Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» суму заборгованості в розмірі 176032.35 грн., з яких сума кредиту 35000.00 грн., сума процентів за користування кредитом 72817.35 грн., нараховані позивачем проценти за 142 календарних дні 47215 грн., штрафні санкції 17500.00 грн., комісію за надання кредиту 3500.00 та судові витрати пов`язані з розглядом даної справи у сумі 2422,40 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 10000 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 25.12.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір №5202144 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати споживачу кошти у гривні, на умовах строковості зворотності і платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п.1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 35000 грн.; Відповідно до п.1.3. договору строк кредиту 360 днів: з 25.15.2024 по 20.12.2025; Відповідно до п.2.1. договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок споживача, [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Отже, відповідно до зазначених умов договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало відповідачеві кредит в сумі 35000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] . Кредитний договір укладений сторонами в електронній формі за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується через Веб-сайт або мобільний застосунок «Credit7». Кредитний договір укладений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису, відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладанні договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст.11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Також, позивач зазначає, що відповідач оформлюючи кредитний договір здійснив всі необхідні дії, викладені в розділі 2 «Процедура укладання електронного кредитного договору» позовної заяви, що визначені розділом 6 «Особливості укладення кредитних договорів з споживачами в Електронній формі через ІТС Товариства «Правил надання коштів у позику ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та уклав кредитний договір. Отже, відповідно до реквізитів Договору №5202144 від 25.12.2024, укладеного між сторонами відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «61736». Таким чином, відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». 24.01.2025 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Також, сума заборгованості за Договором розрахована первісним кредитором в формі поденного розрахунку заборгованості, у відповідності до умов Договору. 31.07.2025 згідно умов договору факторингу №31/07/2025 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступлено право вимоги на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», і відповідно позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Договором №5202144 від 25.12.2024, загальна сума заборгованості склала 128817.35 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 35000 грн., сума процентів за користування кредитом 72817.35 грн., штрафні санкції 17500 грн., комісію за надання кредиту 3500 грн. Також позивач зазначає, що відповідно до умов строк дії п.1.3 Договору №5202144 строк кредиту 360 днів: з 25.12.2024 по 20.12.2025, отже станом на дату укладення Договору факторингу 31.07.2025 строк дії Договору №5202144 не закінчився. А тому в межах строку дії Договору №5202144 ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 01.04.2025 по 20.12.2025 (142 дні) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 47215 грн. Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Фактично таким чином відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором №5202144 від 25.12.2024 загальною сумою 176032.35 грн. Отже, позичальник не виконав свого обов`язку по кредитному договору, саме тому, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися, лише повідомлялися про проведення судового засідання належним чином. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подала, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, на підтвердження чого у матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення вих..№R067072456430, в якому стоїть відмітка «адресат відсутній», що відповідно постанови КЦС ВС від 10.05.2023 №755/17944/18 (61-185св23) вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заява представника позивача про розгляд справи без його участі, а також не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.12 зворотня сторона позовної заяви) клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.79-80). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.84-86); витребування доказів (а.с.88-89), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із копій договору №5202144 від 25.12.2024, додатку №1 до договору №5202144 від 25.12.2024, паспорта споживчого кредиту, правил надання коштів у позику, інформаційного повідомлення судом встановлено, що 25.12.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНИ» та відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідач електронним підписом підписала вказаний договір та додатки до нього одноразовим паролем 61736, згідно умов договору відповідачу надано кредит у сумі 35000 грн. строк кредитування 360 днів. Із копії повідомлення вих.№20250801-678 від 01.08.2025 судом встановлено, що 25.12.2024 13:10:10 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНИ» перерахувало кошти у сумі 35000 грн. на платіжну карту [NUMBER] . Із копії розрахунку заборгованості за договором №5202144 від 25.12.2024 судом встановлено, що станом на 31.07.2025 заборгованість [PERSON] по кредитному договору складає: 128817.35 грн.: заборгованість по тілу кредиту 35000 гривень; заборгованість по відсоткам 72817.35 грн., штрафні санкції 17500.00 грн., комісія за надання кредиту 3500 грн. Із копії розрахунку заборгованості за договором №5202144 від 25.12.2024, за 142 календарних днів (01.08.2025-20.12.2025) судом встановлено, що з 01.08.2025 по 20.12.2025 [PERSON] нараховано заборгованість по відсоткам у сумі 47215 грн. за процентною ставкою 0.95%. Із копії договору факторингу №31/07/2025, реєстру боржників та повідомлення про відступлення права грошової вимоги, платіжної інструкції №3704 від 04.08.2025 судом встановлено, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» згідно умов договору відступило право вимоги за кредитним договором №5202144 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», а відповідно ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги до відповідача, про що відповідача повідомлено і зобов`язано погасити борг на рахунок ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Із витребуваної судом інформації з «Приватбанку» №20.1.0.0.0/7-251231/19056-БТ від 31.12.2025 судом встановлено, що на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , 25.12.2024 зараховано переказ у сумі 35000 грн. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, відповідач зобов`язалася повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконала. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що договір про надання споживчого кредиту укладався між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІУ від 22.05.2003, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначений ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що після підписання Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту за допомогою одноразового ідентифікатора 61736, відповідач взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги, що виникають в результаті використання кредитних коштів, згідно тарифів, а також сплатити нараховані відсотки та тіло кредиту. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами в установленому законом порядку був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій, то суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки [PERSON] укладала Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5202144 з ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" 25.12.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, неустойка (штраф, пеня) у сумі 17500 грн. не підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме - стягненню з відповідача на користь ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" заборгованості у сумі 158532.35 грн., з яких сума кредиту 35000 грн., сума процентів за користування кредитом 72817.35 грн., нараховані позивачем проценти за 142 календарних дні 47215 грн., комісію за надання кредиту 3500 грн. Відповідно ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте, так як позов задоволено частково, тому суд приходить до висновку про розподіл судових витрат відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору, виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог у сумі 2182.34 грн. Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн. позивач надав суду: договір про надання правничої допомоги від 10.12.2024 №10/12-2024, укладений між замовником - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та виконавцем адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем; заявку №14281 від 24.11.2025; Акт прийому-передачі виконаних робіт №14281 від 24.11.2025; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера від 22.12.2025, рахунок на оплату №14281-22/12-2025 від 22.12.2025 загальна грошова сума, що підлягає оплаті за проведення правового аналізу та надання правових консультації, складення позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, формування додатків до позовної заяви, складає 10000 грн. Оскільки позивачем ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в передбаченому ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 10000 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн.

Outcome: partial