Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Акціонерне товариство «Банк «Кліринговий Дім» звернулося до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.09.2023 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Кліринговий Дім» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про надання споживчого кредиту на умовах продукту «Вільний кредит» №103333 від 18.09.2023 року про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.1 Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 25 000,00 грн строком на 18 місяців для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Надання кредиту підтверджується копією платіжної інструкції №103333 від 19.09.2023 року. Відповідно до п. 1 Кредитного договору, розмір процентної ставки за користування кредитом складає 65,0% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості відсутня, комісія за надання кредиту відсутня. Позичальник зобов`язалась здійснювати погашення кредиту, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії банку та здійснити кінцеве погашення кредиту в строки і в сумах, згідно умов кредитного договору, в тому числі згідно Додатку № 1 «Графік платежів та обчислення загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки». Згідно п. 1 Кредитного договору та Графіку дата остаточного повернення кредиту 18.03.2025 року. З усіма умовами надання кредиту позичальник була ознайомлена 18.09.2023 року. У порушення умов кредитного договору, починаючи з 17.07.2024 року, позичальником прострочено та не сплачено в повному обсязі платежі на погашення заборгованості згідно кредитного договору, що підтверджується виписками про рух коштів по особових рахунках позичальника та розрахунком заборгованості станом на 13.01.2025 року. Банк намагався застосувати позасудові способи врегулювання спору, але всі вони були залишені позичальником поза увагою. Станом на 21.04.2025 року заборгованість відповідача, в тому числі прострочена, за кредитним договором становить 17 610,38 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 12 851,08 грн.; заборгованості за відсотками 4 759,30 грн. Враховуючи вищевикладене, представник АТ «Банк «Кліринговий Дім» прохає суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №103333 від 18.09.2023 року в сумі 17610,38 грн. та судовий збір в сумі 2422,40 грн. У судове засідання представник позивача Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Як встановлено судом, 18.09.2023 року між АТ «Банк «Кліринговий дім» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання останньою анкети-заяви №103333 договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Банк «Кліринговий дім» відкрило [PERSON] поточний рахунок у гривні та надало кредит на картковий рахунок у розмірі 25000,00 грн. 18.09.2023 рок між АТ «Банк «Кліринговий дім» та [PERSON] укладено заяву-договір №103333, за змістом якої відповідач ознайомилась, повністю згодна та зобов`язалась неухильно дотримуватись умов та порядку надання банківських послуг в ПАТ «Банк «Кліринговий дім», тарифів Банку, які розміщені в мережі інтернет за адресою: http://www.clhs.com.ua. Також підтвердила що, до підписання цієї Заяви-Договору вона була повідомлена про те, що кредитодавцем, якому вона робить Оферту, є Банк - Публічне акціонерне товариство «Банк «Кліринговий дім», також те що, ця Заява-Договір разом з Умовами та з Тарифами Банку являє собою договір приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України. Відповідно до умов кредитного договору, банк надає позичальнику кредит в сумі 25000,00 грн. строком на 18 місяців. Дата остаточного повернення кредиту 18.03.2025 року. Розмір процентної ставки за кредитом 65,0% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості відсутня, комісія за надання кредиту - відсутня. З матеріалів справи вбачається, що АТ «Банк «Кліринговий дім» належним чином виконало умови договірних зобов`язань, перерахувавши суму кредиту у загальному розмірі 25000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №103333 від 19.09.2023 року. Відповідно до Додатку 1 до Заяви-Договору №103333 від 18.09.2023 року - Графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, сума кредиту визначена у розмірі 25000,00 грн. З наявної в матеріалах справи Виписки/особового рахунку вбачається, що відповідач належним чином умови договірних зобов`язань не виконала, у встановлений договором строк кредит не повернула, відсотки не сплатила. 10.12.2024 року за вихідним номером 03.02/03/5079 на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове погашення кредиту. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором №103333 від 18.09.2023 станом на 21.04.2025 року становить 17610,38 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 12851,08 грн.; заборгованості за відсотками 4759,30 грн. Як визначено у ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як визначено у ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Так, АТ «Банк «Кліринговий дім» виконало умови кредитного договору №103333 від 18.09.2023 року та перерахувало відповідачу грошові кошти у розмірі, визначені договором, що підтверджується платіжною інструкцією №103333 від 19.09.2023 року. Проте, відповідач [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість, яка станом на 21.04.2025 року за кредитним договором №103333 від 18.09.2023 року становить 17610,38 грн. Згідно з ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У частині 1 ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження сплати заборгованості за кредитним договором. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд з ним погоджується. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надала. За таких обставин, позовні вимоги АТ «Банк «Кліринговий дім» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №103333 від 18.09.2023 року у розмірі 17610,38 грн., з яких: 12851,08 грн. - заборгованість за кредитом; 4759,30 грн. - заборгованість за відсотками. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 2422,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцію №РХ:282(125317) від 27.12.2024 року. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2422,40 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved