Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

30 червня 2025 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства заборгованість за Кредитним договором від 30 серпня 2021 року № 4412448 у сумі 43875,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 30 серпня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №4412448. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 грн., строком на 15 днів з 30 серпня 2021 року по 14 вересня 2021 року. Проценти за користування кредитом 1125,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 1000,00 грн., яка нараховується за ставкою 20,00 % від суми кредиту одноразово. Внаслідок невиконання позичальником своїх зобов`язань виникла заборгованість у сумі 22125,00 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням 5000,00 грн.; суми заборгованості за нарахованими процентами 16125,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами 0,00 грн.; заборгованості за пенею та/або штрафом 0,00 грн; заборгованості за комісією 1000,00 грн.. 29 листопада 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу №29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача за кредитним договором від 30 серпня 2021 року №4412448. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу від 29 листопада 2021 року №29-11-102, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22125,00 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням 5000,00 грн.; суми заборгованості за нарахованими процентами 16125,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами 0,00 грн.; заборгованості за пенею та/або штрафом 0,00 грн; заборгованості за комісією 1000,00 грн.. 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача за кредитним договором від 30 серпня 2021 року №4412448. Відповідно до Реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року №10-03/2023/01, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 43875,00 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням 5000,00 грн.; суми заборгованості за нарахованими процентами 37875,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами 0,00 грн.; заборгованості за пенею та/або штрафом 0,00 грн; заборгованості за комісією 1000,00 грн. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» після набуття права вимоги за Договором нарахування процентів не здійснював. Так як відповідачем у добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку у сумі 43875,00 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням 5000,00 грн.; суми заборгованості за нарахованими процентами 37875,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами 0,00 грн.; заборгованості за пенею та/або штрафом 0,00 грн; заборгованості за комісією 1000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася. У позовній заяві зазначила, що просить розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. 30 серпня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] уклали Договір про споживчий кредит №4412448. Відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» надало відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн, строком до 14 вересня 2021 року (15 днів), а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти і комісію за користування кредитом (п. 1,2, 1,3, 1,4 Договору). Відповідно до пункту 1.5.1 Договору комісія за надання кредиту: 1000,00 грн., яка нараховується за ставкою 20% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 1125,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.2 Договору). Згідно з пунктом 1.6 Договору стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Сторонами було узгоджено всі умови укладеного Кредитного Договору, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно умов кредитного договору, що підтверджується квитанцією від 30 серпня 2021 року IDплатежу 1748952549 з огляду на яку на картковий рахунок [PERSON] перераховано 5000,00 грн. Внаслідок невиконання позичальником своїх зобов`язань виникла заборгованість у сумі 22125,00 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням 5000,00 грн.; суми заборгованості за нарахованими процентами 16125,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами 0,00 грн.; заборгованості за пенею та/або штрафом 0,00 грн; заборгованості за комісією 1000,00 грн. 29 листопада 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу №29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача за кредитним договором від 30 серпня 2021 року №4412448. Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором про відступлення прав вимоги від 29 листопада 2021 року №29-11-102 підписаний сторонами 29 листопада 2021 року. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29-11-102 від 29 листопада 2021 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22125,00 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням 5000,00 грн.; суми заборгованості за нарахованими процентами 16125,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами 0,00 грн.; заборгованості за пенею та/або штрафом 0,00 грн; заборгованості за комісією 1000,00 грн. 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача за Договором про споживчий кредит від 30 серпня 2021 року №4412448. Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором про відступлення прав вимоги від 10 березня 2023 року №10-03/2023/01 підписаний сторонами 10 березня 2023 року. Відповідно до Реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року №10-03/2023/01, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 43875,00 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням 5000,00 грн.; суми заборгованості за нарахованими процентами 37875,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами 0,00 грн.; заборгованості за пенею та/або штрафом 0,00 грн; заборгованості за комісією 1000,00 грн. Позивач зазначає, що всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснював жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1 та 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статті 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно з розрахунком заборгованості, загальна сума заборгованості яку просить стягнути позивач становить 43875,00 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням 5000,00 грн.; суми заборгованості за нарахованими процентами 37875,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами 0,00 грн.; заборгованості за пенею та/або штрафом 0,00 грн; заборгованості за комісією 1000,00 грн. . Справа розглядається за поданими Товариством доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не подавались. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно зі змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Таким чином, оскільки суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, відповідно до положення ст.ст. 625, 1049, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню повністю. Підлягає стягненню сума заборгованості за Договором про споживчий кредит від 30 серпня 2021 року № 4412448 у сумі 43875,00 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням 5000,00 грн.; суми заборгованості за нарахованими процентами 37875,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами 0,00 грн.; заборгованості за пенею та/або штрафом 0,00 грн; заборгованості за комісією 1000,00 грн. Щодо судових витрат, то суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на підставі статті 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу у сумі 16000,00 грн. Згідно з частиною 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем разом із заявою про стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу надано копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладеного з адвокатським бюро «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заява на надання юридичної допомоги від 01 травня 2025 року №995, де зазначена ціна наданих послуг, а саме: надання усної консультації з вивченням документів 4000,00 грн.; складання позовної заяви 12000,00 грн., витяг з Акту №10 про надання юридичної допомоги від 30 травня 2025 року; Відповідно до постанови Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі №159/5837/19 витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). З урахуванням викладеного, відповідно до вимог статей 137, 141 ЦПК України, зважаючи на ступінь складності справи, яка належить до категорії справ, що розглядаються в порядку спрощеного провадження, суму стягнення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.

Outcome: approved