Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути із відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 15.12.2022 у розмірі 22347.37 грн. та понесені судові витрати. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Мonobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank І Universal Bank від 01.12.2022, опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 15.12.2022 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, встановивши мобільний додаток monobank, отримала розрахункову карту № [NUMBER] та відкрила розрахунковий рахунок № [NUMBER] . [PERSON] своїм електронним підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погоджується з тим, що анкета-заява є невід`ємною частиною до договору. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, встановивши ліміт використання кредиту. Після підписання заяви, відповідач взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно тарифів. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, відповідач не дотримується даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених умовами та правилами, а також тарифами. У зв`язку із порушенням умов договору про надання банківських послуг від 15.12.2022 зі сторони [PERSON] перед АТ «Універсал Банк», а саме прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 02.09.2025 направив [PERSON] повідомлення «пуш» про необхідність погасити заборгованість, проте відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодного платежу, в зв`язку з чим кредит став у формі «на вимогу». Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за Договором становить 22347.37 грн. На даний час відповідач продовжує користуватись карткою monobank, та ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, тому, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. 30 грудня 2025 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (однак без виклику) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про проведення судового засідання повідомлялися належним чином рекомендованими повідомленнями. Представник позивача в проханій частині позовної заяви просив справу розглянути у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином рекомендованим повідомленням вих..№R067072450369, яке повернулося із відміткою «адресат відсутній» (а.с.113-114), що відповідно постанови КЦС ВС від 10.05.2023 №755/17944/18 (61-185св23) вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заява позивача щодо розгляду справи за їх відсутності (а.с.5 позовної заяви). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.107-109), про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів: анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг та виписки/особового рахунку з 15.12.2022 по 03.11.2025, розрахунку заборгованості за договором станом на 03.11.2025, умов користування чорною карткою monobank, Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів, monobank | Universal Bank, паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, білою карткою; дитячою карткою; валютною карткою monobank; карткою єПідтримка monobank; Фопи, форми підтвердження електронного документу та копії паспорта [PERSON] судом встановлено, що між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, згідно якої банк зобов`язувався та надав відповідачеві кредитні кошти, а відповідач зобов`язалася повернути надані кошти та відсотки за користування кредитом, однак свого зобов`язання за договором не виконала в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 03.11.2025 за наданим кредитом у сумі 22347.37 грн. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак, у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень ч.ч.1, 2ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №751/861/17 (провадження №61-28582ск18). Матеріали справи містять виписку рух коштів по картці за період з 12.12.2022 по 03.11.2025 (а.с.09-14) з яких встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами з 01.02.2023 по 01.09.2025. Тобто, суду позивачем надано докази користування відповідачем кредитними коштами та часткове їх погашення. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Подібні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту у сумі 22347.37 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням №CF129414 від 09.12.2025 (а.с.6), за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 2422.40 грн., а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2422.40 грн.

Outcome: approved