Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Стислий виклад обставин у процесуальних заявах по суті. У червні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 03.06.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено Кредитний договір (оферти) № 03.06.2024-100002918. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 4500,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 03.06.2024 року, строком на 98 днів. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 08.09.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 11765,32 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4402,99 грн., заборгованості по процентам в розмірі 5562,33 грн., неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 1 800,00 грн. Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 03.06.2024-100002918 від 03.06.2024 року у розмірі 11765,32 грн. та судовий збір. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Постановленою суддею Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сорокою О.В. ухвалою від 11 липня 2025 року відкрите провадження по справі, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб (а.с. 25). Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, у якому підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача - ухвалити рішення у заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно, причини неявки суду не повідомила. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомлену про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 03.06.2024 року між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] в електронній формі підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), яка є пропозицією укласти електронний кредитний договір (а.с.14-17). Окрім цього, 03.06.2024 року сторони в електронній формі підписали заявку (а.с. 17), яка є частиною кредитного договору та містить підтвердження позичальника про прийняття пропозиції (акцепт). Основними умовами кредитного договору є наступні: 1. Дата надання/видачі кредиту - 03/06/2024; 2. Сума Кредиту: 4500 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 98 днів з дати його надання. 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 08.09.2024. 5. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 6. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1,13% = (4999.12 / 4500)/98х100%. 7. Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку. 8. Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 7% від суми кредиту та дорівнює 315,00 грн. Згідно п.13 відповіді позичальника про прийняття пропозиції кредитного договору від 03.06.2024 року, неустойка 45,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с. 18). Згідно довідки розрахунку, складеної відповідачем, заборгованість позивача по кредитному договору від 03.06.2024 року № 03.06.2024-100001062 відповідає заявленій до стягнення за даним позовом сумі. При цьому проценти по кредиту нараховані за період з 03.06.2023 по 08.09.2024 року (а.с. 10). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Із положень статті 546 ЦК України слідує, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Із положень статті 610ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. Ураховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, а у разі прострочення виконання зобов`язання сплатити пеню, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Заявка споживача [PERSON] , відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) містять реквізити належного позичальнику електронного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним договором 4441-11XX-XXXX-1957. Доказів того, що персональні дані відповідача (паспортні дані, РНОКПП тощо) були використані кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем не надані. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій позичальник не звертався. Також не спростовано, що банківська платіжна картка № [NUMBER] не належить [PERSON] . Аналіз поданих доказів свідчить про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» виконав свої зобов`язання з надання [PERSON] кредиту в сумі 4500 грн. шляхом перерахування коштів на картковий рахунок № [NUMBER] -XXXX-1957, зазначений відповідачем у договорі. За підрахунками суду, позивачем вірно розраховано проценти за користування кредитом, які визначені у довідці розрахунку. За підрахунками суду, за період з 03.06.2024 року по 08.09.2024 року до стягнення підлягають проценти за користування кредитом з розрахунку денної процентної ставки: 1,13% = (4999.12 / 4500)/98х100%, що складає 5 562,33 грн. заборгованості по процентам. Таким чином, подана довідка-розрахунок не викликає у суду сумніву щодо її достовірності. Вимогу позивача про стягнення неустойки в розмірі 1800 грн., суд вважає неправомірною, виходячи з наступного. Умовами Кредитного договору встановлено, що неустойка 45,00 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. При цьому, нарахування неустойки за своїм змістом є мірою відповідальності позичальника, що відповідає положенню ст. 549 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. В той же час, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування уразі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, приймаючи до уваги, що неустойка в сумі 1800,00 грн. за Кредитним договором нарахована позивачем відповідачеві за невиконання зобов`язання з повернення кредиту та відсотків у період дії в Україні воєнного стану, а в силу положень пункту 18 Прикінцевих положень ЦК України позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за Кредитним договором задоволенню не підлягає. Ураховуючи вищевикладене, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 9 965,32 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4402,99 грн., заборгованості по процентам в розмірі 5562,33 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 11 765,32 грн., з яких задоволено вимоги на суму 9 965,32 грн., за якими сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн. Отже, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 2051,79 грн. (9 965,32 х 2422,40 : 11 765,32). На підставі викладеного,

Outcome: partial