Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Білоус Д.В., через систему «Електронний суд» звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначила, що 29.05.2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" і фізичною особою, якою є [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1557-8590. У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію". Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А4834, для підписання Кредитного договору №1557-8590 від 29.05.2025 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту 24 000,00 грн.; - строк кредитування - 365 днів; - базовий період - 28 днів; - комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту; - знижена % ставка 1,00 % в день; - стандартна % ставка: -1.00% (одна ціла, нуль сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання Позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою. -0,74% (нуль цілих, сімдесят чотири сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (сто вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Умовами Кредитного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Позивач (через партнера ТОВ «ФК «Контрактовий дім» з яким укладено договір № 02/06/2020 щодо надання послуг з приймання та переказу платежів від 10.06.2020 р. та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21/772-рк від 29.04.2023 р.) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про успішне перерахування платежу на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. Станом на 22.10.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 74 640, 11 гривень, а саме: - заборгованість за кредитом 24 000,00 гривень, - заборгованість за нарахованими процентами 35 040,00 гривень; - заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦПК України 12 000,00 гривень; - заборгованість по комісії 3 600,00 гривень. Відповідно до умов договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за видачу кредиту за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець направив позичальнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору №1557-8590 від 29.05.2025 щодо сплати процентів, однак дана вимога була проігнорована позичальником, порушення не усунуто. На підставі наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1557-8590 від 29.05.2025 у розмірі 74 640,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 24 000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 35 040,00 грн., заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК 12 000,00 грн., заборгованість по комісії 3600,00 грн., а також судовий збір у сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 24.12.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження впорядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача разом з позовною заявою надала клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 07.01.2026 року відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву. Зазначила, що на думку позивача між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір від 29.05.2025 року № 1557-8590, та як зазначає позивач, договір було укладено в електронній формі. Вказане твердження позивача не відповідає чинному законодавству та не доведено позивачем належними та допустимими доказами. Відповідач не заперечує, щодо можливості підписання будь-якого договору одноразовим електронним ідентифікатором, як того вимагає ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та ЗУ «Про електронну комерцію». Так ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладання електронного договору. В той же час, у матеріалах справи відсутні: оферта на укладання кредитного договору, акцепт оферти на укладання кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення правочину, яке повинен був отримати позичальник, при укладенні договору. Якщо позивач вважає, що відповідач отримав одноразовий ідентифікатор, використовував його для укладення кредитного договору, всі ці обставини повинні бути доведені належними та допустимими доказами, наприклад інформацією від мобільного оператора про належність номера телефону саме відповідачеві, підтвердження направлення смс-повідомлення на цей номер, докази, що саме відповідач реєструвалась в ЕС «кредиторів» позивачем також надані не були, як і не повідомлено, як саме проводилась ідентифікація особи, та не надано доказів такої ідентифікації. Докази які спромігся надати позивач до суду, це ним самостійно зроблена, як зацікавленою особою, роздруківка яку останній намагається видати за нібито укладений кредитний договір від 29.05.2025 року № 1557-8590. Одночасно неможливо перевірити підписання оспорюваного кредитного правочину також кредитодавцем. Адже, тідбки докази накладення кваліфікованого електронного підпису первісного кредитора (кредитодавця) можуть слугувати доказом таких фактів. Позивач не вказав, якими доказами, щ обули подані разом з позовом, було доведено існування (наявність) юридичних фактів, подій та обставин. Тому вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами укладення кредитного договору від 29.05.2025 № 1557-8590. Також позивач у позовній заяві стверджує про нібито перерахування відповідачеві певної суми коштів. Але таке твердження не підкріплено жодним належним та допустимим доказом. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Це означає, що навіть якщо такий договір підписаний сторонами, але кошти (речі) позичальникові не надані, такий договір є неукладеним. Тільки фінансовий документ про отримання коштів є умовою його укладання, а значить і правових наслідків для позичальника. Належними доказами, які підтверджують ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відповідачеві певної суми можуть бути виключно первинні документи, оформленні у відповідності до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Як доказ перерахування коштів, позивач направив до суду лист від ТОВ «Контрактовий Дім». Як вбачається із тексту листа, в ньому відсутня інформація щодо особи отримувача коштів, повного карткового рахунку на який було перераховано кошти, що унеможливлює ідентифікувати особу отримувача. Довідка видачі кредиту, на яку також посилається позивач, також не відповідаєвимогам чинного законодавства до первинних облікових документів, а тому не є належним та допустимим доказом нібито отримання відповідачем коштів. Вказана довідка виготовлена позивачем самостійно, що не визнається відповідачем. Оскільки виготовлення довідки цілком залежить від волевиявлення позивача, вважає, що така довідка не повинна прийматись судом, оскільки позивач зазначив у ній інформацію

Outcome: partial