Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») Усенко М. І. звернувся до Кельменецького районного суду Чернівецької області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . У поданій позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 2531161 від 18 грудня 2020 року в розмірі 18 883,50 грн, а також судові витрати у сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Станом на момент звернення позивача до суду заборгованість відповідачки становила 18 883,50 грн, з яких: основний борг - 2 700,00 грн; нараховані проценти за користування кредитом - 15 853,50 грн; заборгованість за комісією - 330,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2531161. Відповідно до умов зазначеного договору позичальнику надано кредит у розмірі 3 000,00 грн строком на 30 днів із кінцевою датою повернення - 17 січня 2021 року. Комісія за надання кредиту становила 330,00 грн (11 % від суми кредиту) та нараховувалася одноразово. За користування кредитними коштами передбачалося нарахування процентів у розмірі 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування. Позивач зазначає, що відповідачка порушила умови кредитного договору, не повернула отримані кошти та не виконала зобов`язання щодо сплати процентів, комісії та інших платежів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку. 11 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 72-МЛ, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та право вимоги за кредитними зобов`язаннями боржників ТОВ «Мілоан», зокрема за кредитним договором № 2531161, укладеним із відповідачкою. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, отримані кредитні кошти у встановлений договором строк не повернула, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. У судове засідання представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Разом із тим представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відомостей про причини неявки до суду від неї не надходило, заяви про розгляд справи за її відсутності чи відзиву на позов відповідачка не подала. З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки. Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням положень статті 280 ЦПК України та клопотання представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників судового засідання або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не здійснюється. Судом встановлено, що 18 грудня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2531161, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 3 000,00 грн строком на 30 днів із кінцевою датою повернення - 17 січня 2021 року. Згідно з умовами кредитного договору, комісія за надання кредиту становила 330,00 грн та нараховувалася одноразово, що складало 11 % від суми кредиту. За користування кредитними коштами передбачалося нарахування процентів у розмірі 1,50 % від суми фактичної заборгованості за кожен день користування кредитом; у межах пільгового періоду розмір нарахованих процентів становив 1 350,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору відповідачка зобов`язувалася повернути суму отриманого кредиту, сплатити нараховані проценти та комісію у строки та порядку, визначені договором. 11 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 72-МЛ, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та право вимоги за грошовими зобов`язаннями боржників ТОВ «Мілоан», зокрема за кредитним договором № 2531161 від 18 грудня 2020 року, укладеним із [PERSON] . Згідно зі статтями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що на підставі договору факторингу відбулася заміна первісного кредитора: ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги новому кредитору - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідно до статей 526, 527, 530, 549, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України, а також умов кредитного договору № 2531161 від 18 грудня 2020 року, відповідачка [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується наданими суду доказами. На час розгляду справи відповідачка заборгованість не погасила, доказів належного виконання зобов`язань суду не надала, чим порушила права та законні інтереси позивача як кредитора. Судом також враховано, що кредитний договір № 2531161 від 18 грудня 2020 року та договір факторингу № 72-МЛ укладені в електронній формі, що підтверджується матеріалами справи та відповідає вимогам законодавства України щодо укладення електронних правочинів. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів. Договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, а кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до вимог законодавства, електронного підпису одноразовим ідентифікатором чи аналога власноручного підпису за письмовою згодою сторін, яка містить зразки таких підписів. З урахуванням наведеного укладення та підписання кредитного договору № 2531161 та договору факторингу № 72-МЛ в електронній формі є правомірним та створює для сторін юридичні наслідки, еквівалентні укладенню договору у письмовій формі. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний правочин, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у встановленому законом порядку, прирівнюється до правочину, вчиненого у письмовій формі. Згідно з частиною другою статті 639 Цивільного кодексу України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою сторін, вважається таким, що укладений у письмовій формі. Відповідно до статей 629, 638 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами та вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх його істотних умов у належній формі. Істотними умовами договору є предмет договору, умови, визначені законом, а також інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Надаючи оцінку доказам, поданим позивачем та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні, суд встановив таке: 1.спір між сторонами виник щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 2531161 від 18 грудня 2020 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] ; 2.під час укладення спірного кредитного договору сторони досягли згоди з усіх істотних умов, зокрема визначили валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування кредитом, розмір комісії та порядок повернення кредитних коштів; сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним та відповідало внутрішній волі; 3.відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 цього Кодексу) може бути замінений іншою особою, зокрема шляхом відступлення права вимоги за правочином; згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу таких прав, якщо інше не встановлено договором або законом; 4.на підставі договору факторингу № 72-МЛ від 11 червня 2021 року первісний кредитор ТОВ «Мілоан» відступив право вимоги новому кредитору - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», який набув права вимоги за кредитним договором № 2531161 від 18 грудня 2020 року до [PERSON] . З урахуванням установлених судом обставин та досліджених доказів позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а розмір заборгованості, що підлягає стягненню, визначається судом у межах доведених вимог. Судом установлено, що первісний кредитор ТОВ «Мілоан» надав відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 3 000,00 грн строком на 30 днів за кредитним договором № 2531161 від 18 грудня 2020 року. Відповідно до умов договору протягом визначеного строку користування кредитом нараховувалися проценти за ставкою 1,50 % від суми фактичної заборгованості, що становить 1 350,00 грн. Крім того, умовами кредитного договору передбачено одноразову комісію за надання кредиту у розмірі 330,00 грн, яка входить до складу грошового зобов`язання відповідачки. Таким чином, підтвердженою матеріалами справи є заборгованість за кредитним договором № 2531161 від 18 грудня 2020 року у загальному розмірі 4 680,00 грн, з яких: основний борг - 3 000,00 грн, проценти за користування кредитом - 1 350,00 грн, комісія за надання кредиту - 330,00 грн. Оцінивши докази у їх сукупності відповідно до вимог статей 76-81 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню частково, оскільки заявлений позивачем розмір заборгованості підтверджено лише в зазначеній частині. З огляду на викладене, з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у встановленому судом розмірі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд установив, що позивач при зверненні до суду через підсистему «Електронний суд» сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та поніс витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000,00 грн. З огляду на те, що позов задоволено частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи співвідношення задоволених вимог до заявлених, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 600,34 грн. Надані позивачем докази підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з підготовкою та розглядом справи в суді. Разом з тим, з урахуванням часткового задоволення позову, такі витрати підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1 982,64 грн. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 600,34 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 982,64 грн.

Outcome: partial