Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

АТ «Банк інвестицій та заощаджень» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 101853,66 грн. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 06.03.2020 року між АТ «Банк інвестицій та заощаджень» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № PL/22/2801 від 06.03.2020 р., згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 65 000 грн. на споживчі потреби. Відповідно до п.п. 1.6. кредитного договору, сторони визначили що дата повернення кредиту 06.03.2022 року. Підпунктом 1.13 розділу 1 кредитного договору передбачено, що загальна вартість кредиту становить 99170,86 грн. Позичальник зобов`язався сплатити процентну ставку за користування кредитом в розмірі 0,01% річних- нараховується починаючи з дати надання кредиту до повного погашення заборгованості за цим договором та сплачувати щомісячно комісію в розмірі 2,19 % в місяць від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка складає в розмірі 53,62% річних. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач, у свою чергу, порушив зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 101853,66 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та не заперечив проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 06.03.2020 року [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим того ж дня між Акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень» та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Факт надання позивачем кредиту відповідачу підтверджується виписками по особовому рахунку [PERSON] . Станом на 25.08.2025 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 101853,66 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за основним зобов`язанням 63372,04 грн., простроченої заборгованості за процентами за період з 01.06.2020 р. по 21.03.2022 р. в розмірі 11,43 грн., простроченої заборгованості за комісією за період з 01.06.2020 р. по 28.02.2022 р. в розмірі 29893,50 грн., інфляційні витрати за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 31.07.2020 р. по 31.01.2022 р. в розмірі 6472,30 грн., 3% річних в розмірі 2104,39 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови договору про надання банківських послуг, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором №PL/22/2801 про надання банківських послуг від 06.03.2020 року в розмірі 101853,66 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти, що підтверджується випискою по рахунку позичальника, не повернуті в повному обсязі, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку про те, що банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 101853,66 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 612, 625, 1046-1054 ЦК України,

Outcome: approved