Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У листопаді 2025 року представник позивача ТОВ «ФК «Віва капітал» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання кредиту №1429736164620 від 23 жовтня 2024 року у розмірі 20940,00 грн, з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; 5940,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 10000, 00 грн - штраф, судовий збір 2422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 10600,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Віва капітал» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено кредитний договір №1429736164620. За умовами якого, відповідач отримав кредитні кошти в сумі 5000,00 грн шляхом переказу на платіжну карту, яку позичальник зазначив в особистому кабінету, зі строком кредитування 120 днів, зі сплатою від 0,693% в день перші 20 днів та 0,99% з 21 дня по дату повернення) . В порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість 20940,00 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь із судовими витратами. Рух справи Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2025 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 02 лютого 2026 року. Представник позивача в судове засідання 02 лютого 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач в судові засідання 02 лютого 2026 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Копія позовної заяви та ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Конверт повернувся на адресу суду з відміткою "адресат відсутній ". Крім того, відповідач сповіщалася про день та час розгляду справи шляхом відправки смс повідомлення. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «Віва капітал» підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 23 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Віва капітал» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено кредитний договір №1429736164620.Відповідач звернувся з заявкою на отримання кредиту 23.10.2024 о 13:02, а в 13:37 23.10.2024 ним був підписаний кредитний договір шляхом введення в особистому кабінеті OTP паролю «R6F2L2». За умовами якого, відповідач [PERSON] отримав в кредит кошти в сумі 5000,00 грн шляхом переказу на платіжну карту, ПАТ "ПУМБ" [NUMBER] , яку позичальник зазначив в особистому кабінету. Строк кредитування 120 днівз 23.10.2024 року по 20.02.2025 року. Відповідно до умов до п. 1.3.1. договору позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку, що є додатком до кредитного договору. Згідно п. 3.3. Договору у разі несплати Позичальником платежу у рекомендовану дату оплати, згідно п.1.3.1. даного Договору, за дисконтною процентною ставкою, Позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за базовою процентною ставкою, встановленою п.1.4.2. зі сплатою від 0,693% в день перші 20 днів та 0,99% з 21 дня по дату повернення) . Станом на 25 листопада 2025 року загальна сума заборгованості по кредиту за Договором № 1429736164620 від 23.10.2024 становить 20940,00 грн, яка складається з: заборгованість за кредитом - 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 5940,00 грн.; штраф - 10000,00 грн. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Як встановлено судом, з дослідженого кредитного договору, його підписання відповідачем відбулось електронним підписом з одноразовим ідентифікатором та є безумовною згодою відповдача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів на умовах фінансового кредиту, з якими позичальник ознайомився перед підписанням кредитного договору та отримання кредитних коштів. Зразок кредитного договору, Правила надання коштів, розміщені на веб-сайті позивача. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором направлявся відповідачу, для підписання кредитного договору № 1429736164620. Кредитний договір позичальником підписаний шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором в електронному кабінеті. Судом перевірено розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем з якого вбачається, що аборгованість [PERSON] за кредитом становить - 5000,00 грн та 5940,00 грн - заборгованість за відсотками, доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договром № № 1429736164620 від 23 жовтня 2024 року в розмірі, яка виникла станом на 25 листопада 2025 року в розмірі: 10940,00 грн, складається зі заборгованості за тілом кредиту -5000,00 грн, заборгованості за відсотками - 5940,00 грн. Суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Віва капітал» про стягнення зі [PERSON] штрафу в розмірі 10000,00 грн. задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, штраф і пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить. Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування уразі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику)банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем),позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу,пені)за таке прострочення. Установити,що неустойка(штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). В Україні воєнний стан, введений в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та неодноразово продовжено, станом на час розгляду справи воєнний стан триває. Враховуючи вимоги діючого законодавства, у суду відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за штрафом в сумі 10000,00 грн., тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн відповідно до платіжної інструкції № 1028/3 від 21 листопада 2025 року. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Віва капітал» підлягають частковому задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 1265,57 гривень, відповідно до розрахунку (2422,40х10940:20940) Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені витрати на правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 039-25 від 02 січня 2025 року укладеного між ТОВ «ФК «Віва капітал» та Адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.» ; Акт виконаний робіт в п.2 якому зазначено, що за обсяг наданих послуг сторони доовились вартість становить 10600,00 грн, відповідно до платіжної інструкції від 18 листопада 2025 року «ФК «Віва капітал» здійснив оплату на рахунок Адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.» за підготовку та подання позовної заяви на виконання умов договору від 02 січня 2025 року та рахунку 17/17 від 17 листопада 2025 року 10600,00 грн. Таким чином розмір витрат на правову допомогу є підтвердженим. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. З огляду на часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація витрат на правничу допомогу, пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 5225,00 грн, відповідно до розрахунку (10000х 10940:20940).

Outcome: partial