Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Корнійчук Д.Д. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що на офіційному сайті ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у вільному доступі розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення. Крім цього, розміщена також довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. 29.01.2024 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і [PERSON] за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1340-1382. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 29 500 гривень, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена % стака 1,20% в день, стандартна % ставка 1,50 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. У свою чергу, відповідач порушив умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Станом на 24.02.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 37 487,04 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом становить 11 163,90 гривень та 26 323,14 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позов представника позивача ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Корнійчук Д.Д. є необгрунтованим, недоведеним та таким, що не підлягає до задоволення, оскільки: представником позивача не доведено факту укладення з [PERSON] кредитного договору у спосіб, що ідентифікує її особу; неправомірність нарахування відсотків представником позивача відповідачу; неправомірність нарахування комісії; відсутність доказів перерахування коштів; а також щодо розподілу судових витрат. Також представником позивача ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Мельник В.С. було надано суду додаткові пояснення у справі в яких вона зазначила, що сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомукаційних систем, і він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідач [PERSON] попередньо ознайомилася з Договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту, це інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицями обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1340-1382. Відповідач підписав кредитний договір №1340-1382 від 29.01.2024 року відповідно до розділу 12 Договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором С2010, а позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. Зазначає також, що відповідачем було передано позивачу персональні дані, що містяться в кредитному договорі (паспортні дані, ідентифікаційний код, місце реєстрації), як належної ідентифікації [PERSON] з метою укладення договору. Крім цього, представник позивача також зазначає та визнає факт, що відповідачем [PERSON] вносилися платежі на погашення заборгованості по кредиту і у зв`язку з цим кредит було погашено лише частково тобто не повному обсязі. При нарахуванні заборгованості по кредиту представником позивача не було нараховано відповідачу жодних процентів за несвоєчасне повернення отриманого кредиту в силу положень ст.625 ЦК України, пеню, штраф, неустойку або інших платежів за неналежне виконання умов кредитного договору. Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.01.2024 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1340-1382. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 29 500 гривень (а.с.18-51). Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї доказів, позивач ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало їй кредит в розмірі 29 500 гривень. У свою чергу, відповідач [PERSON] свої зобов`язання, у передбачений договором строк, не виконала належним чином, а тому станом на 24.02.2025 року за нею рахується заборгованість у розмірі 37 487,04 гривень. Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч.1 ст.8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч.3, 4, 7, 12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] в електронному вигляді уклали Договір про відкриття кредитної лінії №1340-1382 від 29.01.2024 року, який за своєю правовою природою є кредитним договором. Спірні правовідносини виникли у сфері споживчого кредитування. На підставі цього договору відповідач отримала кредитні кошти в сумі 29 500 гривень, взяла на себе зобов`язання повернути позивачу кредит та сплатити проценти за користуванням ним. За таких умов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають до задоволення.

Outcome: approved