Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

У жовтні 2025 року до суду в порядку ч. 3 ст. 293 ЦПК України надійшла спільна заява подружжя [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям, що має дітей, у якій заявники просять суд розірвати шлюб зареєстрований між ними розірвати шлюб між ними, зареєстрований 18 жовтня 2023 року Галицьким відділом реєстрації актів цивільного станку у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В обґрунтування заява вказано, що 18 жовтня 2023 року [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб у Галицькому відділі ресторації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Від цього шлюбу у заявників є малолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . Заявники вказують, що вони проживали однією сім`єю до січня 2025 року, після чого їх спільне проживання було фактично припинено. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейні відносини та втрату почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Вони остаточно вирішили розірвати шлюб, наміру на примирення не мають. Вважають, що подальше збереження шлюбу суперечить нашим інтересам. У заяві зазначено, що договір про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, який додається до цієї заяви. Згідно з умовами цього Договору, заявниками узгоджено, що місцем проживання дитини є місце проживання матері; батько, який проживає окремо, бере участь у вихованні дитини та зобов`язується добровільно надавати матеріальне утримання на дитину, при цьому будь-який спір щодо розміру аліментів, місця проживання чи графіку спілкування з дитиною між сторонами відсутній. Спору про поділ майна, що є нашою спільною сумісною власністю, немає. У зв`язку з зазначеним, та посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, заявники просили заяву задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2025 було відкрито провадження в цивільній справі за вказаною заявою. Заявники в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. Одночасно із спільною заявою про розірвання шлюбу, заявниками [PERSON] та [PERSON] подано до суду клопотання про розгляд заяви без їх присутності та участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частин 3,4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 18 жовтня 2023 року між заявниками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що 18 жовтня 2023 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зроблено актовий запис за № 673, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у подружжя народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Разом з тим, як вбачається зі змісту заяви, заявники фактично припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільних витрат та проживають окремо один від одного При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 27.12.2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Як встановлено судом, що 26 листопада 2025 року заявниками [PERSON] та [PERSON] укладено договір про визначення місця проживання дитини, участь у її вихованні та утриманні. Крім того, судом встановлено, що заявники не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин, а заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі та не суперечить як їх інтересам, так і інтересам спільної дитини. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що спільна заява заявників, про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved