Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

У вересні 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області представник позивача [PERSON] адвокат Єлісєєв Д.О. звернувся із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 10 серпня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про що складено відповідний актовий запис № 537, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 07 квітня 2020 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) актовий запис № 605. Спільне життя подружжя не склалося. Стосунки позивача та відповідача, як між подружжям фактично припиненні, шлюб існує лише формально. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить її інтересам. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Скрипник О.Г. Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області №711 від 29.10.2025 року, відповідно до пункту 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 369/16014/25 (провадження № 2/369/10209/25). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2025 року справу передано на розгляд судді Козак І.А. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2025 року цивільну справу прийняти до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, при цьому разом із позовною заявою представником позивача було подано заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 серпня 2018 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про що складено відповідний актовий запис № 537, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 07 квітня 2020 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) актовий запис № 605. Спільне життя подружжя не склалося. Стосунки позивача та відповідача, як між подружжям фактично припиненні, шлюб існує лише формально. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить її інтересам. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1211 грн 20 коп. Як унормовано ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні на підставі ч. 1 ст. 142 цього Кодексу у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 605 грн 60 коп., а 50 відсотків, що становить 605 грн 60 коп., стягнути на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved