Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

[PERSON] , заінтересована особа: Волочиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції Українизвернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її матері громадянки України [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим померла [PERSON] , яка є матір`ю заявниці. Заявниця звернулась до Волочиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, однак у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] відмовлено. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявниці для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка та прийняття спадщини. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, просили розгляд справи проводити за їх відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, поклався на думку суду. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Як зазначено ВС в постанові від 14.09.2022 № 755/17019/21 існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним. Зі змісту заяви про встановлення факту смерті не вбачається спору про право, а тому відсутні підстави для залишення заяви без розгляду. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Судом встановлено, [INFO] в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим померла громадянка України [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Клинини Волочиського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 08.10.2025 відділом реєстрації смерті м. Сімферополь Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим на тимчасово окупованій території України та паспортом громадянина України серії [NUMBER] . Заявниця є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та актовим записом про шлюб «ДІЯ» (видане свідоцтво серії [NUMBER] ). Згідно з ч .2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими рф з 20 лютого 2014 року. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф (з подальшими змінами), серед таких тимчасово окупованою територією є вся територія Автономної Республіки Крим, де померла мати заявниці. Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Водночас, питання можливості чи неможливості реєстрації органом ДРАЦС факту смерті саме на території, яка на даний час окупована рф, за документами виданими незаконними органами (Лікарське свідоцтво про смерть чи Свідоцтво про смерть особи), врегульовано спеціальним законом «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, який зокрема визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії рф, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму та особливо додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зазначає, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Така редакція набрала чинність з 07.05.2022 згідно із Законом № 2217-IX. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України Україні визнається і діє принцип верховенства права. Важливою складовою принципу верховенства права є принцип правової визначеності. Європейська Комісія «За демократію через право» (Венеційська Комісія) у Доповіді про правовладдя, ухваленій на її 86-му пленарному засіданні, що відбулося 25-26 березня 2011 року, зазначила, що правова визначеність у державі, яка керується верховенством права, зокрема, передбачає, що текст закону має бути легкодоступним; закони мають бути застосовані у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю; юридичні норми мають бути чіткі і точні; держава повинна дотримуватись взятих на себе певних зобов`язань, виконувати покладені на неї певні функції чи виголошені нею перед людьми певні обіцянки (поняття «законних очікувань»). В той же час, Європейський суд з прав людини у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, вважають судді ЄСПЛ, Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. З огляду на збройний конфлікт між рф та Україною заявниця [PERSON] (донька померлої) позбавлена можливості у встановленому законом порядку зареєструвати смерть своєї матері, отримати свідоцтво про смерть та реалізувати свої спадкові права. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про громадянство України» підставами для втрати громадянства України є добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття. При цьому, датою припинення громадянства України є дата видання відповідного указу Президента України. Матеріали справи не містять доказів щодо видання Президентом України указу про припинення громадянства України [PERSON] , [INFO] . Таким чином, [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Клинини Волочиського району Хмельницької області, є громадянкою України. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] ..

Outcome: approved