Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекскредит" звернулося до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.11.2019 між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання кредиту № 2877812 шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов договору відповідачеві наданий кредит у розмірі 3 000,00 грн строком до 03.06.2020, а за користування кредитними коштами відповідач сплачує відсотки у встановленому кредитним договором порядку та розмірі. У позові вказано, що станом на 30.06.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 20 730,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3 000,00 грн та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 17 730,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спірним кредитним договором у розмірі 20 730,00 грн, а також судовий збір у сумі 2 422,40 гр. Ухвалою судді від 18.08.2025 відкрито провадження в справі. Постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання свого представника не направив, у матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, проте 04.12.2025 звернувся до суду із заявою (запереченням), у якій просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Не заперечуючи факт отримання кредитних коштів, зазначає, що він погасив тіло кредиту повністю ще у 2020 році, проте не може надати квитанції. Нарахована позивачем сума боргу, на думку позивача, є необгрунтованою, не зрозумілий механізм її нарахування. Також відповідач просить суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, так як про стягнення заборгованості за 2019 рік позивач звернувся у 2025 році. Закінчення строку позовної давності є підставою для відмови у позові. Позивач надав суду додаткові пояснення, згідно з якими вважає твердження позивача про погашення відсотків безпідствним, так як відповідач не надав суду жодного доказу для підтвердження своїх доводів. Також зазначає, що відповідач, підписуючи кредитний договір, був ознайомлений з порядком нарахування процентів, погодився з ним та зобов`язався неухильно дотримуватися. Зауважує, що відсотки за користування кредитними коштами нараховано відповідно до умов кредитного договору. Щодо строку позовної давності позивач указує, що строки позовної давності були зупинені з 2 квітня 2020 року (карантин) до 3 вересня 2025 року, включаючи різні періоди карантину та воєнного стану. До додаткових пояснень позивач додав клопотання про витребування доказів. Просить витребувати від АТ КБ "ПриватБанк" інформацію про те, чи мав відповідач у вказаному банку банківський рахунок та чи зараховувалася 06.11.2019 на цей банківський рахунок грошова сума у розмірі 3 000,00 грн. На підставі ч.1 ст. 84 ЦПК України суд залишає без задоволення указане клопотання, так як воно подане за межами строку, зазначеного у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Позивач не обгрунтував неможливості подання цього клопотання у встановлений строк з причин, що не залежали від позивача. Також суд зауважує, що відповідач у своїй заяві від 04.12.2025 не заперечує факту отримання ним кредитних коштів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст.7, ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив таке. 06.11.2019 між ТОВ " Алекскредит" (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір про надання кредиту № 2877812. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у відповідності до умов договору. Сторони погодили істотні умови договору. Так, сума кредиту - 3 000,00 грн. Кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника. Строк дії Договору встановлюється з дати укладення Договору 06.11.2019 до 03.06.2020 включно. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у такому порядку: у випадку використання кредиту (п. 2.20. Правил) менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань (п. 2.12. Правил), позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 7,65% від визначеної в п. 1.3. цього Договору суми кредиту; у випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. Договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 30 календарних днів з 06.11.2019 до 06.12.2019 (включно) (базовий період - п. 2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,53% (акційна ставка (п. 2.1. Правил) або ставка за програмою лояльності (п. 2.34. Правил)). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних (покращених) умов кредитування складає 4 377,00 грн, у тому числі основна сума кредиту 3 000,00 грн, Проценти за користування кредитом - 1 377,00 грн. При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в базовий період з 06.11.2019 до 06.12.2019 (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом (базова процентна ставка - п. 2.3. Правил); у спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 07.12.2019 до 03.06.2020 (включно) 3 % за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 4 535,40 грн. Зазначений договір підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт погодження відповідачем умов кредитування. На підтвердження факту перерахування відповідачу кредитних коштів за указаним кредитним договором позивач надав суду довідку ТОВ " ФК "Елаєнс" від 01.11.2024, яке на підставі договору надає позивачу послуги з переказу грошових коштів. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 30.06.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 20 730,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 3 000,00 грн та простроченої заборгованості за процентами - 17 730,00,00 грн. Вирішуючи спір по суті, суд застосовує такі норми законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19; від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною восьмою статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких убачається, що 06.11.2019 між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем був укладений кредитний договір № 2877812 в електронній формі, умови якого кредитодавцем були виконані. Досліджені у справі докази свідчать, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, які виписані у договорі. Зокрема, розмір кредиту, розмір процентної ставки, строк кредитування . Тобто, відповідач розумів, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах. Усупереч умовам укладеного кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів у розмірі 3 000,00 грн, відсотків за користування кредитними коштами, відповідач не виконав, у зв`язку із чим, виникла заборгованість. Стверджуючи у своїй заяві про факт погашення заборгованості за тілом кредиту, відповідач доказів на підтвердження цих обставин суду не надав, хоча не мав перешкод в отриманні відповідних підтверджень від банківської установи, через установу якої він нібито вчинив перерахування кредитного боргу. Посилання відповідача на те, що є незрозумілим механізм нарахування заборгованості за кредитним договором, також не заслуговують на увагу. Так, позивач надав суду детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2877812 від 06.11.2019 (а.с.20-24), з якого вбачається, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору відповідачу щоденно нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами в базовий період з 06.11.2019 до 06.12.2019 (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом (базова процентна ставка); у спеціальний період з 07.12.2019 до 03.06.2020 (включно) 3 (три) % за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка). Отже, позивач правомірно нарахував відсотки за користування кредитом у спірному розмірі. Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу). Загальний строк позовної давності - три роки. З 02.04.2020 до 30.06.2023 перебіг строку позовної давності (загальний і спеціальний) був зупинений через дію карантинних обмежень (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК). Зупинка строків стосувалася відносин, визначених у ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупинявся на строк дії такого стану. Однак, після 04.09.2025 почали діяти строки позовної давності на підставі Закону № 4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності». Кредитний договір укладено 06.11.2019. Відповідач прострочив виплату кредитного боргу в період дії зупинки строків позовної давності, тобто строк позовної давності ще не починав обчислюватися. Початок строку позовної давності має обчислюватися з 04 вересня 2025 року. Відтак, суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача про застосування позовної давності. Проаналізувавши вищевказані норми чинного законодавства та досліджені у справі докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідач як позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредитні кошти разом з процентами не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а саме за договором про надання кредиту № 2877812 від 06.11.2019 підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 20 730,00 грн, з якої: 3 000,00 грн - заборгованості за тілом кредитом, 17 730,00 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір у розмірі 2 422,40 грн підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved