Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова-Нова", в інтересах якого діє представник Андрущенко М.В., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 20 травня 2025 року між ТОВ "Іннова Фінанс" та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 8244660525, за умовами якого ТОВ "Іннова Фінанс" зобов`язується надати відповідачу кредит у розмірі 7500 грн. строком на 360 днів (починаючи з 20.05.2025 року) зі стандартною 1,00 % ставкою в день, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів та стандартною 0,87 % ставкою в день, починаючи зі 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дати укладання договору. Договір укладено у порядку визначеному ст. 3,11, 12 Закону України "Про електронну комерцію", у вигляді електронного документа, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Товариство з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" свої зобов`язання за договором про надання грошових коштів у позику № 8244660525 від 20.05.2025 року виконало у повному обсязі, зокрема надало відповідачу грошові кошти в розмірі 7500 грн. шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача за посередництвом ТОВ "ФК"Контрактовий Дім". Відповідач грошові кошти отримав, свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, здійснив лише часткову оплату за договором на загальну суму 4972,50 грн., внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 32553,16 грн., з яких 7027,50 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 10525,66 грн. - сума заборгованості за процентами та 15000 грн. - неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення процентів у строки. Враховуючи, що заборгованість за договором залишається непогашеною, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань та добровільно не сплачує прострочену заборгованість, грошові кошти не повертає, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 32553,16 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Розгляд справи проводити без участі представника ТОВ "Іннова-Нова" у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. У встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав. До суду повернулися поштові відправлення з довідками про причини повернення(досилання) з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК Україниза наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 20.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" та [PERSON] , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Іннова Фінанс" укладено договір надання грошових коштів у кредит №8244660525. Договір укладено у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію", в електронній формі,шляхом обміну електронними повідомленнями, використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов укладеного договору ТОВ "Іннова Фінанс" надає відповідачу кредит у сумі 7500 гривень, строком на 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 14 днів, останній платіж з періодом внесення 10 днів шляхом його переказу на картковий рахунок, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.2.2.-2.5. Договору). Дата надання кредиту 20.05.2025 року або наступний за ним календарний день. Сума кредиту перераховується ТОВ "Іннова Фінанс" протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору (п.3.1.,3.2 Договору). Укладаючи договір, сторони узгодили детальні терміни (дати) повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів, які визначили в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), що є додатком №1 до договору, а також що у позичальника (відповідача) відсутнє право ініціювати право укладання додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Сторони погодиликомісію за наданням кредиту, яка становить 15 % від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день його надання, узгодили відповідальність сторін за порушення умов договору, а також підтвердили застосування 1,00 % в день стандартної процентної ставки, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів та 0,87 % в день стандартну процентну ставку, починаючи зі 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладання договору до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше) та денної процентної ставки у розмірі 0,98 % загальних витрат за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражених у процентах від загального розміру виданого кредиту (п.2.6.- 2.11.3.1. Договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку визначеного в п. 6.3. договору (п.6.1 Договору). Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто методфакт/факт (п.4.1 Договору). Позичальник має право достроково повернути кредит як в повному обсязі, так і частинами, сплативши проценти за користування кредитом виходячи з фактичного залишку суми кредиту та фактичного строку користування кредитом, а також комісію за надання кредиту (п.5.3.1 Договору). У випадку повного дострокового повернення кредиту позичальник зобов`язаний сплатити проценти нараховані на дату повного дострокової повернення кредиту (включно) за фактичний строк користування кредитом. У випадку часткового дострокового повернення кредиту, позичальник повинен сплатити проценти нараховані за користування кредитом до дати такого часткового повернення кредиту (включно), в порядку передбаченому п.6.3. договору. При цьому, після здійснення такого часткового, повернення кредиту здійснюється перерахунок зобов`язань позичальника, а саме загальні суми нарахованих процентів, розмір яких вказаний в графіку платежів у бік зменшення, на умовах та в порядку, передбачених в п. 6.2 цього договору. Після здійснення коригування зобов`язань позичальника новий графік платежів, що складається за формою визначеною в п.6.2 договору, розміщується товариством в особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу позичальника, що вказана в цьому договорі (п.4.3. Договору). Розмір процентної ставки, встановлений в п.2.6. договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку (п.4.4. Договору). Відповідно до п.10.2 договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п.2.5. договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за договором будуть наявні невиконанні грошові зобов`язання, договір продовжує діяти до повного виконання позичальником зобов`язань за ним. Товариство з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши шляхом безготівкового переказу на поточний (картковий) рахунок відповідачу кредитні кошти. Відповідач кредитні кошти отримав, що підтверджується квитанцією про переказ коштів, згідно якої вбачається, що дійсно 20.05.2025 року, за посередництвом ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім", відповідачу на банківську платіжну картку перераховано кошти всумі 7500 грн. (ID операції : 1609833660). Факт отримання грошових коштів у кредит також підтверджується інформацією з АТ "Юнекс Банк", згідно з якою вбачається, що дійсно банком на ім`я відповідача емітовано платіжну картку № [NUMBER] та на яку згідно з випискою по картковому рахунку 20.05.2025 року було зараховано кошти в сумі 7500 грн. Відповідач кредитними коштами скористався, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. З наявного в матеріалах справи детального розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що нарахування відсотків здійснювалося на умовах та в межах періоду строку дії договору, а також що відповідаччастково повертав кредит, сплачував комісію, тіло та відсотки за користування кредитом у строки, встановлені графіком платежів (3 платежів на загальну суму 4972,50 грн.), однак в подальшому припинив сплачувати грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 03.12.2025 року становить 32553,16 грн., з яких : 7027,50 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 10525,66 грн. - сума заборгованості за відсотками та 15000 - пеня. У подальшому, ТОВ "Іннова Фінанс" змінило назву на ТОВ "Іннова-Нова" (код ЄДРПОУ: 44127243). Факт укладання договору надання грошових коштів у кредит №8244660525 від 20.05.2025 року та отримання кредитних коштів у розмірі 7500 грн. відповідачем не заперечується. Правильність нарахувань розміру заборгованості на час розгляду справи судом перевірена, відповідачем не оспорена та не спростована. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Згідно зі ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами. Крім того, матеріали справи містять належні докази на підтвердження того, що саме відповідачем здійснено дії, спрямовані на укладання договору, а саме відповідач увійшов на веб-сайт кредитодавця, пройшов ідентифікацію та верифікацію особи, заповнивши анкету клієнта із зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту, підтвердив номер мобільного телефону, здійснив акцептування договору, шляхом введенням коду підтвердження "4208", який є одноразовим ідентифікатором. При цьому, суд звертає увагу, що без входу відповідача на веб-сайт ТОВ "Інова Фінанс" (https://finsfera.ua/) та здійснення ним певного алгоритму дій, необхідного для отримання кредиту, спірний кредитний договір не було б укладено. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма істотними його умовами та що йому надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Сплачуючи частково суму заборгованості відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору та відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому слід враховувати, що у звязку із заміною кредитора в зобовязанні саме зобовязання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його субєктивний склад у частині кредитора. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч.1,2 ст.10561?ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Згідно зі частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Положеннями ч.1 ст.1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про споживче кредитування" та Законом Украiни "Про електронну комерцію". Згідно зі ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до п.5,6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.(ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно зі ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Положеннями ч.2 ст.639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах, шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1,2 ст. 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України). Спірний договір укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. З матеріалів справи слідує, що прийняті на себе зобов`язання за укладеним договором сторона позивача виконала своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі. Відповідач кредитні кошти отримав, скористався ними, що підтверджується наявними у справі доказами, своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав та не сплатив грошові кошти для погашення кредитної заборгованості. Доказів на спростування доводів позивача, а також щодо розміру утвореної заборгованості до суду не подав. Вказаний договір (окрема умова договору) у відповідності до вимог чинного законодавства недійсним не визнавався, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину. Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов кредитного договору, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена відповідачем добровільно, вимога позивача щодо стягнення заборгованості за договором надання грошових коштів у кредит №8244660525 від 20.05.2025 року є правомірною. Водночас, суд відхиляє доводи позивача щодо обґрунтованості нарахування за договором надання грошових коштів у кредит №8244660525 від 20.05.2025 року неустойки у відповідності до умов договору з огляду на наступне. Згідно зі ч.2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 24 лютого 2022 року Указом Презедента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на теперешній час. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, якими доповнити пунктами 18 і 19 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Первісним кредитором не враховано вищевказані перехідні положення ЦК України та протиправно нараховано штрафні санкції (пеню, штрафи) за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання, а тому в стягненні таких позивачу слід відмовити. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ "Іннова-Нова" заборгованість за договором надання грошових коштів у кредит №8244660525 від 20.05.2025 року в сумі 17553,16 грн., з яких: 7027,50 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 10525,66 грн. - заборгованість за відсотками. Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України понесені судові витрати слід розділи на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням зазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1306,16 грн. (53,92%) з розрахунку: 17553,16 грн. (сума задоволених позовних вимог) * 100% / 32553,16 грн. (суму заявленої заборгованості) = 53,92 %.

Outcome: partial