Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування поданого позову зазначає, що [PERSON] подав заяву до Першої Львівської державної нотаріально контори Львівської області про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Її спадковим майном являється нежитлове приміщення, що розташоване в житловому будинку [ADDRESS] , загальною площею 25,4 м.кв. [PERSON] подав до Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області договір купівлі-продажу від 11.11.2020 року, згідно якого його мама - [PERSON] купила у ТОВ «Автомобіліст плюс» нежитлове приміщення в [ADDRESS] , та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності цього майна на [PERSON] . Крім цього, в нотаріальну контору надав й інші документи, зокрема, свідоцтво про народження, акт ОСББ «Ренуар» про фактичне проживання, який свідчить про те, що вони з мамою - [PERSON] разом проживали до її смерті в квартирі [ADDRESS] , де позивач проживає до сьогоднішнього дня. Перша Львівська державна нотаріальна контора Львівської області, розглянувши заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері позивача - [PERSON] , повідомила, що 06.06.2024 року заведена спадкова справа № 147 за 2024 рік і позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що він подав заяву з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини згідно ст. 1272 ЦК України, та з урахуванням наведеного запропоновано йому звернутись в суд для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. [PERSON] є уповноваженою особою Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження в єдності» і в 2023 2024 роках був залучений до організації надання благодійної допомоги та облаштування комплексу для проживання та перебування переміщених осіб, організації таборів для оздоровлення та території Тернопільської та Хмельницької областей. Залишившись проживати один та виконуючи вищевказану роботу, позивач, хворіючи, не зміг вчасно подати заяву в нотаріальну контору, що, на його думку, є поважною причиною пропуску строку для подачі заяви на прийняття спадщини. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 14.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 05.06.2025 року витребувано у Першої Львівської держаної нотаріальної контори Львівської області належним чином завірену копію спадкової справи № 147 від 06.06.2024 року, що заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 09.07.2025 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Львівську міську раду. Згідно ухвали Франківського районного суду м. Львова від 03.12.2025 року прийнято заяву позивача [PERSON] від 09.10.2025 року про зміну позовних вимог згідно ст.49 ЦПК України та в подальшому розгляд справи вирішено здійснювати в межах уточнених вказаною заявою позовних вимог. Підготовче провадження в цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті його матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , терміном один місяць. При цьому, позивач пояснив, що дуже важко пережив смерть матері - дорогої для нього людини, у зв`язку з чим постійно перебував у депресивному і пригніченому хворобливому стані. Окрім нього, інших дітей у матері не було, а сам він шукав розради в роботі, тому активно провадив волонтерську діяльність, що в результаті спричинилося до пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. Просив врахувати, що допущений пропуск на звернення за прийняттям спадщини є мінімальним - менше місяця, а всі залежні від нього дії для виявлення своєї волі на прийняття спадщини він вчинив. Представник відповідача - Львівської міської ради в судове засідання не з`явилася, належним чинимо повідомлялася про час та місце розгляду справи. Представник відповідача - Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Разом із тим, 30.06.2025 року представником відповідача Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області подано до суду відзив на позовну заяву. Проти позовних вимог, пред`явлених до Першої львівської державної нотаріальної контори Львівської області, заперечує. Вказує, що позивач [PERSON] звернувся до Першої львівської державної нотаріальної контори Львівської області 06.06.2024 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . За вказаною заявою в Першій львівській державній нотаріальній конторі Львівської області 06.06.2024 року заведена спадкова справа №147 за 2024 рік після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Враховуючи те, що позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а місце реєстрації спадкодавця згідно Довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації, отриманої шляхом безпосереднього доступу нотаріуса до реєстру Територіальної громади міста Львова: [ADDRESS] , відповідач у відзиві вказує, що заява про видачу свідоцтва про право на спадщину подана після спливу шестимісячного терміну для прийняття спадщини, відповідно, позивач [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину. Крім цього, звертається увага на те, що у позовній заяві відповідачем визначено в якості відповідача Першу Львівську державну нотаріальну контору Львівської області, однак, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі, а також бути відповідачем. Враховуючи викладене, Перша Львівська державна нотаріальна контора Львівської області констатує, що не є належним відповідачем за заявленими позовними вимогами. Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції). Відповідно до наявних в матеріалах спадкової справи №147/2024, заведеної Першою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області, повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.04.1985 року [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Згідно акту по фактичному проживанню № 35 від 07.06.2024 року, засвідченому ОСББ "Ренуар", [PERSON] та [PERSON] проживали без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 232086083 від 11.11.2020 року нежитлове приміщення № 122А в житловому будинку А-11 належить на праві приватної власності [PERSON] . Підставою державної реєстрації є договір купівлі - продажу нежитлового приміщення № 5094 від 11.11.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. Згідно посвідчення № 0049, виданого Благодійним фондом "Відбудови та розвитку "Українська мрія", [PERSON] дійсно надає волонтерську допомогу та має права і обов`язки відповідно до Закону України «Про волонтерську діяльність» та договору. Відповідно до листа № 1/4.02.25 від 04.02.2025 року [PERSON] , [INFO] , - уповноважена особа Фонду з 01.12.2023 року до 01.06.2024 року був залучений до виконання Статутних цілей Фонду щодо організації надання благодійної допомоги та облаштування комплексу для проживання та перебування, організації таборів для оздоровлення на території Тернопільської та Хмельницької областей. Як вбачається із відповіді Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області № 9/02-14 від 06.01.2025 року, враховуючи те, що позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , заява про видачу свідоцтва про право на спадщину подана після спливу шестимісячного терміну для прийняття спадщини, місце реєстрації спадкодавця згідно Довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації, отриманої шляхом безпосереднього доступу нотаріуса до реєстру Територіальної громади міста Львова: [ADDRESS] , згідно ст. 1272 ЦК України, [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину. Як зазначає [PERSON] , організацією поховання матері займався саме він, що підтверджується свідоцтвом про поховання № 22791 від 13.11.2023 року, виданим ЛКП "Муніципальна обрядова служба", та договором - замовленням на організацію та проведення поховання № 000004003 від 13.11.2023 року, укладеним на його ім`я. Позивачем також надано квитанції про оплату коштів за користування комунальними послугами за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, з рішення Бориславського міського суду Львівської області від 09.11.2021 року у справі № 438/663/21 вбачається, що висновком органу опіки та піклування від 26.03.2020 року визначено місце проживання неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із спадкової справи № 147/2024, заведеної Першою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області до майна померлої [INFO] [PERSON] , позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском останнім строку для звернення із відповідною заявою. Окрім того, встановлено, що інші спадкоємці до майна померлої відсутні та із заявами до нотаріального органу не зверталися. Згідно із ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. За змістом ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України, до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Тобто, зазначені норми встановлюють дві умови за яких спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, це - постійне проживання спадкоємця з спадкодавцем на час його смерті та/або звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За відсутністю підтвердження однієї із вказаних умов з боку спадкоємця, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Виходячи з принципу змагальності цивільного судочинства, обов`язок доведеності обставин, на які посилається сторона, як на підставу пред`явлених позовних вимог, покладаються саме на цю сторону (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд, в свою чергу розглядає позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України). Отже, обов`язок доведеності поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, доведеності факту родинних відносин та обсягу спадкового майна покладається саме на позивача. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). В судовому засіданні належними та допустимими доказами доведено, що [PERSON] та його померла мати [PERSON] проживали разом на момент відкриття спадщини. Разом із тим, позивач не звернувся до нотаріальної установи із заявою про прийняття спадщини. Із урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що [PERSON] наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому, наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері і таким достатнім строком є один місяць, перебіг якого слід відраховувати з часу набрання рішенням законної сили. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Разом із тим, щодо позовної вимоги до відповідача - Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області суд зазначає наступне. Чинне законодавство, зокрема статті 21, 27, 50 Закону України «Про нотаріат», визначає підстави, за наявності яких нотаріус може нести юридичну відповідальність. Так, до нотаріуса можуть бути пред`явлені вимоги щодо: 1) відшкодування шкоди, спричиненої незаконними діями або недбалістю нотаріуса; 2) оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні. Крім того, нотаріус може виступати як відповідач у випадку, коли він відмовив спадкоємцеві у видачі свідоцтва про право на спадщину без законних на те підстав. При цьому, предметом судового розгляду є саме відмова у вчиненні нотаріальної дії, а не питання спору між спадкоємцями. У постановах Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 761/825/20 (провадження № 61-12951св21), від 02.11.2022 року у справі № 758/14101/16-ц (провадження № 61-17550св21) визначено, що відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Отже, з урахуванням наведеного Перша Львівська державна нотаріальна контора Львівської області не є належним відповідачем у вказаній справі, відтак, у задоволенні вимог до такої слід відмовити.

Outcome: dismissed