Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 23.11.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Sonata, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mercedes Vito», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої останньому заподіяно матеріальну шкоду. Під час зазначеної ДТП, [PERSON] перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України. На момент настання страхового випадку діяв договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-2251203 від 27.08.2021, укладений з ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» та [PERSON] , згідно якого страхова компанія прийняла на себе ризики щодо відшкодування збитків завданих автомобілям потерпілих. Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 08.12.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 27.07.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. У зв`язку з заподіянням матеріальної шкоди автомобілям потерпілого під час зазначеної ДТП, страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого у сумі 32000 грн. Оскільки, ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» виконало у повному обсязі зобов`язання за полісом, то вони набули права зворотної вимоги (регресу) до відповідача. Просять суд стягнути з [PERSON] на їхню користь відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 32000 грн; та 8028 грн., з яких: 5000 грн. на правову допомогу, 3028 грн. судовий збір. Представник позивача надав суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не надав. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.11.2021 о 15-33 год., у м.Суми по вул. Інтернаціоналістів, біля буд. 21/1, [PERSON] керуючи т/з Hyundai Sonata, д.н.з. [NUMBER] , під час об`їзду т/з MERCEDES Vito, д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на припаркований т/з. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, які зазначені в матеріалах ДТП. Із копії постанови Ковпаківського районного суду міста Суми від 08.12.2021 року у справі №591/8552/21, вбачається, що [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.10-11). Крім того, 27.07.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. За подіями, які відбулися 23.11.2021 о 15 год. 33 хв. в м.Сумах по вул. Інтернаціоналістів, біля будинку 21/1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata д.н.з. [NUMBER] , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком КНП СОР «ОКМЦ СНЗ» № 496 від 23.11.2021 року (а.с.12-14). Транспортний засіб Hyundai Sonata, д.н.з. [NUMBER] на дату ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/2251203 від 27.08.2021, строк дії договору з 28.08.2021 по 27.08.2022, виданий ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» (а.с.9). Власником транспортного засобу Hyundai Sonata, д.н.з. [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] є [PERSON] (а.с.18). Власником транспортного засобу марки MERCEDES- Benz Vito, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.25). 24.11.2021 [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Еталон» з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок страхового випадку 23.11.2021 за адресою: м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, де було пошкоджено транспортний засіб MERCEDES- Benz Vito, д.н.з. [NUMBER] та просив здійснити виплату страхового відшкодування згідно з договором (полісом) №АР/2251203 (а.с.21). Згідно страхового акту №1585/01/50/2021/1 до договору страхування №АР/2251203 від 27.08.2021, сума страхового відшкодування до виплати третій особі (потерпілій особі [PERSON] ) за угодою становить 32000 грн. (а.с.34). Позивачем ПрАТ «СК «Еталон» було сплачено на користь [PERSON] в рахунок страхового відшкодування по договору АР/2251203: 18.05.2022 10000 грн. (платіжне доручення №4932); 5000 грн. (платіжне доручення №5054 від 23.05.2022); 5000 грн. (платіжне доручення №5157 від 26.05.2022); 12000 грн. (платіжне доручення №4773 від 06.05.2022), всього 32000 грн. (а.с.35-38). 12.06.2025 позивачем було направлено [PERSON] претензію про добровільне погашення заборгованості у розмірі 32000 грн. (а.с.39). Відповідно до п.38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, спір між сторонами стосується стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Як вбачається із матеріалів справи, страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого у сумі 32000 грн. Отже, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України та статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в сумі 32000 грн., а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3028 грн. (а.с.8).

Outcome: approved