Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

29.12.2025 [PERSON] , через свого представника адвоката Кулик Юлію Василівну, яка діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВІ №1356514 від 28.12.2025, через систему «Електронний суд» подав до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» про визнання виконавчого напису №22482, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості в розмірі 30163,95 грн таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 18.02.2022 на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніни Вікторівни перебуває ВП № 68704257 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 22482, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем 21.01.2022 щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості в розмірі 30163,95 грн. Позивач вважає, що Виконавчий напис № 22482, вчинений 21.02.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем не підлягає виконанню, оскільки був вчинений із численними порушеннями вимог чинного законодавства України. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 31.12.2025 позов було прийнято до розгляду суду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі (а.с.22). Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подавав. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с.27-28, 31-32). 05.01.2026 представник позивача Кулик Ю.В. через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про розгляд справи без її та позивача участі (29-30). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 22482, за яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , місце народження невідомо, місце роботи невідомо, реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , який є Боржником за Договором № 074477-КС-001 від 27.04.2021 року, укладеним з ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА», ідентифікаційний код юридичної особи 41084239, (Кредитор), місцезнаходження: 01133, місто Київ, вулиця Генерала Алмазова, буд. 13 офіс 524, IBAN [NUMBER] в АТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, далі іменоване - Стягувач, заборгованості за Договором 074477-КС-001 від 27.04.2021. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 27.04.2021 по 13.12.2021. Сума заборгованості складається з: основної суми заборгованості за тілом кредиту 12000,00 грн; заборгованості за нарахованими відсотками за кредитом 15723,95 грн; заборгованості за комісіями 1800,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 29523,95 грн та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 640,00 грн (а.с.13). 18.02.2022 на підставі виконавчого напису №22482 від 21.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Я.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68704257 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості на загальну суму 30163,95 грн (а.с.9 на звороті - 10). За свідченнями позивача копію вказаної постанови приватного виконавця він не отримав, про заборгованість взагалі не знав, жодних документів з даного приводу від ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не отримував. Тому, позивач вважає виконавчий напис нотаріуса незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595). У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до пунктів 1, 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 754/9711/14-ц зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Проте, на підставі документів, наданих ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» приватному нотаріусу, неможливо встановити безспірність вимог стягувача до боржника, оскільки у виконавчому написі зазначено про стягнення з [PERSON] загальної суми заборгованості в розмірі 30163,95 грн, у тому числі: основна сума заборгованості за тілом кредиту 12000,00 грн; заборгованість за нарахованими відсотками за кредитом 15723,95 грн; прострочена заборгованість за комісією 1800,00 грн, плата, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 640,00 грн. Приватному нотаріусу не надано копії кредитного договору, нотаріально посвідченого, як і інших документів на підтвердження існування заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Також суд зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, зазначеної у пунктах 93-95 постанови від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс21), оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, відтак приватний нотаріус не мала права вчиняти виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості, оскільки на той час в нотаріуса вже були відсутні правові підстави для цього. Верховний Суд України в своїй постанові від 21.09.2021 по справі №910/10374/17 зазначив, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Під час вчинення виконавчого напису нотаріусом, не надано документи, що підтверджують безспірність заборгованості, зокрема нотаріально посвідченого кредитного договору, оскільки такі документи відсутні. Виконавчий напис було вчинено на підставі оригіналу виконавчого напису, наданого відповідачем, що не може бути доказом безспірності грошових вимог до позивача. Отже, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання договору та безспірної заборгованості боржника, а тому позов потрібно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягти судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved