Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що, [INFO] в селещі Кирнасівка, Тульчинського району Вінницької області померла рідна сестра заявниці - [PERSON] . За життя сестри, останні три роки з 2002 по 2005 роки, [PERSON] проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] , доглядала за нею, а після смерті здійснювала поховання. Заявниця вважає, що прийняла спадщину після смерті сестри [PERSON] , однак, під час звернення до нотаріуса для оформлення спадщини, їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку відсутністю встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини. Також, заявниця зазначає, що вчасно прийняла спадщину після смерті сестри, так як проживала з нею на день її смерті та від прийняття спадщини не відмовлялася. Згідно положень ст. 1268 Цивільного Кодексу України, заявниця не заявляла про відмову від прийняття спадщини. У зв`язку із чим заявниця звернулася до суду та просить встановити факт постійного її проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем, її рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву у повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обставини. Також, заявниця зазначила, що вона проживала разом із сестрою [PERSON] , до дня її смерті, здійснювала за нею догляд, так як вона була інвалідом, сім`ї в неї не було. Заявниця не оформила спадщину вчасно, оскільки її чоловік давно вже хворіє і вона теж здійснює за ним догляд. Представник заінтересованої особи Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність за наявними в матеріалах справи документами. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що вона є троюрідною сестрою заявниці та в неї була сестра [PERSON] яка була інвалідом І групи, за якою заявниця доглядала та проживала з нею разом із своєю сім`єю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є рідним братом заявниці, та в них ще була сестра [PERSON] , яка була інвалідом І групи, та з якою заявниця проживала та здійснювала догляд за нею. Після смерті [PERSON] , заявниця здійснювала поховання сестри. Вислухавши пояснення заявниці, його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 29.11.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, [PERSON] померла [INFO] , в с-щі. Кирнасівка, Тульчинський район Вінницька область (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27.06.1959 Кирнасівським Сіль/ЗАГС Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24.06.1959 Кирнасівським Сіль/ЗАГС Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідок старости Кирнасівського старостинського округу Тульчинської міської ради № 824 від 08.05.2025, № 1412 від 19.08.2025, [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS] , померла [INFO] , актовий запис № 11. Факт прийняття спадщини перевірено на підставі постійного проживання спадкоємця та спадкодавця на час відкриття спадщини в одному житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, 12). Відповідно до довідки старости Кирнасівського старостинського округу Тульчинської міської ради № 1411 від 19.08.2025, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , залишилось спадкове майно: 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , спадкоємцем на майно згідно закону залишилася [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, по [ADDRESS] , інвентарний номер № 736, реєстраційний номер № 1058, власників будинку зазначено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14-17). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] видного 11.06.1978 Кирнасівською селищною радою Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 11.06.1978, за актовим записом 29. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 18). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.03.2002 виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] померла [INFO] , в с. Кирнасівка, Тульчинський район Вінницька область (а.с. 19). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.10.1997 виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] помер [INFO] в смт. Кирнасівка, Тульчинський район Вінницька область (а.с. 20). Згідно листа Тульчинської державної нотаріальної контори № 387/01-16 від 15.07.2025 [PERSON] роз`яснено, що нею не вчинено відповідні дії та не надано документи, які б свідчили про своєчасне прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про пропущення строку прийняття спадщини та встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини (а.с. 21). На виконання ухвали суду від 10.12.2025, Тульчинською державною нотаріальною конторою надано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 83995306 від 28.01.2026, щодо померлої [INFO] [PERSON] , згідно якої в реєстрі інформація відсутня (а.с. 65, 66). Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 01.01.2004. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Вимогами ст. 1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Положеннями ч. 3 та 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так, судом достовірно встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є рідною сестрою заявниці, яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , яка належала останній, що також підтверджується довідкою старости Кирнасівського старостинського округу Тульчинської міської ради № 1411 від 19.08.2025 (а.с. 13). Крім цього, той факт, що заявниця дійсно постійно проживала разом з сестрою на момент її смерті підтверджується поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , та довідкою старости Кирнасівського старостинського округу Тульчинської міської ради №824 від 08.05.2025 (а.с. 11). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 2, п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 № 24 -753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у випадку, якщо спадкоємець фактично проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, то зазначена обставина є підставою для звернення із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 10.01.2019 у справі №484/747/17 та постанові від 01.07.2020 № 222/1109/17 відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця на час смерті не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом. Приймаючи до уваги, що встановлення даного факту необхідне заявниці для оформлення своїх спадкових прав та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити даний факт вона не в змозі, суд вважає можливим задовольнити його заяву. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved