Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

У листопаді 2025 року до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої обґрунтовані тим, що між відповідачем та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» 30 березня 2021 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 563117, в якому сторони узгодили умови кредитування. 24 січня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем укладено договір факторингу № 2401-24, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 2401-24 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19994,85 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 11287,68 грн та процентами 8707,17 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини, представник позивача Зіморой Денис Миколайович просить стягнути з відповідача заборгованість, оскільки [PERSON] своє зобов`язання за договором не виконав. Ухвалою судді від 03 грудня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 30 грудня 2025 року, яке було відкладене на 28 січня 2026 року у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися. У позовній заяві представник позивача просив справу слухати без участі їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 2-4). Відповідач у судове засідання 30 грудня 2025 року та 28 січня 2026 року не з`явився, судові повістки, направлені відповідачу за його зареєстрованою адресою місця проживання, повернулися до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 42, 46). Згідно з положеннями частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому з огляду на положення частини восьмої статті 128 ЦПК України відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відзиву, заяв чи клопотань до суду від відповідача не надходило. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, ураховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 30 березня 2021 року [PERSON] підписав заяву-анкету та заяву-приєднання до Публічної пропозиції ТОВ «Слон Кредит» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 30 березня 2021 року (звор. а.с. 8 а.с. 9, а.с. 9). 30 березня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 563117 (а.с. 5-6). Згідно з пунктом 1.2. Договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до пунктів 1.3., 1.4. Договору сума кредиту складає 18750,00 грн, строк кредиту 730 днів з кінцевим терміном повернення 30 березня 2023 року (включно). Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом 25,00%; за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) та до кінця строку надання кредиту 90,00% річних (пункт 1.5. Договору). Згідно з пунктом 2.1. Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 15000,00 грн на поточний рахунок споживача за реквізитами: [NUMBER] ; 3750,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. Договору. Також 30 березня 2021 року [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту та Графік платежів, які містять, зокрема умови про надання коштів у позику та їх повернення (а.с. 7, 8). Відповідно до платіжного доручення № 4940 від 30 березня 2021 року ТОВ «Слон Кредит» перерахувало на рахунок [NUMBER] грошові кошти в сумі 15000,00 грн, згідно з кредитним договором № 563117 від 30 березня 2021 року (а.с. 13). Згідно з розрахунком заборгованості, складеного ТОВ «Слон Кредит», станом на 24 січня 2024 року у [PERSON] за кредитним договором № 563117 від 30 березня 2021 року виникла заборгованість в сумі 19994,85 грн (а.с. 12). 24 січня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2401-24 (а.с. 14-17). Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за плату, а ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «СЛОН КРЕДИТ». Згідно з копією акта прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 2401-24 від 24 січня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 1186, після чого, з урахуванням п. 1.2. Договору факторингу № 2401-24 від 24 січня 2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 18). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 2401-24 від 24 січня 2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] за кредитним договором № 563117. Сума заборгованості становить 19994,85 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 11287,68 грн та процентами 8707,17 грн (а.с. 19). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц. У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частина перша та друга статті 1046 ЦК України). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частина першою та другою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином судом установлено, що між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] 30 березня 2021 року був укладений договір № 563117 про надання споживчого кредиту, із запропонованими умовами [PERSON] ознайомився та погодився з ними. Крім того, позивачем доведено та не спростовано відповідачем, що на виконання умов Договору були перераховані кредитні кошти в сумі 15000,00 грн на користь [PERSON] за реквізитами UA173003460000026209910782833. Також сторонами були узгодженні істотні умови договору, зокрема процентна ставка. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Проценти нараховувалися до 30 березня 2023 року включно, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у розмірі, визначеному Договором, та в межах строку кредитування. Вказане свідчить про правомірність нарахування процентів в сумі 8707,17 грн. З огляду на вищезазначене суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 19994,85 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 11287,68 грн та процентами 8707,17 грн. Щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № 140528 від 17 жовтня 2025 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 35). Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє у повному обсязі з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved