Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

22.10.2025 року ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 104/8193490-СК від 11.06.2020 року в розмірі 41 622 грн. 46 коп., а також судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9 200,00 грн. Свій позов мотивує тим, що 11.06.2020 року між АТ «Таскомбанк» і [PERSON] було укладено угоду № 104/8193490-СК, відповідно до умов якої банк надає відповідачу грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту 27 100,00 грн.; тип кредиту кредитна лінія; процентна ставка за користування кредитом 44,70%; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією; цільове призначення кредиту на споживчі потреби. 02.12.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу, на підставі якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором. Відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 02.12.2024 року становить 41 622 грн. 46 коп. Ухвалою суду від 23.10.2025 року позовну заяву ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надала. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 02.02.2026 року зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 11.06.2020 року між АТ «Таскомбанк» і [PERSON] було укладено угоду № 104/8193490-СК (а.с. 6 зворот-7), відповідно до умов якої банк надає відповідачу грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту 27 100,00 грн.; тип кредиту кредитна лінія; процентна ставка за користування кредитом 44,70%; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією; цільове призначення кредиту на споживчі потреби. Відповідач підписанням вищевказаного договору акцептувала Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщений на cайті банку https://tascombank.ua/) і беззастережно приєдналася до умов останнього, погоджуючись, що дана заява-договір, а також тарифи банку є невід`ємною частиною цього договору. 02.12.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № НІ/11/25-Ф (а.с. 8-13), відповідно до якого АТ «Таскомбанк» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» належні йому права вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 104/8193490-СК від 11.06.2020 року. Так, згідно із п. 2.3. вищевказаного договору факторингу, підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги підтверджує факт переходу від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору. 02.12.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було складено вищевказаний акт (а.с. 13 зворот). З витягу із Реєстру Прав Вимог (а.с. 14 зворот) вбачається відступлення АТ «Таскомбанк» ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» права вимоги до боржника за кредитним договором № 104/8193490-СК від 11.06.2020 року [PERSON] . На виконання умов вищевказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» 02.12.2024 року було сплачено АТ «Таскомбанк» ціну права вимоги в повному обсязі, що підтверджується відповідним платіжним документом (а.с. 14). Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України). Відповідно до статей 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Згідно з ч. 1 ст. 513ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Однак, отримавши кошти в кредит, в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту і сплаті процентів за користування грошима належним чином не виконав. Таким чином, суд дійшов висновку, що при укладенні договору № 104/8193490-СК від 11.06.2020 року, його сторонами було погоджено усі істотні умови цього договору, а тому обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 41 622 грн. 46 коп. Крім того, позивачем заявлена вимога на відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 9 200,00 грн., на підтвердження яких надані наступні докази: копія договору про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024 року (а.с. 68-69), ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокат Литвиненко О.І. уклали договір відповідно до якого остання зобов`язалася надати правову допомогу ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до договору про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024 року, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокат Литвиненко О.І. уклали договір, відповідно до якого остання зобов`язалася надати правову допомогу ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до акту № 4 приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2025 року (а.с. 69 зворот), адвокат Литвиненко О.І. надала ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» правову допомогу, що складається: надання первинної консультації замовнику у справі, 0, 5 год., вартістю 1 000,00 грн.; правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, 2 год., вартістю 4 000,00 грн., підготовка та подання позовної заяви: 2,1 год., вартістю 4 200,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 2697 від 10.06.2025 року, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перерахувало на рахунок адвоката Литвиненко О.І. 9 200,00 грн. оплати згідно з договором № 03-07/24 від 03.07.2024 року (а.с. 71). Судом встановлено, що сума витрат відповідно до акту про надання юридичної допомоги становить 9 200,00 грн., однак беручи до уваги складність справи, об`єм позовної заяви, вважає заявлені витрати на правову допомогу завищеними. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17). З урахуванням складності справи та виконаних робіт адвокатом, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до суми 5 000,00 грн., яка відповідає розумному розміру . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved