Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

представник позивача звернувся в інтересах довірителя з позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 28800 доларів США (двадцять вісім тисяч вісімсот доларів США), в якості передоплати вартості транспортного засобу, за договором доручення № 12022024 на придбання та транспортування транспортного засобу від 12.02.2024. Позовні вимоги мотивує тим, що Між позивачем (Довіритель) та відповідачем (Повірений) 12.02.2024 року було укладено договір доручення № 12022024 на придбання та транспортування транспортного засобу з Китайської Народної Республіки (далі Договір) та Додаток № 1 до договору доручення № 12022024 від 12.02.2024 (далі Додаток №1) . Згідно з п.1.1 умов Договору, Повірений уповноважений від імені, в інтересах та за рахунок Довірителя укладати правочини на поставку та/або замовити поставку на територію України транспортного засобу з місця його зберігання, що придбаний Довірителем та/або для Довірителя в Китайській Народній Республіці в строк до чотирьох місяців з дати укладення договору. Відповідач умови договору не виконав, у встановлений договором строк, не поставив позивачу транспортний засіб. Позивач свої зобов`язання за договором доручення виконав в повному обсязі, а саме передав відповідачу грошові кошти в сумі 28800 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою. Однак, відповідач умови договору не виконав, у встановлений Договором строк, не поставив позивачу транспортний засіб, а також не повернув грошові кошти в розмірі 28800 доларів США. Учасники справи у судове засідання не з`вились, про час, дату і місце розгляду справи були належним чином повідомлені про причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 02.06.2025 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04.11.2025 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості закрито та призначено до судового розгляду. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У відповідності ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено що між позивачем (Довіритель) та відповідачем (Повірений) 12.02.2024 року було укладено договір доручення № 12022024 на придбання та транспортування транспортного засобу з Китайської Народної Республіки (далі Договір) та Додаток № 1 до договору доручення № 12022024 від 12.02.2024. Згідно з п.1.1 умов Договору, Повірений уповноважений від імені, в інтересах та за рахунок Довірителя укладати правочини на поставку та/або замовити поставку на територію України транспортного засобу з місця його зберігання, що придбаний Довірителем та/або для Довірителя в Китайській Народній Республіці в строк до чотирьох місяців з дати укладення договору. Згідно з п.1.2 Договору та п.4 Додатку № 1 передбачено, що Довіритель надав Повіреному доручення придбати транспортний засіб за ціною 28800 доларів США. У пункті 1 Додатку № 1 до Договору зазначено транспортний засіб, який відповідач зобов`язався поставити позивачу , а саме автомобіль марки «Volkswagen», модель «Id 6 crozz pro», модельний рік 2023. Відповідно до п.2.1 та п.2.3 Договору, відповідач зобов`язався виконати прийняте на себе доручення до 12.04.2024 року на умовах найбільш вигідних для позивача та на вимогу останнього надавати йому інформацію про хід виконання доручення. Згідно з п.3.2 Договору місцем передачі транспортного засобу є м. Львів. Відповідно до п.4.3.1 Договору, платіж у вигляді 28800 доларів США, передбачений п.1.2 цього Договору Довіритель сплачує Повіреному на момент укладення даного договору. За п. 3.5 цього Договору Довіритель зобов`язаний здійснювати передоплату вартості транспортного засобу. На виконання п.4.3.1 Договору, позивач 12.02.2024 року передав відповідачу в якості передоплати вартості транспортного засобу грошові кошти в сумі 28800 доларів США, що підтверджується розпискою написаною відповідачем власноручно. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правовідносини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.509 ЦПК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений)зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя)певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Відповідно до ч.1 ст. 1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обов`язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ч.1 ст. 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненими. Повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. (ч.1 ст.1004 ЦК України). Обов`язки повіреного та довірителя регламентовані ст.ст.1006, 1007 ЦК України. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так як відповідачем не виконано зобов`язання за договором доручення, слід вважати встановленим, що транспортний засіб позивачу не поставлено, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Тому слід стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 28800 доларів США, в якості передоплати вартості транспортного засобу, за договором доручення № 12022024 на придбання та транспортування транспортного засобу від 12.02.2024. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «про захист права споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 11954,88 грн.

Outcome: approved