Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Таскомбанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/24616004-СК_SB від 06.02.2024 року у загальному розмірі 34 679,05 грн, а також понесених позивачем судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.02.2024 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування. Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування від 06.02.2024 року необхідно розуміти як кредитний договір № 002/24616004-CK_SB від 06.02.2024 року. [PERSON] з 06.02.2024 року є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до Заяви договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору № 002/24616004-CK_SB. Умовами кредитного договору визначено, що ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «Таскомбанк», позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Згідно умовами Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті. Таким чином, позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 0,00 грн, з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 59 %; Строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже, позивач, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах. Разом із тим, умови вищезазначеного кредитного договору відповідачем не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату звернення до суду залишається непогашеною. За вказаних обставин позивач просить суд задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 05.09.2025 року відкрито провадження в цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач АТ «Таскомбанк» належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не направив свого представника, заяви про відкладення розгляду справи не направляв. Позивач в своїй позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника АТ «Таскомбанк». Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`явився, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомив, заяв про відкладення судового засідання відповідач не надав, відзиву на позов не направив. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. Згідно зі ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 06.02.2024 року [PERSON] підписав заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування в межах проєкту «izibank», яка разом з публічною пропозицією (офертою) АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в межах проєкту «izibank» та тарифами банку, що розміщені на сайті АТ «Таскомбанк», складають договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в мобільному застосунку «izibank». В цій заяві відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривні [NUMBER] для власних потреб, для зберігання коштів виконання платіжних операцій, відповідно до умов договору та вимог законодавства України; оформити на його ім`я безоплатно віртуальну картку Master Card World Contactless в мобільному застосунку, та/або надати фізичну пластикову платіжну картку Master Card World Contactless; надати йому кредит на споживчі ціді у вигляді встановлення на поточному рахунку кредитного ліміту в загальному розмірі 0 грн. [PERSON] погодився, що кредитний ліміт встановлено на максимально доступну суму (з урахуванням індивідуальних даних клієнта), або вказану у мобільному застосунку в подальшому, в період дії поточного рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування рахунку, що складає 200 000 грн. Також, відповідач погодився, що строк користування кредитом кредитним лімітом становить 12 місяців (365 днів) з можливістюавтоматичної пролонгації на той самий строк. Йому відомо, що на кредит буде нараховуватися процентна ставка 59 % річних, починаючи з дня виходу із пільгового періоду. У пункті 5 заяви-договору [PERSON] підтвердив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (УЕП) з особистим ключем та відповідним відкритим ключем, що буде використовуватися ним в мобільному додатку izibank для вчинення правочинів (у вигляді електронного документа), розрахунково-касовому обслуговуванні та/або при отриманні банківських та інших фінансових послуг та визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису, його накладення має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Відповідно до п. 7 заяви-договору невід`ємною її частиною є згода та запевнення клієнта до договору, з підписанням якого в мобільному додатку izibank договір набуває чинності. Крім того, судом встановлено, що 06.02.2024 року [PERSON] підписав згоду та запевнення клієнта до договору. Заява-договір підписана [PERSON] цифровим власноручним підписом на екрані власного електронного сенсорного пристрою/смартфону в мобільному додатку izibank, а згода підписана ним удосконаленим електронним підписом в мобільному додатку izibank. Ідентифікацію та верифікацію клієнта виконала представник банку Коваленко Аліна. Заява-договір та згода зі сторони банку підписані Максимом Земляним шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису. [PERSON] з 06.02.2024 року є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий в АТ «Таскомбанк» відповідно до заяви-договору, що підтверджується довідкою від 03.06.2025 року № 21948/47.7 за підписом директору Департаменту супроводження банківських операції АТ «Таскомбанк» Вороніної І. В. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 07.05.2025 року складає 34 679,05 грн, з яких: 20 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту (у т.ч. прострочена), 14 679,05 грн - заборгованість за процентами (у т.ч. прострочена). З наданої позивачем виписки по особовим рахункам кредитного договору № 002/24616004-CK_SB вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, вбачається рух коштів. АТ «Таскомбанк» направило на адресу відповідача повідомлення-вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 002/24616004-CK_SB від 06.02.2024 року, яка залишилася невиконаною. Заперечення на вказану вимогу з боку відповідача в матеріалах справи також відсутні. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за користування. АТ «Таскомбанк» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Відповідач, всупереч умов кредитного договору, не здійснює належним чином платежів для погашення суми заборгованості по кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Суд вважає, що невиконання відповідачем договорних зобов`язань порушує право позивача на повернення кредитних коштів достроково з виплатою процентів, які передбачені договором. Відповідно до частини 1статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 Цивільного кодексу України перебачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно зст. 1048 ЦКУкраїни позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, не забезпечив своєчасне повернення позивачеві запозичених коштів. Такі дії порушують права та законні інтереси позивача, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості у розмірі 34 679,05 грн, яка утворилася станом на 07.05.2025 року. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частин 1 та 3 статті 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України). Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів з боку відповідача на спростування зазначених вище висновків, як і доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved