Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Представник АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач, 26.02.2008 підписав з АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» заяву про приєднання до умов договору та правил надання банківських послуг б/н та погодив умови Договору, згідно якого отримав кредит у розмірі 6300 грн 00 коп. Кредитодавець свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. У свою чергу, відповідач не повернув своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за договором №б/н від 26.02.2008, яка, з урахуванням зменшених позовних вимог, становить 17 882, 59 грн,що складається з: 12571,79 грн - суми заборгованості за тілом кредиту та 5310,80 грн - суми заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України. Просить стягнути вказану суму з відповідача та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 08.01.2020відкрито провадження у справі. Справа перебувала у провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області у складі судді Польської М.В. до 27.03.2020 року до закінчення терміну відрядження судді. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 03.08.2020 року справа передана для розгляду судді Остап`юк М.В. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24.09.2020 року справа прийнята суддею Остап`юк М.В. до свого провадження, призначено підготовче судове засідання. 26.11.2020 року представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог. 11.01.2022 ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 30.09.2025 ухвалою суду визнано явку представника позивача адвоката Рокетської Світлани Володимирівни - обов`язковою. У судовому засіданні представник позивача адвокат Рокетська С.В. просила позовні вимоги задоволити. Додатково зазначила, що у розрахунку за договором № б/н від 26.02.2008 року станом на 23.11.2020 року, який і треба брати до уваги, вбачається рух коштів по картковому рахунку Відповідача та остаточна заборгованість за тілом кредиту, яка залишилася внаслідок часткового погашення [PERSON] кредиту. Саме з розрахунків, які містяться у матеріалах справи вбачається, що Відповідач активно користувався кредитним коштами та час від часу погашав заборгованості, що виникали. Що ж до нарахування процентів на суму заборгованості, відповідно до статті 625 ЦК України, то це є правом кредитора, а тому Позивач цим правом скористався. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з положеннями цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України. А тому просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача адвокат Лейбюк В.П. у судових засіданнях та своїх письмових поясненнях категорично заперечив позовні вимоги. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач дійсно отримав кредитну картку та користувався нею. Позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини з підстав, викладених в позовній заяві. Конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в AТ КБ «ПриватБанк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору. Додані до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та умови та правила надання банківських послуг взагалі не містять підпису відповідача. Зі змісту позовної заяви разом із заявою про зменшення позовних вимог та доданих до них документів, у відповідача відсутня заборгованість - за поточним тілом кредиту, за нарахованими відсотками, а також по пені та комісії. Заборгованість за простроченим тілом кредиту вказана у розмірі 12 571 грн. Позивач не довів правомірність стягнення простроченого тіла кредиту у вказаному розмірі за відсутності в цілому заборгованості за поточним тілом кредиту. При цьому проценти, які повинні нараховуватися за користування кредитними коштами, відсутні, що теж свідчить про відсутність заборгованості за тілом кредиту. Оскільки відповідальність боржника, передбачена статтею 625 ЦК України, щодо сплати процентів у зв?язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, а також сплата штрафу настає лише за наявності основної заборгованості за кредитом, то за відсутності такої заборгованості немає підстав для стягнення з боржника процентів згідно зі статтею 625 ЦК України в розмірі 5310 грн. А тому повністю заперечив правомірність стягнення процентів за статтею 625 ЦК України. Відтак, просив відмовити в позові повністю, оскільки такий є незаконним і необгрунтованим через недоведеність позивачем існування кредитного договору між сторонами та через недоведеність будь-яких зобов?язань і правомірності стягнення процентів. Просив також стягнути із Позивача в користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 11 000,00 грн. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази у справі в їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 26.02.2008 року, згідно з умовами якого відповідач шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку отримав кредит з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Аналіз анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, самих Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку свідчить про те, що між Позивачем та Відповідачем укладено договір приєднання, де Відповідач приєднався до умов та правил запропонованих у публічному договорі ПриватБанком. Підтвердженням укладення вказаного Договору між сторонами є анкета-заява, долучена до позовної заяви, Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», копії сторінок паспорта, долучені до заяви про приєднання, інформація ПриватБанку про картки, які отримані Відповідачем згідно кредитного договору б/н від 26.02.2008 року, інформація про рух коштів по вказаних картках та часткове погашення заборгованості Відповідачем (т.1 а. с. 16-34; т.2 а. с. 80-95). Так, відповідно до листа ПриваБанку від 14.04.2020 року № 30.1.0.0/2-20191227/0116 та довідки ПриватБанку, [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) згідно кредитного договору б/н від 26.02.2008 року, отримав картки № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] (т.1, а. с. 95, 163). У матеріалах справи містяться виписки по рахунку, де відображено детальний рух коштів по кожній із карток, наданій Відповідачу, зокрема, і використання кредитного ліміту, що свідчить про активне використання останнім кредитного рахунку (т.1, а. с. 80-91). З Довідки ПриватБанку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] вбачаються суми кредитних лімітів, які періодично збільшувалися чи зменшувалися (т.1, а. с. 162). Таким чином, є доведеним те, що між Позивачем та Відповідачем існували договірні відносини. Щодо суми заборгованості за Договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Так, позивач просить стягнути з Відповідача 12 571 грн. заборгованості за тілом кредиту. Представник відповідача заперечує наявність боргу у відповідача [PERSON] взагалі. Позивачем долучено до матеріалів справи декілька Розрахунків заборгованості за договором № б/н від 26.02.2008 року, укладеним між ПриватБанком та [PERSON] , за різні періоди часу, починаючи з 2015 року. А саме, актуальні станом на 31.05.2015, станом на 17.09.2019, станом на 30.09.2019, станом на 23.11.2020 року (т.1 а. с. 8-10; 11-15; т.2 а. с. 23-27, 28-31, 32). Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви за основу взято Розрахунок заборгованості станом на 17.09.2019 року, яка складала 32 130 грн 16 коп. Вказана заборгованість включала: заборгованість за тілом кредиту 16023, 43 грн; заборгованість за простроченим тілом кредиту 1873, 66 грн; заборгованості за нарахованими відсотками - 0, 00 грн; нараховану пеню за прострочене зобов`язання 12464, 97 грн; нараховану пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250, 00 грн штраф (фіксована частина). 1518, 10 грн штраф (процентна складова). 08.12.2020 року Позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої ПриватБанк просить стягнути з Відповідача заборгованість у сумі 17 882, 59 грн, що складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 12 571, 79 грн; заборгованості за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України. За основу визначення заборгованості згідно заяви про зменшення позовних вимог Позивач просить брати до уваги Розрахунок заборгованості станом на 23.11.2020 року (т.2, а. с. 32). Так, відповідно до вказаного Розрахунку, Відповідач у період з жовтня 2019 року по 23.11.2020 року здійснював періодичні платежі на погашення заборгованості. Зокрема, останнім було погашено заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 5129, 05 грн та пеню у сумі 13 357 грн (т.2, а. с. 32). Згідно з вказаним Розрахунком заборгованість за тілом кредиту становить 12 571, 79 грн. З огляду на те, що позовна заява подана 08.01.2020 року, то така сума заборгованості у Відповідача була станом на час подання позову. Протилежних доказів про відсутність заборгованості за тілом кредиту Відповідачем не надано, Стороною відповідача також категорично заперечувалося призначення у справі судово-економічної експертизи, відтак, суд вважає, що Позивачем доведено наявність у Відповідача непогашеної заборгованості за тілом кредиту у сумі 12 571, 79 грн. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими за прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за ввесь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові від 05.04.2023 року у справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у цивільних та господарських відносинах, які регулює глава 71 ЦК України, важливо дотримати баланс інтересів позичальника та позикодавця в межах кредитних відносин, так само як і банку та вкладника у межах відносин за договором банківського вкладу. Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідач категорично заперечує заборгованість з процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки про нарахування останніх його ніхто не повідомляв, він з такою відповідальністю не згоден, а в Анкеті-заяві про приєднання, Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, в Умовах та Правилах Банку про це нічого не сказано. Як вбачається з Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду (далі - Довідка), базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів в році) - складає 3, 0 %; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що нараховується за кожен день прострочки кредиту, в розмірі 1% від заборгованості; штраф за порушення строків сплати платежів 250 грн + 5% від суми позову; процентна ставка на суму несанкціонованого перевищення ліміту складає - 4, 5% (т.1, а. с. 17). Також у Довідці передбачено, що більш детальна інформація про нарахування процентів і комісії наведена на зворотній стороні Довідки. Однак, на зворотній стороні Довідки, яка міститься у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація (т. 1, а. с. 17 (зворот). За змістом підпунктів 1.1.5.20, 1.1.5.21 розділу «1.1.5 Відповідальність сторін» Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що вбачається з Витягу, наявному у справі, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Якщо в інших розділах не встановлено інше, у разі непогашення кредиту у термін, встановлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість у частині вчасно погашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється відповідно до розміру, встановленого у заяві на приєднання до цього Договору для відсотків, від дня виникнення простроченої заборгованості. У разі непогашення зазначеного простроченого зобов`язання протягом 30 календарних днів усі платежі, що сплачуються після зазначеної дати, є пенею, крім платежів, що направляються з урахуванням встановленої Договором черговості на погашення тіла кредиту. У період нарахування пені на всю суму заборгованості за кредитним договором відсотки не нараховуються (т.1, а. с. 23). Положення про нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування в Умовах та Правилах відсутні. Пунктом 1.1.6 Умов і Правил передбачено порядок внесення змін до них. Так, відповідно до пункту 1.1.6.1 Зміни до цих Умов і Правил надання банківських послуг вносяться Банком щомісяця в однобічному порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України. У тих випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливе, Банк повідомляє Клієнтів про внесені зміни шляхом використання наступних каналів зв`язку: офіційний сайт Банку: www.privatbank.ua, розміщення інформації у відділеннях банку; підпис необхідних документів безпосередньо у відділенні Банку; іншими каналами зв`язку у відповідності до Умов та Правил. Представником Банку не надано доказів того, що [PERSON] був обізнаний про необхідність сплати процентів, відповідно до статті 625 ЦК України та повідомлений у спосіб, що визначений Умовами та Правилами Банку. Суду також не надано доказів того, що до Умов та Правил були внесені відповідні зміни в частині відповідальності Клієнтів згідно з пунктом 1.1.6 Умов і Правил. Відтак, зауваження представника Відповідача про те, що [PERSON] не знав про обов`язок сплати відсотків, згідно зі ст. 625 ЦК України є слушними. Неоднаковий підхід до відповідальності Відповідача вбачається із Розрахунків заборгованості Відповідача, наданих ПриватБанком. Так, шляхом співставлення Розрахунків заборгованості за договором № б/н від 26.02.2008 року станом на 31.05.2015, станом на 17.09.2019, станом на 30.09.2019, та станом на 23.11.2020 року (т.1 а. с. 8-10; 11-15; т.2 а. с. 23-27, 28-31, 32), вбачається наступне. У Розрахунках заборгованості, актуальних станом на 26.02.2008 року, станом на 31.05.2015, станом на 17.09.2019, та станом на 30.09.2019 відсутні нарахування процентів згідно статті 625 ЦК України. У той час, як у Розрахунку заборгованості станом на 23.11.2020 року, що є кінцевим розрахунком, поданим до заяви про зменшення позовних вимог, такі нарахування містяться. Як уже зазначалося, у первісній позовній заяві, за якою відкрито провадження, Позивач просив стягнути з Відповідача 32130 16 грн. Вказана сума заборгованості включала такі складові: заборгованість за тілом кредиту; заборгованість за простроченим тілом кредиту; заборгованість за нарахованими відсотками; нараховану пеню за прострочене зобов`язання; нараховану пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) та штраф (процентна складова). 08.12.2020 року Позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якою просив стягнути з Відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 17882, 59 грн. Вказана сума заборгованості включає: заборгованість за тілом кредиту; заборгованість за відсотками, нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Заборгованість за відсотками, нарахованими за прострочений кредит згідно стfnns 625 ЦК України є новим видом відповідальності, який не був зазначений у первісній позовній заяві, а, отже, в цій частині мало місце збільшення позовних вимог, а не зменшення. Вказане неможливо було з`ясувати на момент прийняття заяви про зменшення позовних вимог, оскільки для цього необхідна була оцінка доказів, що можливо в ході судового розгляду справи. Безумовно, нарахування процентів згідно статті 625 ЦК України є правом кредитора, проте таким право не можна зловживати. У випадку, якщо нарахування таких процентів не було регламентовано у Договорі, в якому чітко визначена відповідальність Боржника за прострочення зобов`язання, то необхідність нарахування процентів на залишок заборгованості відповідно до статті 625 ЦК України має бути обгрунтована. Проте, Позивачем не обгрунтовано правомірності нарахування на залишок заборгованості процентів відповідно до статті 625 ЦК України. Таким чином, в цій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, та стягнення з Відповідача заборгованості за тілом кредиту. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1350, 50 грн.

Outcome: partial