Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1527866 від 26.05.2024 у розмірі 24083,50 грн та понесені судові витрати 2422,40 грн судового збору. 28.10.2025 ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовною заявою ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було передано за підсудністю до Куликівського районного суду Чернігівської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2025, головуючим суддею в справі обрано Лібстера А.С. Ухвалою судді від 24.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, з призначенням першого судового засідання на 17.12.2025, яке відкладалось на 06.01.2026 та на 29.01.2026 у зв`язку із витребуванням доказів та належного повідомлення відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився. 29.01.2026 до суду надіслав додаткові пояснення з приводу отриманих відомостей з АТ КБ «Приватбанк», а також просить розгляд справи провести без участі представника позивача та про можливість ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] 17.12.2025, 06.01.2026 та 29.01.2026 у судові засідання не з`явився, за місцем реєстрації судові виклики і повідомлення не отримує, про що свідчать повернуті суду без вручення рекомендовані поштові відправлення. Оголошення про виклик відповідача до суду розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України у розділі «Оголошення про виклик особи в суд та повідомлення про судове рішення». На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 26.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1527866 від 26.05.2024 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С 755 (а.с. 18-22, 23). Відповідно до умов договору ТОВ «Селфі Кредит» надало [PERSON] кредит у розмірі 4 900 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,5% за кожен день. Згідно п.2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Т962 (а.с. 15-66). ТОВ «Пейтек» зазначено, що 26.05.2024 о 16:15:10 на платіжну картку, маска картки [NUMBER] від клієнта ТОВ «Селфі Кредит» було перераховано кошти у розмірі 4 900 грн (а.с. 17). На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надана інформація, відповідно до якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , а також надано відомості про рух коштів по картці за період з 26.05.2024 по 29.05.2024, відповідно до яких 26.05.2024 на картку № [NUMBER] перераховано грошові кошти у розмірі 4 900 грн ( а.с. 86-88). 18.12.2024 між первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» було укладено договір факторингу № 18/12/24, відповідно до п. 6.1 договору клієнт відступає (передає) Фактору права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками кредитних договорів, та які входять до портфелю заборгованості, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Відповідно до п. 6.2.3 цього Договору права вимоги переходять до Фактор після підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників за формою Додатку 2 цього Договору т оплати Фактором суми фінансування у строки, передбачені п.7.2 Договору, після чого фактор стає Кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості за кредитними договорами. Разом з правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим Договором. Відповідно до п. 6.2.3 цього Договору права вимоги переходять до Фактор після підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників за формою Додатку 2 цього Договору та оплати Фактором суми фінансування у строки, передбачені п.7.2 Договору, після чого фактор стає Кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості за кредитними договорами. Разом з правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим Договором (а.с. 24-29). Відповідно до Витягу з Акту приймання передачі від 17.10.2025, приймання-передачі реєстру боржників від 18.12.2024 до договору факторингу №18/12/24, що є Додатком №2 до Договору факторингу №18/12/24 від 18.12.2024, встановлено, що даний Акт підписаний ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ», відповідно ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» перейшло право вимоги до відповідача за договором №1527866 від 26.05.2024 на загальну суму 24 083,50 грн. (а.с. 32). Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 24 083,50 грн, з яких: 4 900 грн. заборгованість за кредитом та 19 183 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 10-13). Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ст. 3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом перевірено факт надання кредитних коштів первинним кредитором, правильність нарахування тіла кредиту, відсотків та встановлено, що вказані суми відповідають умовам укладеного договору. Доказів погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять. Таким чином, позивачем доведений факт укладення договору № 1527866 від 26.05.2024 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» на умовах, визначених у ньому, між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем в електронній формі, яка прирівнюється за законом до письмової шляхом прийняття відповідачем пропозиції укласти такий договір у мережі Інтернет в ІТС кредитодавця. Прийняття відповідачем пропозиції укласти зазначений договір здійснено шляхом підписання ним за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором договору № 1527866 від 26.05.2024 про надання споживчого кредиту. За таких обставин, укладений між сторонами кредитний договір за своїм змістом та формою відповідає вимогам, визначеним законом на момент його укладення та є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених цим договором. Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідачем порушено зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, то на підставі статей 525-527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача «УМ ФАКТОРИНГ» заборгованість за Договором № 1527866 від 26.05.2024 про надання споживчого кредиту у загальному розмірі 24 083,50 грн, з яких: 4 900 грн. заборгованість за кредитом та 19 183 грн. заборгованість за відсотками. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі (а.с.1), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved