Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Биць І.А. звернувся до суду з заявою про стягнення витрат на правову допомогу шляхом винесення додатково рішення по справі № 943/943/25. Просить ухвалити додаткове рішення, стягнути з відповідача на користь позивачки 9000,00 додаткових витрат, подав договір № 20/05/25 про надання правничої допомоги від 20.05.2025 року та акт № 01 приймання передачі наданих послуг від 10.10.2025 року. Представник позивача, адвокат Биць І.А., до початку судового засідання, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просить такі задоволити. Представник відповідача, адвокат Гривна Т.Б., в судове засідання не з`явилася, подала письмове клопотання про зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу. Враховуючи відсутність учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками, суд приходить до переконання про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали доказі і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми/ присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах заяви про винесення додаткового рішення письмові докази. В поданій заяві, представником позивача був заявлений розмір судових витрат на правничу допомогу в сумі 9000,00 гривень. З копії договору про надання правової допомоги від 20.05.2025 року та акту приймання-передачі наданих робіт та виконаних послуг до договору від 10.10.2025 року вбачається, що позивач [PERSON] та адвокат Биць І.А. уклали договір про надання позивачу правової допомоги, позивач отримала послуги з правової допомоги по даній справі, згідно детального опису робіт в акті №01, на суму 9000,00 грн. Так, рішенням Буського районного суду Львівської області від 08.10.2025 року (повний текст виготовлено 20.10.2025 року) у цивільній справі за позовом [PERSON] в особі представника [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат, позовні вимоги задоволено частково. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто 1/2 частину додаткових витрат на дитину в розмірі 16 065,05 гривень, в задоволенні решти позовних вимог, відмовлено. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що відповідно договору про надання правової допомоги від 20.05.2025 року та акту приймання-передачі наданих робіт та виконаних послуг до договору від 10.10.2025 року позивачці адвокатом надано послуг з правової допомоги по даній справі на загальну суму 9000,00 гривень, зокрема: консультація 1 тис. грн; підготовка позовної заяви, оформлення матеріалів до суду 2 тис. грн; супровід у збиранні додаткових доказів 1 тис. грн; представництво та захист інтересів позивачки в суді 21.07.2025 року 2 тис. грн; подання клопотання про долучення доказів 1 тис. грн; представництво в суді 08.10.2025 2 тис. грн.. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Слід зазначити, що саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Сторона відповідача подала заперечення щодо суми наданої правничої допомоги, адвокат Гривна Т.Б. клопотала зменшити розмір такої. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Виходячи з цього суд приходить до переконання, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, неспівмірним із складністю справи, зазначена цивільна справа не є складною, підготовка позову, матеріалів та підготовка адвоката до такої не потребувала тривалого часу, як і консультація з вивченням документів, а тому є підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу та стягнення її з відповідача в сумі 4000,00 грн, вказаний розмір є обґрунтованим і справедливим.

Outcome: approved