Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Представник позивача адвокат Гладун Крістіна Артурівна, яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомого серії ВХ №1031617 від 10.11.2025 року, та в інтересах позивача, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина, [PERSON] , [INFO] , та сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до повноліття дітей. Вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачем з 2016 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. 07 березня 2025 року позивач уклала шлюб і змінила прізвище на [PERSON] . Відповідач є батьком їх спільних дітей [PERSON] та [PERSON] . Діти проживають разом з позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні. Позивач на даний час офіційно не працює, у зв`язку з чим не в змозі самостійно забезпечити належний рівня життя, необхідний для нормального фізіологічного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Сторони не досягли згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. Відповідач матеріальну допомоги на утримання синів у добровільному порядку не надає. Ухвалою суду від 20 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Ухвалу про відкриття провадження відповідач отримав, відповідно до вимог п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України. (а.с.35). За змістом пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, крім того, сторона позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п.4 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 22 червня 2022 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №615, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії « [NUMBER] . (а.с.26) Судом встановлено, що у сторін, у період перебування у фактичних шлюбних відносинах народилась двоє дітей, а саме: - копія свідоцтва про народження серії « [NUMBER] свідчить, що [PERSON] , народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9); - копія свідоцтва про народження серії « [NUMBER] свідчить, що [PERSON] , народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії « [NUMBER] виданого 07.08.2025 Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 07 березня 2025 року складено актовий запис №164 про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.13) Згідно копій довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 03.02.2025 №3003-5003599788, №3003-5003599796 та №3003-5003599793, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , а фактичне їх місце проживання/перебування за адресою: [ADDRESS] (а.с.17, 18, 19) З інформації №1280/124/48/9/2025 від 22.01.2025 наданої Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області слідує, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 05.01.2024. дійсно проживають разом зі своєю матір`ю. [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. В силу ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує наступне. Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст.180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. У відповідності до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. У відповідності до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового засідання знайшли підтвердження обставини того, що діти проживає разом з позивачкою, а відповідно остання має право на звернення до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дітей, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, об`єктивну можливість сплати аліментів відповідачем, визначену судом з урахуванням критеріїв ст.182 СК України суд вважає, за необхідне позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу задовольнити повністю. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову з 14.11.2025 року. У зв`язку із задоволення позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір згідно вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved