2018 року у справі №159/2146/15-ц (провадження №61-20113св18), від 02 жовтня 2020 року у справі №911/19/19. Представник відповідача зазначає, що з наданого розрахунку заборгованості не зрозуміло, коли і з якого періоду розпочинається нарахування пені, штрафних санкцій, як відраховується процентна складова від тіла кредиту та як формуються проценти за користування. У постанові від 02.10.2020 по справі №911/19/19, Верховним Судом наголошено, що якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). Тобто, в даному випадку, якщо Відповідач не погоджується з відповідним розрахунком заборгованості за кредитним договором №369117998 від 31.01.2021, він має право подати контррозрахунок. Враховуючи умови надання кредитних коштів, можна дійти висновку, що саме Відповідач має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він має можливість представити суду виписку зі свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак, будь-яких належних та допустимих доказів, які спростовують позивні вимоги Позивача, зокрема контррозрахунок заборгованості, Відповідачем не надано. Отже, зазначена заборгованість підтверджуються з огляду на наявні докази в матеріалах справи, які не спростовані належним чином, зокрема розрахунком заборгованості за кредитним договором №369117998 від 31.01.2021 та відповідними копіями вказаного договору в якому відображаються всі істотні умови такого виду договору та договорами факторингу з відповідними додатками. У вищезазначеному кредитному договорі передбачені всі істотні умови такого виду договору відповідно до вимог законодавства. У договорі вказана сума кредиту, строк надання кредиту, відсоткова ставка та її вид, умови повернення кредиту, нарахування та сплати відсотків, право дострокового виконання зобов`язань за договором та його умови. Відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Отже, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 42204,85 грн (сорок дві тисячі двісті чотири гривні 85 копійок) за кредитним договором №369117998 від 31.01.2021 підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення суми сплаченого судового збору, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції №10420 від 24.01.2025 позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд стягує з відповідача суму сплаченого судового збору у вказаному розмірі. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яка становить 6000,00 грн та складаються з: - усна консультація: 1 год. - 500,00 грн; - вивчення матеріалів справи: 1 год. - 500,00 грн; - підготовка адвокатського запиту 1 год. 500,00 грн; - вивчення матеріалів справи 1 год. 500,00 грн; - аналіз судової практики 1 год. 500,00 грн; - складання позовної заяви: 1 год. - 2500,00 грн, У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі N922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі N 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі N 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 в справі №362/3912/18 від 31.07.2020 року у справі N 301/2534/16-ц, додатковій постанові Верховного Суду від 19.11.2020 року в справі №734/2313/17. Таким чином суд, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. До позову долучені договір про надання правничої допомоги від 09.09.2024, додаткову угоду №15 до договору про надання правничої допомоги від 30.10.2024, акт прийому-передачі наданих послуг від 09.09.2024. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, а також те, що вказана категорія справи відноситься до малозначних справи, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 6000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки така сума, відповідає критерію розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: approved