Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

07.11.2025 до Софіївського районного суду із Покровського районного суду м. Кривого Рогу на підставі ухвали суду від 05.09.2025 надійшла вищевказана цивільна справа, згідно вимог цивільного позову просить ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором №1503559 від 27.01.2020 у розмірі 7487,50 грн., та судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 27.01.2021 між [PERSON] та ТОВ "Лінеура Україна" був укладений кредитний договір № 1503559 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону. Відповідно до договору ТОВ "Лінеура Україна" надало [PERSON] кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії в сумі 2500 грн, переказ коштів було здійснено на платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю суму кредиту в сумі 2500,00 грн та передбачені договором відсотки за користування кредитними коштами у передбаченому договором розмірі. 07 вересня 2021 року між TOB «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК "Сіті Фінанс Груп» був укладений Договір факторингу №1-07092021, відповідно до якого TOB «Лінеура Україна» передало (відступило) за плату ТОВ «ФК "Сіті Фінанс Груп» права вимоги, а ТОВ «ФК "Сіті Фінанс Груп» прийняло належні TOB «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за Кредитним договором № 1503559 від 27.01.2021 до відповідача [PERSON] 07 вересня 2021 року ТОВ «ФК "Сіті Фінанс Груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 1503559 від 27.01.2021 до ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. Тому, позивач просить позов задовольнити, стягнути з заборгованість за кредитним договором № 1503559 від 27.01.2021 у розмірі 7487,50 грн, з яких: 2500,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 4987,50 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам та стягнути з відповідача судові витрати, а саме 2422,40 сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. Ухвалою судді від 13.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте, при звернені до суду з позовом просив розгляд справи проводити в його відсутності, не заперечує щодо постановленням заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, зокрема розміщенням оголошення на сайті Судова Влада, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Оскільки учасники судового розгляду справи у судове засідання не з`явились, тому у відповідності до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою рішення є дата його складання, тобто 03.02.2025. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши подані докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 27.01.2021 між [PERSON] та ТОВ "Лінеура Україна" був укладений договір № 1503559 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора Р 662, строком на 15 днів, тобто з кінцевою датою погашення до 11.02.2021 (а.с. 29-34). У відповідності до п.1.4.1 Договору, стандартна процента ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбувається пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п. 4.1 договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою клієнта відповідно до п. 4.1 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась авто пролонгація, відповідно до п. 4.2 договору. П. 1.4.2 передбачена знижена процента ставка, яка становить 1,90 % в день та застосовується у випадках передбачених цим пунктом. Згідно п. 4.1 Договору сторонами обумовлено, що у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та змінити дату повернення кредиту, шляхом укладення додаткової угоди до договору. Згідно п. 4.2 Договору, визначено, що пропозиція (оферта) Клієнта щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом натискання відповідної кнопки в Особистому кабінеті або відповідної кнопки в платіжному терміналі та здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Після отримання Товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів та штрафних санкцій, заява Клієнта про продовження строку користування кредитом вважається поданою. Згідно листа за вих № 2643_250702150951 від 02.07.2025 ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення", здійснено успішне перерахування коштів на платіжну карту кліжнта 27.01.2021 на суму 2500 грн, маска картки [NUMBER] , номер тразакції в системі iPay.ua - 78717435 (а.с. 22). 07 вересня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанси груп» укладено договір факторингу №1-07092021, у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Сіті фінанси груп» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанси груп» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Лінеура Україна» і боржниками. Відповідно до умов вищезазначеного Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі відступлення права вимоги за цим Договором, ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» заміняє ТОВ «Лінеура Україна» у кредитних договорах, що вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «Лінеура Україна» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №1-07092021 від 07 вересня 2021 року ТОВ «ФК «Сіті фінанси груп» набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1503559 від 27.01.2021 в сумі: 7487,50 грн, кількість днів прострочення становить 208. 07 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» укладено договір відступлення права вимоги №2-07/09/2021, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанси груп» передає (відступає) ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» за плату, а ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» приймає належні ТОВ «ФК «Сіті фінанси груп» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «Сіті фінанси груп» і боржниками. Відповідно до умов вищезазначеного Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі відступлення права вимоги за цим Договором, ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» заміняє ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс груп» у кредитних договорах, що вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс груп» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021 від 07 вересня 2021 року ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 1034875 від 09.09.2020 в сумі 6280,00 грн. Відповідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 1503559 від 27.01.2021 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 7487,50 грн., яка складається з: 2500 грн. заборгованості за тілом кредиту; 4987,50 грн. заборгованості за відсотками. Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного. Так, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.12 ЦПК України). У відповідності до вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У свою чергу, положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Із матеріалів справи встановлено, що кредитний договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», тому, враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що договір, який укладається на підставі Цивільного кодексу, може мати електронну форму, а відтак вважається таким, що укладений у письмовій формі у відповідності до ст.ст. 205, 207 ЦК України. Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ч. 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі №569/8962/16-ц. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. В порушення умов укладеного кредитного договору № 1503559 від 27.01.2021, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором в установлений строк не виконав ні первісному кредитору ні позивачу, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту) та за процентами перед позивачем ТОВ «Айкон Дебт Коллекшн». ТОВ «Айкон Дебт Коллекшн» направлено на адресу [PERSON] вимогу від 13.06.2025 про виконання зобов`язання за договором № 1503559 від 27.01.2021 в розмірі 7487,50 грн. Згідно з виписки по особовому рахунку заборгованості за договором № 1503559 від 27.01.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, заборгованість за основною сумою боргу становить 2500,00 грн та за відсотками становить 4987, 50 грн, що відповідає умовам договору. Таким чином, аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, те, що позивач на підставі укладеного договору має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів, відсотків, відповідачем не спростовано наявність укладеного кредитного договору, як і не надано доказів погашення кредиту в строки, тому суд доходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Айкон Дебт Коллекшн» підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК» Айкон Дебт Коллекшн» заборгованості за договором № 1503559 від 27.01.2021 в розмірі 7487,5 грн з яких: 2500,00 грн заборгованість по основному боргу, 4987,50 грн заборгованість по процентах. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування суми правничої допомоги у розмірі 10 500 грн, представником позивача в підтвердження понесених витрат надано копію договору №09/07/2025 від 09.07.2025 про надання юридичних послуг укладеного між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшин» та адвокатом Пархомчук С. В. (а.с. 16-18); платіжну інструкцію № 1070 від 27.11.2025, що підтверджує сплату на правову допомогу у розмірі 10 500 грн. (а.с. 76), акт про отримання правової допомоги від 27.11.2025, згідно якого визначено загальний розмір правової допомоги у розмірі 10500 грн. (а.с.75). Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Так, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial