Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач АТ «А-БАНК» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.04.2020 року у розмірі 72234,32 грн. , яка утворилася станом на 29.04.2024 року та яка складається із : 49809,99 грн.-заборгованість за кредитом, 22424,33 грн.-заборгованість за відсотками та судовий збір в сумі 3028 грн. Позов обгрунтований тим, що 09.04.2020 року [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», де відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Згідно паспорту споживчого кредиту за програмою « Кредитна картка» сума/ліміт кредиту-до 50000 грн. Строк кредитування-240 місяців. Мета отримання кредиту-на споживчі цілі. Базова процентна ставка 3,9% в місяць( 46,8% річних), 3,7% в місяць(44,4% річних). Позивач свої зобов`язання виконав, кошти відповідачу надав, проте остання свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 29.04.2024 року утворилася заборгованість у сумі 72234,32 грн., яка до цього часу відповідачем не погашена, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 27.05.2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами. Відповідачу рекомендованим листом були направлені копії матеріалів справи та ухвали про відкриття провадження. 13.06.2025 року до суду надійшов відзив від відповідача, у якому прохають відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на таке. Позивач не довів належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, що відповідач при складанні анкети-заяви ознайомився саме із цими Правилами надання банківських послуг, оскільки вони містяться на сайті, а також не відомо на яких умовах та з якими відсотками і штрафними санкціями погодився відповідач під час підписання анкети зави. Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Позивач не надав жодного доказу який би підтверджував, що між ним та відповідачем укладено кредитний договір. Позивачем, до суду надана Анкета-заявка, яка була підписана, представником позивача, про те не доведено повноваження особи, якою підписано Анкету-заяву від 09.04.2020 року. Тобто, з наданої до суду Анкети-заявки неможливо встановити, чи були особи, що її підписали уповноваженими для підписання Анкети-заявки. У вказаній анкеті заявці відсутнє прохання про встановлення будь якого кредитного ліміту, видачу кредитної або дебітові картки, відсутня інформація про відкриття рахунку, відсутній номер рахунку. Загалом, надана Позивачем копія анкети-заявки є лише наміром приєднатись до умов та правил надання банківських послуг. Жодної інформації про отримання кредиту або кредитної картки у вказаній анкеті не зазначено. Жодної інформації, чи скористався Відповідач послугами банку, в анкеті не зазначено. Чи було встановлено кредитний ліміт та будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на особовий рахунок позивач не надав. Навпаки, у наданій позивачем копії-анкети заявки зазначається про відсутність встановленого кредитного ліміту, та відсутність відсоткової ставки. В доданих позивачем додатках до позову, відсутні докази ознайомлення позивачем відповідача з Умовами публічного договору та надання відповідачу копій цих документів. Також не надані докази отримання відповідачем графіків платежів та розрахунку сукупної вартості кредиту, відкриття банківського рахунку в рамках виконання кредитного договору, відсутні докази надання відповідачу електронного платіжного засобу у вигляді картки, в анкеті-заяві такі дані відсутні, не надано належних первинних фінансових документів про отримання та повернення нібито кредитних коштів. Наданий позивачем документ під назвою: „Розрахунок заборгованості... є таблицею нарахувань невідомого походження, а відтак не є належним, допустимим і достовірним доказом ні руху коштів по картковому рахунку, ні розрахунком суми боргу, ні доказом існування самого боргу, якби навіть кредитний договір існував. Розрахунок не підписаний ні керівником відділення, ні головним бухгалтером філії відповідача, а відтак, в силу ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, положень ДСТУ 4163-2003 „Вимоги до оформлювання документів і п. 3.15 ДСТУ 2732: 2004 „Діловодство і архівна справа обліковим документом не являється. Жодна із сум, зазначених в Розрахунку, Відповідачем не підтверджується. Таким чином, Розрахунок є неналежним, недопустимим і недостовірним доказом. Відповідний розрахунок заборгованості представника Позивача не може вважатись обґрунтованим з тих підстав, що він не містить обчислення, порядок нарахування суми тіла кредиту, оскільки Позивачем у тіло кредиту включалися відсотки погашені за рахунок кредиту, а відтак не можна вважати заявлену до стягнення суму обґрунтованою. Із вказаного розрахунку не можливо достовірно визначити, яка саме сума заборгованості підлягає стягненню, та взагалі чи існує будь яка заборгованість. Відповідач не отримував кошти які зазначені в позові, а ні, як тіло кредиту, а ні в інший спосіб, банк безпідставно нараховував щомісяця відповідачу відсотки, які останній ніколи не визнавав та не сплачував, про те Банк самостійно погашав такі щомісячні відсотки, суми яких зарахував відповідачу як тіло кредиту. Прохали також стягнути на їхню користь витрати на правову допомогу у сумі 8000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 09.04.2020 року [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», де відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Згідно паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» сума/ліміт кредиту-до 50000 грн. Строк кредитування-240 місяців. Мета отримання кредиту-на споживчі цілі. Базова процентна ставка 3,9% в місяць( 46,8% річних), 3,7% в місяць(44,4% річних). Згідно п. п. 2.1.1.2.2.-2.1.1.2.24 Умов та Правил клієнт дає згоду , що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити, зменшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Позивач свої зобов`язання виконав, кошти відповідачу надав, проте остання свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 29.04.2024 року у відповідача утворилася заборгованість у сумі 72234,32 грн., яка складається із : 49809,99 грн.-заборгованість за кредитом, 22424,33 грн.-заборгованість за відсотками. Вказану заборгованість відповідачем до цього часу не погашено. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач свої зобов`язання у строк не виконала, що призвело до порушення прав позивача та утворення заборгованості за відповідачем. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір створює певні права та зобов`язання сторін. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що є порушенням умов договору. Відповідно до положень ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач не виконала умов договору, кошти позивачу не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 72234,32 грн., яка до цього часу так і не погашена. Представник відповідача заперечує проти отримання відповідачем кредиту, розміру наявної заборгованості та вказує на те, що відповідач не ознайомлений із умовами та правилами , про які вказує позивача. Вказують про те, що із надано позивачем розрахунку заборгованості не можливо достовірно визначити, яка саме сума заборгованості підлягає стягненню, та взагалі чи існує будь яка заборгованість . Відповідач не отримував кошти які зазначені в позові, а ні, як тіло кредиту, а ні в інший спосіб, Банк безпідставно нараховував щомісяця Відповідачу відсотки, які останній ніколи не визнавав та не сплачував, про те Банк самостійно погашав такі щомісячні відсотки, суми яких зарахував Відповідачу як тіло кредиту. Проте відповідач не надала суду контрозрахунку заборгованості, не заявила клопотання про призначення судової експертизи. Відповідач не надала суду доказів, що вона зверталась до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій по відношенню до неї, із повідомленням про те, що кредитні кошти від її імені отримала інша особа. Відповідач була вільна у виборі кредитної установи , мала змогу у повній мірі ознайомитися із усіма умовами та правилами, та відмовитися від підписання кредитного договору в разі не погодження на запропоновані умови. Доказі того, що вказаний договір був укладений поза волею відповідача суду також надано не було. Суд розцінює незгоду відповідача із даним позовом та наявною заборгованістю, як бажання уникнути відповідальності за порушення свого зобов`язання перед позивачем. Суд дійшов висновку , що сума боргу підтверджується над розрахунком заборгованості , який міститься у матеріалах справи. Враховуючи порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими , а тому із відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.04.2020 року у розмірі 72234,32 грн. , яка утворилася станом на 29.04.2024 року та яка складається із : 49809,99 грн.-заборгованість за кредитом, 22424,33 грн.-заборгованість за відсотками. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, то із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3028 грн. Клопотання представника відповідача про стягнення із позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у сумі 8000 грн. задоволенню не підлягає, та у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України такі витрати слід віднести на рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved