Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договорами у розмірі 150478,02 грн, а також судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 25.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір № 2108453553010. 25.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір №2108462827856. 25.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір №2108453460267. Згідно п.1.1. Договору № 2108453553010 кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 1200 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Строк дії договору 1 рік. Згідно п. 1 .4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту. Згідно п. 1.1. Договору №2108462827856, позикодавець зобов`язався надати позичальнику кредит на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Строк дії договору 1 рік. Згідно п. 1 .4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту. Згідно п. 1.1. Договору №2108453460267, позикодавець зобов`язався надати позичальнику кредит на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Строк дії договору 1 рік. Згідно п. 1 .4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту. Зазначає, що 01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2108453553010, №2108462827856, №2108453460267. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №2108453553010, №2108462827856, №2108453460267. Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Зазначає, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2108453553010 від 25.03.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 20536,56 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1200 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 19336,56 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2108462827856 від 25.03.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 68455,20 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 64455,20 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 52501,60 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 48501,60 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №210853460267 від 25.03.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 100971,42 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5900 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 95071,42 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 77439,86 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5900 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 71539,86 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 150478,02 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 11100 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 139378,02 грн. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 20 листопада 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю з наступних підстав. Зазначає, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України в/ч [NUMBER] , тому у стягненні стягнені суми відсотків має бути відмовлено. Вважає, що відсоткова ставка суперечать вимогам ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», відповідно до якого максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Строк кредитів 16 днів. За договором № 2108453553010 сума відсотків за користування протягом 16 днів має становити 384 грн (1200 грн х 32% (2% х 16 днів), проте позивач просить стягнути за цим договором 20536,56 грн, з яких 19336,56 грн сума відсотків. За договором № 2108462827856 сума відсотків за користування протягом 16 днів має становити 1280 грн (4000 грн х 32% (2% х 16 днів), проте позивач просить стягнути за цим договором 68455,20 грн, з яких 64455,20 грн сума відсотків. За договором № 2108453460267 сума відсотків за користування протягом 16 днів має становити 1888 грн (5900 грн х 32% (2% х 16 днів), проте позивач просить стягнути за цим договором 100971,42 грн, з яких 95071,42 грн сума відсотків. Загальна сума відсотків за 16 днів мала становити 3552 грн, проте, у позові позивач просить стягнути за 150478,02 грн, з яких сума відсотків 139378,02 грн. Вважає, що загальна сума штрафів і пені, які приховано включені до великої суми відсотків при простроченні, не може перевищувати подвоєної суми отриманої позики 50% від тіла кредиту. Нарахувавши суму відсотків 139378,02 грн, при тілі кредиту 11100 грн, позивач проігнорував ці обмеження. Крім того, посилається на відсутність доказів укладення електронного кредитного договору, отримання ним грошових коштів від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача. Зазначає, що розрахунки заборгованості за договорами не є достатніми для висновку про існування боргу, оскільки вони є внутрішніми документами та не містять доказів чи видавалися кредитні кошти відповідачу. Крім того, відповідач повністю не визнає вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, вважає що докази фактичного надання послуг відсутні. Зазначає, що дана справа є малозначною, типовою та не є складною, тому розмір витрат має бути спів мірним та відповідати критерію реальності. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності, вважає, що понесені витрати на професійну правничу допомогу позивача становлять 4000 грн. На підставі наведеного просить поновити строк на подання відзиву та при прийнятті рішення по справі врахувати пояснення викладені у відзиві. Щодо поновлення строку для подання відзиву, зазначає, що ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками він отримав 13.11.2025, тому до цього часу був позбавлений можливості подати відзив. 28 листопада 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій вона просить поновити строк на подачу відповіді на відзив та позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти. Факт ідентифікації відповідача підтверджується довідкою про ідентифікацію, затвердженою BankID. Оскільки даний договір укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS-повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений. Зазначає, що на виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 1200,00 грн, 4000,00 грн та 5900,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «ФК «Вей Фор Пей». Враховуючи, що первісний кредитор не є банком, відповідна операція була здійснена оператором платіжних послуг на підставі укладеного між сторонами договору. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства. Щодо надання виписок з рахунку позичальника з відображенням всіх операцій по такому рахунку, то зазначає, що позивач об`єктивно позбавлений можливості їх надати, оскільки не є банком в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», а є фінансовою установою і діє відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Зазначає що позивач та первісний кредитор позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів. Сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами, в залежності від виконання позичальником умов договору. Пунктом 1.9 договору зазначено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Враховуючи, що договори було укладено 25.03.2021 року, граничний строк кредитування закінчився 25.03.2022 року. Таким чином, період з 25.03.2021 по 25.03.2022 року є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі. Відповідно до наданих розрахунків заборгованості нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, зазначеного в Кредитному договорі та в Заяві-анкеті на отримання кредиту. При цьому, відповідно до умов договору, відсоткова ставка за перші 16 днів становить 2% на день, з 17 по 32 день -3,64% на день, з 33 по 48 5,02% на день, в подальшому 7,67% на день. Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами договору. Крім того, зазначає, що кредитний договір був укладений до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» (№ 3498-ІХ від 22.11.2023 року), а також строк дії вищевказаного договору закінчився 23.02.2022 року. За таких обставин, застосування відповідачем при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитним договором денної відсоткової ставки на рівні 1 % є безпідставним. Щодо переходу прав вимог, зазначає, що матеріали справи містять докази сплати грошових коштів Клієнтом Фактору до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, а також Акт приймання-передачі реєстру боржників та сам реєстр боржників. У свою чергу, перехід прав вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» до «ТОВ «Коллект центр» підтверджується наявним в матеріалах справи підписаним між сторонами актом прийому-передачі Реєстру Боржників та самим реєстром боржників. Крім того, матеріали справи містять акт про зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджує факт оплати за договором. Щодо статусу військовослужбовця, зазначає, що з наданих відповідачем документів вбачається, що він проходить військову службу з 03.2022 року. Звертає увагу, що на момент укладення кредитного договору відповідач не набув статусу військовослужбовця і на нього не розповсюджувались пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, в позові просять стягнути тільки всі нарахування здійснені кредитором до 23.02.2022 року, тобто до початку повномасштабного вторгнення, оголошення воєнного стану та набуття відповідачем статусу військовослужбовця. Що стосується оплати за надані послуги з правничої допомоги, зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. За приписами ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. З огляду на наведені обґрунтування, суд вважає за доцільне поновити строк для подання відзиву та відповіді на відзив. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у його відсутності та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи здійснювати без його участі, позов заперечує в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини. Частини 1, 2 ст.509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом Закон), згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 4, 5 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так, 25.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг №2108453553010 «Стандартний». Відповідно до умов договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати відповідачу кредит в сумі 1200 грн, орієнтовний строк повернення якого - 16 днів з моменту отримання кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором L5. Додатками до договору є Заява-Анкета, Графік платежів, Паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором L5. 25.03.2021 на підставі укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачу грошові кошти в сумі 1200 грн, перерахунок яких здійснило ТОВ ФК «ВЕР ФОР ПЕЙ» згідно договору про організацію переказів грошових коштів, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ ФК «ВЕР ФОР ПЕЙ», що зазначено у листі ТОВ ФК «ВЕР ФОР ПЕЙ» від 23.04.2025. 25.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг №2108462827856 «Стандартний». Відповідно до умов договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати відповідачу кредит в сумі 4000 грн, орієнтовний строк повернення якого - 16 днів з моменту отримання кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Q4. Додатками до договору є Заява-Анкета, Графік платежів, Паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Q4. 25.03.2021 на підставі укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачу грошові кошти в сумі 4000 грн, перерахунок яких здійснило ТОВ ФК «ВЕР ФОР ПЕЙ» згідно договору про організацію переказів грошових коштів, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ ФК «ВЕР ФОР ПЕЙ», що зазначено у листі ТОВ ФК «ВЕР ФОР ПЕЙ» від 23.04.2025. 25.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг №2108453460267 «Стандартний». Відповідно до умов договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати відповідачу кредит в сумі 5900 грн, орієнтовний строк повернення якого - 16 днів з моменту отримання кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором L3. Додатками до договору є Заява-Анкета, Графік платежів, Паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором L3. 25.03.2021 на підставі укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачу грошові кошти в сумі 5900 грн, перерахунок яких здійснило ТОВ ФК «ВЕР ФОР ПЕЙ» згідно договору про організацію переказів грошових коштів, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ ФК «ВЕР ФОР ПЕЙ», що зазначено у листі ТОВ ФК «ВЕР ФОР ПЕЙ» від 23.04.2025. Відповідно до п. 1.9. Договорів граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Згідно п. 1.4. Договорів проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки фіксована. Як вбачається із наданої АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду інформації, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за період з 25.03.2021 по 25.04.2021 зазначено [NUMBER] . Додатком зазначено рух коштів по банківському рахунку, що відкритий до картки [NUMBER] за період з 25.03.2021 по 25.04.2021. З інформації про рух коштів по картці [NUMBER] вбачається зарахування: 1200 грн 25.03.2021 о 16:53:43, платіжний сервіс WayForPay; 4000 грн 25.03.2021 о 19:29:17, платіжний сервіс WayForPay; 5900 грн 25.03.2021 о 16:53:39, платіжний сервіс WayForPay. Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Наведене у свою чергу свідчить про належне укладення кредитного договору з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. Твердження відповідача, що наданими доказами не підтверджується отримання відповідачем від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» кредитних коштів, спростовані відповіддю АТ «Універсал Банк». Натомість відповідач, заперечуючи отримання кредиту, доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, зазначений у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить, суду не надав. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, зокрема, за договором про надання фінансових послуг №2108453553010 «Стандартний» від 25.03.2021 року, договором про надання фінансових послуг №2108462827856 «Стандартний» від 25.03.2021 року, договором про надання фінансових послуг №2108453460267 «Стандартний» від 25.03.2021 року де боржником є [PERSON] 03.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» підписано акт приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 1-12 від 01.12.2021. Згідно платіжної інструкції №307600018 від 03.12.2021, ТОВ «Вердикт капітал» сплатило ТОВ «Служба миттєвого кредитування» 5535543,12 грн згідно договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр», було укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, згідно якого до ТОВ «Коллект центр» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитними договорами, зокрема, за договором про надання фінансових послуг №2108453553010 «Стандартний» від 25.03.2021 року, договором про надання фінансових послуг №2108462827856 «Стандартний» від 25.03.2021 року, договором про надання фінансових послуг №2108453460267 «Стандартний» від 25.03.2021 року. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» підписано акт приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023. 28.02.2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог. У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно зі ст. 526 ЦК України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 цього кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 550 ЦК України встановлено, що незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2108453553010, здійсненого ТОВ «Коллект Центр» заборгованість відповідача за вказаним договором становить 20536,56 грн, яка складається з: 1200 грн - заборгованості по основній сумі кредиту, заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги - 19336,56 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2108462827856, здійсненого ТОВ «Коллект Центр» заборгованість відповідача за вказаним договором становить 68455,20 грн, яка складається з: 4000 грн - заборгованості по основній сумі кредиту, заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги - 64455,20 грн. Загальна заборгованість заявлена до стягнення за кредитним договором №2108462827856 із врахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності становить 52501,60 грн, яка складається з: 4000 грн - заборгованості по основній сумі кредиту, заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги - 48501,60 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2108453460267, здійсненого ТОВ «Коллект Центр» заборгованість відповідача за вказаним договором становить 100971,42 грн, яка складається з: 5900 грн - заборгованості по основній сумі кредиту, заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги - 95071,42 грн. Загальна заборгованість заявлена до стягнення за кредитним договором №2108453460267 із врахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності становить 77439,86 грн, яка складається з: 5900 грн - заборгованості по основній сумі кредиту, заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 71539,86 грн. Досліджуючи надані позивачем розрахунки заборгованості, а саме порядок нарахування відсотків, суд встановив, що відсотки за такими нараховувалися відповідно до визначеної ставки за договорами. Починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, відсотки нараховувалися відповідно до п.1.4б договору, де обумовлено збільшення процентної ставки на 1,64%, порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4а, тобто 3,64% (2% + 1,64%). Починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, відсотки нараховувалися відповідно до п. 1.4в договору, де обумовлено збільшення процентної ставки на 1,38%, порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4б, тобто 5,02% (3,64% + 1,38%). Починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, відсотки нараховувалися відповідно до п. 1.4г договору, де обумовлено збільшення процентної ставки на 2,65%, порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4в, тобто 7,67% (5,02% + 2,65%). Відсотки нараховувалися відповідно до умов договору №2108453553010 від 25.03.2021, №2108462827856 від 25.03.2021, №2108453460267 від 25.03.2021 погодженими з відповідачем, а тому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості. Крім того, відсотки за вказаними договорами нараховувалися в межах строків на які укладено договори, тобто до 24.03.2022 включно. Таким чином, умови договору, якими передбачено сплату процентів за користування кредитними коштами у встановленому договором розмірі, відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Окрім наведеного, на момент укладення договору [PERSON] не звертався до відповідача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тобто тим самим фактично погодився зі всіма умовами такого договору. Посилання відповідача на ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» судом оцінюються критично з огляду на наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, який набрав чинності 24.12.2023, внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою. Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Кредитні договори укладені 25.03.2021, строк дії кредиту 1 рік, тобто до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, [PERSON] вважаючи, що умови договору є несправедливими, мав можливість згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від нього без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Разом з тим, відповідач [PERSON] посилається на те, що він є військовослужбовцем та звільнений від сплати відсотків згідно з ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до п. 15 ст. 14 військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі з 03.2022 року, що вбачається із довідки військової частини [NUMBER] №303 від 27.04.2022 та довідки ВЛК №312/2 від 06.06.2023, які долучені відповідачем до відзиву. Відповідно до розрахунків заборгованості по відсоткам за користування коштами за укладеними між сторонами договорами, які надані позивачем, період розрахунку вказаний з 25.03.2021 року по 30.11.2021 року та з 01.12.2021 року по 24.03.2022 року. Відтак, суд вважає, що нараховані у період з 01.03.2022 по 24.03.2022 відсотки стягненню не підлягають, у зв`язку із перебуванням відповідача на військовій службі, на підставі п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Коллект центр» заборгованості за кредитним договором №2108453553010 від 25.03.2021 у розмірі 18327,60 грн, яка складається із 1200 грн заборгованості за тілом кредиту та 17127,60 грн заборгованості за нарахованими процентами у період з 25.03.2021 по 28.02.2022; за кредитним договором №2108462827856 від 25.03.2021 у розмірі 45138,40 грн, яка складається із 4000 грн заборгованості за тілом кредиту та 41138,40 грн заборгованості за нарахованими процентами у період з 25.03.2021 по 28.02.2022, за кредитним договором №2108453460267 від 25.03.2021 у розмірі 66579,14 грн, яка складається із 5900 грн заборгованості за тілом кредиту та 60679,14 грн заборгованості за нарахованими процентами у період з 25.03.2021 по 28.02.2022. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Позивач також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 25000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2093,47 грн (130045,14 грн х 2 422,40 грн /150478,02 грн). П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18. Позивачем до позовної заяви в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додано наступні документи: договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року; заявку на надання юридичної допомоги №976 від 01.07.2025; витяг з акту №12 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025, згідно якого витрати на правничу допомогу становлять 25000 грн. При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, суд приймає до уваги часткове задоволення позову, характер спірних правовідносин, складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд приходить до висновку, що слід задовольнити частково вимогу представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, в розмірі 7000 грн, що буде достатнім та співмірним критеріям реальності адвокатських витрат. На підставі наведеного та

Outcome: partial