Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

ТОВ ФК "Кредит-Капітал" звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №385692 від 21.08.2022 у розмірі 13120,00 грн, в якому також просить стягнути з відповідачки судові витрати у справі - сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 21.08.2022 між ТОВ Селфі Кредит" та [PERSON] в електронній формі укладено договір споживчого кредиту № 385692 на суму 4000,00 грн. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці грошові кошти, проте [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. 01.02.2024 між ТОВ Селфі Кредит та ТОВ ФК "Кредит-Капітал" укладено договір факторингу, відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до відповідачки. 05.09.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність та вказав про відсутність заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Відповідачці ухвала про відкриття провадження та повідомлення про розгляд справи надсилались за зареєстрованим місцем її проживання, однак конверти з вказаними документами повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, про розгляд справи [PERSON] повідомлена згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений їй строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подала. Враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, та неподання нею у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачки та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21.08.2022 між ТОВ Селфі Кредит" та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання споживчого кредиту № 385692 на суму 4000,00 грн., строком на 115 днів, з терміном повернення кредиту 14.12.2022. Тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,9 % в день. Пунктом 4.3.1. договору передбачено, що у випадку, якщо у відповідачки на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація кредиту за ініціативою відповідачки. Тобто у даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Додатковою угодою до вищевказаного договору від 21.08.2022 сторони домовились продовжити строк кредиту на 30 днів, у зв`язку з чим погодили внести наступні зміни: на часткову зміну п. 1.4 та додатку 1 до договору сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитом (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення 14.12.2022. У межах строку кредиту, застосовується стандартна процентна ставка, визначена договором. Згідно листа АТ «Універсал Банк» від 19.09.2025 № БТ/7918 на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку [NUMBER] та 21.08.2022 на вказану платіжну картку успішно зараховано платіж у сумі 4000,00 грн, верифікація особи власника банківської картки проводилась згідно з банківськими інструкціями. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Селфі Кредит», відповідачка має заборгованість по вказаному кредитному договору у загальному розмірі 13120,00 грн., яка складається із 4000,00 грн. - за кредитом, 9120,00 грн. - за процентами. 01.02.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024-1, відповідно до якого ТОВ «Селфі кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників, відповідно до портфеля заборгованості. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу від 01.02.2024, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло право грошової вимоги за договором №385692 від 21.08.2022 до відповідачки [PERSON] у загальній сумі 13120,00 грн., з яких 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 9120,00 грн. заборгованість за процентами. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України договір укладається у письмовій формі. Статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ "Про електронну комерцію" (далі - Закон). Згідно зі ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачкою [PERSON] було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у договорі і вона користувалася кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачкою допущено порушення зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ Кредит-Капітал про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. В той же час, вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. не відповідає критерію розумності, не є співмірною з ціною позову, виконаним об`ємом та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 2000 грн., що відповідатиме критерію співмірності та справедливості таких витрат. Такі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (справа Схід/Захід Альянс Лімітед проти України, заява № 19336/04). Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved