Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому вказав, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2038594860. У подальшому, 14.03.2025 АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 14/03/25, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача. Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість: в розмірі 24896,93 грн., з яких: 11058,58 грн. загальна сума боргу по тілу; 13838,35 грн. загальна сума боргу по відсотках. Ухвалою від 28 жовтня 2025 р. провадження по справі було відкрито та її розгляд призначено у порядку спрощеного позовного провадження. Представником позивача зазначено у позовній заяві про розгляд справи за відсутністю представника позивача. Крім того, у позовній заяві зазначено, що у випадку неявки в судове засідання відповідача, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач не з`явився, надавав заяву, де просив розглядати справу у його відсутність та вказав, що із позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] уклав з АТ «ОТП Банк» Кредитний договір 28.12.2021 №2038594860, де погодили наступні умови: за пунктом 1.1 розмір кредиту 11792,00 грн, дата повернення кредиту 28.12.2024, та відсоткову ставку у п.1.2 у розмірі 0,01% річних у період з 28.12.2021 по 27.01.2022 та 45% у період з 28.01.2022 до повного виконання боргових зобов`язань. Також, сторони погодили графік платежіві, що є додатком №1 до договору, де встановлено 36 регулярних платежів за весь період кредитування. Позикодавцем виконані його зобов`язання за вищевказаним кредитним договором та надані обумовлені договором кошти. 14.03.2025 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №14/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржників, відповідно до реєстрів боржників. Згідно до витягу з реєстру боржників від 14.03.2025 до договору факторингу №14/03/25, позивач набув право вимоги до боржника [PERSON] (порядковий номер 1612) за кредитним договором №2038594860 на загальну суму заборгованості 24896,93 грн. Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2038594860, заборгованість [PERSON] перед АТ «ОТП Банк» станом на 14.03.2025 становила 24896,93 грн, заборгованість з основного боргу 11058,58 грн, заборгованість за відсотками 13838,35 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Таким чином, наданими до суду доказами позивачем доведено, що 28.12.2021 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2038594860, та АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання виконало, проте відповідач не повернув кредит та відсотки за ним. Відповідно до частин 1 та 2 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно до частини 1 статті 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Позивач надав документацію, яка наявна у нього як фактора, що стосується заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника станом на дату відступлення права вимоги. Таким чином, до ТОВ «ЄАПБ» перейшли всі права попереднього кредитора щодо прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Отже, ТОВ «ЄАПБ» є новим кредитором у зобов`язаннях, позичальником в яких є відповідач. Суд вважає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем доведено, що [PERSON] не виконав свого обов`язку по своєчасному та повному поверненню кредиту та сплаті процентів за її користуванням. Таким чином позивач ТОВ «ЄАПБ» правомірно вимагає стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 24896,93 грн. У зв`язку із викладеним позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тобто, у разі визнання відповідачем позову, позивачу, який не звільнений від сплати судового збору, з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, який був ним сплачений при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50 відсотків судового збору. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті у своїй заяві від 29.01.2026 фактично визнав позов, з нього на користь позивача у такому випадку, стягується лише 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем за подання позовної заяви, а інші 50% повертаються позивачу з державного бюджету. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача 50% сплаченого судового збору у сумі 1514,00 грн. (50% від 3028,00 грн.). Решта 1514,00 грн судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved