Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Агрофірма «8 Березня» з такими вимогами: розірвати договір оренди землі від 17.09.2014, предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,0919 га, кадастровий номер 6323786200:05:000:0018; розірвати договір оренди землі від 31.05.2018, предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,2822 га, кадастровий номер 6323786200:05:000:0017. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 17.09.2014 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня» було укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер 6323786200:05:000:0018, загальна площа - 5,0919 га, місце розташування: Харківська область, Куп`янський район, Просянська сільська рада, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10.11.2020 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня» було укладено додаткову угоду від 10.11.2020 до договору оренди землі від 17.09.2014, відповідно до якої кінцевим строком оренди земельної ділянки є 2035 рік. 27.11.2024 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованим в реєстрі за № 1302 на підставі заповіту, посвідченого 27.07.2020 секретарем виконавчого комітету Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, за реєстровим № 32, спадкодавцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] є її онука [PERSON] . Окрім того, 31.05.2018 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня» було укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер 6323786200:05:000:0017, загальна площа 5,2822 га, місце розташування: Харківська область, Куп`янський район, Просянська сільська рада, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10.11.2020 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня» було укладено додаткову угоду від 10.11.2020 до договору оренди землі від 31.05.2018, відповідно до якої сторони додаткової угоди вирішили внести зміни до договору, виклавши його в новій редакції. 27.11.2024 відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованим в реєстрі за № 1302 на підставі заповіту, посвідченого 27.07.2020 секретарем виконавчого комітету Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, за реєстровим № 32, спадкодавцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] є її онука [PERSON] . Всупереч умовам договорів оренди землі та додаткових умов до них Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня» систематично порушувались та порушуються умови щодо оплати за оренду землі. Спадкодавиці [PERSON] не виплачувалась орендна плата з 2022 року по 2023 рік включно, а спадкоємиці [PERSON] орендна плата не виплачувалась з 2024 року. Ураховуючи викладене вище, позивачка просила суд розірвати договір оренди землі від 17.09.2024, предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,0919 га, кадастровий номер 6323786200:05:000:0018; розірвати договір оренди землі від 31.05.2018, предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,2822 га, кадастровий номер 6323786200:05:000:0017. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Засобами системи «Електронний суд» від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивачки та згоду на заочний розгляд справи. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 15.09.2025 задоволено клопотання представника позивачки про витребування доказів, витребувано у Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області докази, необхідні для повного та всебічного розгляду справи. Окрім того, ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 15.09.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. 27.10.2025 на адресу суду від Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області надійшла інформація, що витребовувалась. Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, заяв/клопотань на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надходив. Ураховуючи те, що усупереч вимогам частини шостої статті 14 Цивільного процесуального кодексу України Публічне акціонерне товариство «Агрофірма «8 Березня» як юридична особа не зареєструвало електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), у суду була відсутня інформація про його належне повідомлення про виклик у судові засідання та ураховуючи місцезнаходження відповідача на території проведення бойових дій, такий виклик здійснювався, зокрема, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частиною першою статті 280 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку із неодноразовою неявкою відповідача у судові засідання та не повідомлення ним про причини такої неявки, не подання відзиву на позовну заяву та ураховуючи згоду позивачки на ухвалення заочного рішення по справі, постановив розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 17.09.2014 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня» було укладено договір оренди землі, об`єктом якого є земельна ділянка загальною площею - 5,0919 га, кадастровий номер 6323786200:05:000:0018. Пунктом 3.1. договору визначено строк його дії - 10 років. Відповідно до розділу 4. договору за користування зазначеною у договорі земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату. Розмір орендної плати за рік становить - 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент реєстрації становить 3 600,00 гривень. Пунктом 13. додаткової угоди до договору оренди землі від 17.09.2014, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня», від 10.11.2020, визначено, що орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 18 633,54 гривень за кожен рік користування земельною ділянкою, із якої вираховуються податки та збори, які передбачені законодавством, зокрема, податок з доходів орендодавця згідно із Податковим кодексом України та військового збору (до моменту його скасування). Відповідно до пункту 15. додаткової угоди орендар вносить орендну плату один раз на рік до 31 грудня поточного року. 31.05.2018 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня» укладено договір оренди землі. Згідно із пунктом 2.1. договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею - 5,2822 га, у тому числі рілля 5,2822 (гектарів) згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 116671090. Відповідно до пункту 3.1. договір укладається строком на 15 років. 10.11.2020 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 10.11.2020. Відповідно до пункту 9. додаткової угоди договір укладено строком на 15 років з дати укладення цієї додаткової угоди. Згідно із пунктом 13. додаткової угоди, орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 18 633,54 гривень за кожен рік користування земельною ділянкою із якої вираховуються поадтки та збори, які передбачені законодавством, зокрема, податок з доходів орендодаця, згідно із Податковим кодексом України, та військовий збір (до моменту його скасування). Як зазначено у пункті 15. додаткової угоди, орендар вносить орендну плату один раз на рік до 31 грудня поточного року. Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.11.2024 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області, встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого 27.07.2020 виконавчим комітетом Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, за реєстровим № 32, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її онука [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 5,0919 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6323786200:05:000:0018, місце розташування: Хакрівська область, Куп`янський район, Просянська сільська рада. Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав № 405568284 від 27.11.2024 [PERSON] є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 6323786200:05:000:0018, площею (га) - 5,0919. Як убачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.11.2024 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області, на підставі заповіту, посвідченого 27.07.2020 виконавчим комітетом Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, за реєстровим № 32, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її онука [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 5,2822 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6323786200:05:000:0017, місце розташування: Хакрівська область, Куп`янський район, Просянська сільська рада. Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав № 405575895 від 27.11.2024 [PERSON] є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 6323786200:05:000:0017, площею (га) - 5,2822. З відповіді Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області встановлено, що згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків інформація про нараховані та виплачені доходи [PERSON] та [PERSON] . Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня» за період з І кварталу 2022 року по ІV квартал 2024 року відсутня. Отже, як убачається з наведених вище обставин справи, спірні правовідносини виникли між орендодавцем земельних ділянок [PERSON] та орендарем Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня». Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування За приписами частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються учасниками цивільної справи. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною другою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Згідно із статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі. Частиною першою статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Згідно із статтею 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до пункту д) частини першої статті 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Системний аналіз статей 13, 15 та 21 Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку, що метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17, провадження № 12-201гс18, зазначено, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 Цивільного кодексу України. Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, провадження № 61-41932сво18, суд дійшов висновку, що у пункті «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 Земельного кодексу України, частини другої статті 651 Цивільного кодексу України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Відповідно до умов договорів оренди земельних ділянок, укладених між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня», відповідач зобов`язаний строком до 31 грудня щороку сплачувати орендну плату. Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про реєстраційні дані фізичної особи-платника відсутня інформація щодо нарахованих та виплачених доходів [PERSON] та [PERSON] . Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня», код ЄДРПОУ 32015641, за період з І кварталу 2022 року по ІV квартал 2024 року. Отже, ураховуючи наведене вище, оцінивши надані позивачкою докази та встановлені відповідно ним обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, з огляду на те, що відповідач будь-яких доводів для заперечення позовних вимог не навів, доказів, які б підтверджували виконання ним договорів оренди земельних ділянок не надав, суд дійшов висновку про необхідність розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладених між [PERSON] , спадкоємицею якої є [PERSON] , та Публічним акціонерним товариством «Агрофірма «8 Березня». Відповідно до частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі, суд уважає за необхідне стягнути з Публічного акціонерного товариства «Агрофірма «8 Березня» на її користь судовий збір у сумі 1 937,92 гривень.

Outcome: approved