Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 28 січня 2022 року між ТОВ «Ізі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 336990, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмір 7 500 грн, на умовах терміновості, платності та повернення. Договором визначено графік платежів, процентну ставку, за користування кредитом позивальник сплачує кредитодавцю 443,76 % річних від суми кредиту з першого по девятий платіж та 1,78% процентів річних за наступними платежами до останнього платежу згідно Графіку платежів, у розрахунку з потижневою сплатою - 8,53 % з першого по девятий платіж та 0,03% за всіма наступними платежами до останнього платежу, за період дії договору - 77,10% (процентів). Дата першого платежу 04.02.2022 року (п. 5.5 кредитного договору). Згідно п. 5.7. кредитного договору N? 336990 від 28.01.2022 р. загальна сума всіх платежів Позичальника за договором з урахуванням процентної ставки за кредитом становить - 13 200 грн 00 коп. Загальна вартість кредиту у грошовому виразі становить 13 200 грн 00 коп, що складає 7 500 грн. суми кредиту та 5 700 грн 00 коп процентів за користування кредитом, або 198,14% у процентному значені. Відповідно до графіку платежів кредит надавався строком з 28.01.2022р. по 17.06.2022р. Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов?язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, що передані вами кредитного дотовору. В свою чергу, ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» в повному обсязі було виконано свої зобов?язання за кредитним договором N? 336990 від 28.01.2022 р., а саме надавши відповідачу кошти на особисті потреби у розмірі визначеному цим договором. Однак, відповідач належним чином не виконував свої зобов?язання по Договору, не сплачував щомісячні платежі за кредитом та проценти за користування кредитом, тим самим допускаючи порушення умов Кредитного договору. 26 березня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» (у цьому договорі іменується, як «Клієнт») та Товариством з відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» (у цьому договорі іменується, як «Фактор») укладено Договір факторингу N? Ф-25/2. Розмір прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до Договору факторингу N? Ф-25/2 від 26.03.2025 р. Відповідно до умов Договору факторингу N? Ф-25/2 від 26.03.2025 р. ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» в тому числі і до [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ; адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) за кредитним договором № 336990 від 28.01.2022 р. Факт набуття прав вимоги ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» щодо Відповідача підтверджується витягом з Реєстру боржників, що є Додатком № 1 до Договору факторингу № Ф-25/2 від 26.03.2025 р. На виконання взятих на себе зобов`язань позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі та на умовах визначених договором. Натомість відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з порушеннями умов договору. В зв`язку із чим виникла заборгованість, розмір якої станом на 26 березня 2025 року становить 13 200 грн і складається із: 7 500 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту; 5 700 грн прострочені проценти за кредитом. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі та понесені судові витрати, розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Суд, враховуючи, що ст. 211 ч. 3 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, розглянув справу за відсутності представника позивача. Ухвалою від 11 листопада 2025 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу за відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав. Крім того, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке: Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 28 січня 2022 року між ТОВ «Ізі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 336990 (а.с. 23-28). Відповідно до умов кредитного відповідачу надано кредит у розмірі 7 500 грн на особисті потреби, які він зобов`язався повернути зі сплатою процентів (п. 3 Договору). Згідно із п. 5.2 реальна (ефективна) річна процентна ставка становить 2 108,35%. Сума щотижневого платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, визначається узгодженим сторонами Графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 443,76% (процентів) річних від суми кредиту з першого по девятий платіж та 1,78 % (процентів) річних за всіма наступними платежами до останнього платежу згідно з Графіком платежів у розрахунку з потижневою сплатою 8,53 % (процентів) з 1-9 платіж та 0,03% (процентів) за всіма наступними платежами до останнього платежу, за період дії договору 77,10 % (процентів (п. 5.4). На виконання умов вказаного договору відповідачу надано можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором, що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 37). У зв`язку із невиконанням належним чином відповідачем зобов`язань за договором у нього виникла заборгованість, яка на 26 березня 2025 року становить 13 200 грн і складається із: 7 500 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту; 5 700 грн прострочені проценти за кредитом. Вказане стверджується даними відповідного розрахунку. Доказів погашення заборгованості перед банком відповідач суду не надав. Право вимоги у позивача до відповідача за вказаним кредитним договором виникло на підставі укладеного 26 березня 2025 року з ТОВ «Ізі Кредит» договору факторингу № Ф-25/2 (а.с. 58-66). Враховуючи вищенаведене, дослідивши докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», оскільки під час розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору від 28 січня 2022 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яку відповідач у добровільному порядку не погасив. Вказана позивачем заборгованість у розмірі 13 200 грн, яка складає 7 500 грн залишок заборгованості за тілом кредиту та 5 700 грн заборгованість за процентами, відповідає розрахунку заборгованості та підтверджена письмовими доказами. Відповідно до ч. 1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 1050 ЦК України та,

Outcome: approved