Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Заявник громадянин України [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення дітей, в якій просить дозволити йому, громадянину України [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Харків, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , усиновити: неповнолітню [PERSON] , [INFO] , неповнолітню [PERSON] , [INFO] , малолітню [PERSON] , [INFO] , дітей моєї дружини. Внести зміни до актового запису № 12 від 03.11.2008 року в Книзі реєстрації народжень [PERSON] , яка народилася [INFO] , зареєстрована виконавчим комітетом Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, в якому змінити призвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] » та записати усиновлювача батьком дитини, в графі "відомості про батька" вказати: батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Внести зміни до актового запису № 62 від 29.04.2010 в Книзі реєстрації народжень [PERSON] , яка народилася [INFO] , зареєстрована відділом державної реєстрації активів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції в Луганській області, в якому змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові зміни з « [PERSON] » на « [PERSON] » та записати усиновлювача батьком дитини, в графі «відомості про батька» вказати: батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Внести зміни в актовий запис № 5 від 12.01.2012 року в Книзі реєстрації про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , зареєстрована відділом державної реєстрації активів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції в Луганській області, в якому змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] » та записати усиновлювача батьком дитини, в графі «відомості про батька» вказати: батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Органу державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни і видати нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видано раніше, анулюється. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що 24.06.2025 між [PERSON] та [PERSON] . Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 1074. Між [PERSON] та дітьми склалися сімейні відносини, останній приймає участь у вихованні і утриманні дітей, дівчата називають його батьком. [PERSON] має постійну роботу, позитивну службову характеристику. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2025 провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами окремого провадження в складі одного судді і двох присяжних. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені ним вимоги про усиновлення підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи: Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Оганова В.В. просила заяву задовольнити, та зазначила, що структурним підрозділом Департаменту розглянуто та перевірено подані усиновлювачем документи, висновок органу опіки та піклування - позитивний, і це буде відповідати найкращим інтересам дітей. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просила заяву задовольнити, зазначивши, що перебуває в шлюбі із заявником, останній повністю приймає участь у вихованні її дітей. Між ними склались теплі сімейні відносини, діти вважають заявника своїм батьком, тобто [PERSON] повністю взяв на себе виконання батьківських обов`язків щодо утримання і виховання дітей. Діти ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) під час судового засідання зазначили, що бажають бути усиновленими [PERSON] , люблять та вважають його своїм батьком, не заперечують проти того, щоб були внесені зміни до прізвища та по батькові. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Крім того, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. У відповідності до ч. 2 ст. 207 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24.04.1967 в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Статтею 20 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1959 Генеральної Асамблеї ООН відзначено, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Відповідно до свідоцтва про народження від 12.01.2012 серії [NUMBER] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, [PERSON] народилася [INFO] в м. Рубіжне Луганської області, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 5. Згідно свідоцтва про народження від 03.11.2008 серії [NUMBER] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, [PERSON] народилася [INFO] в с. Середній Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 12. Відповідно до свідоцтва про народження від 29.04.2010 серії [NUMBER] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, [PERSON] народилася [INFO] в м. Кремінна Луганської області, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 62. 24.06.2025 між [PERSON] та [PERSON] . Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 1074. [PERSON] та [PERSON] спільних дітей не мають. До позовної заяви долучено засвідчену приватним нотаріусом Л.П. Жовнір заяву від 17.07.2025 [PERSON] , [INFO] , про надання згоди [PERSON] , [INFO] , на усиновлення її дітей: неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . З наданих заяв від 29.07.2025 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] не заперечують і надають згоду на їх усиновлення чоловіком матері [PERSON] . Органом опіки та піклування - виконавчим комітетом Харківської міської ради (код ЄДРПОУ: 04059243) надано висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дітей від 06.08.2025 року № 08-158/2313/2-25 в якому зазначено, що [PERSON] перебуває з 24.06.2025 у шлюбі з [PERSON] , матір`ю дітей. Остання надала письмову згоду, посвідчену нотаріусом 17.07.2025, на усиновлення дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , її чоловіком [PERSON] . Діти вважають [PERSON] своїм батьком. Матеріальні та житлово-побутові умови дозволяють [PERSON] виховувати дітей. За даними медичного висновку про стан здоров`я, [PERSON] має задовільний стан здоров`я. За даними витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", [PERSON] на території України станом на 18.07.2025, незнятої чи непогашеної судимості не має. Враховуючи викладене та відповідно до чинного законодавства України, орган опіки та піклування вважає, що усиновлення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , доцільно та відповідає інтересам дітей. Вік неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на момент подання заяви про усиновлення дитини становив - 17 (сімнадцять) років 3 (три) місяці. Вік неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на момент подання заяви про усиновлення дитини становив - 15 (п`ятнадцять) років 7 (сім) місяців 13 (тринадцять) днів. Вік малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на момент подання заяви про усиновлення дитини становив - 13 (тринадцять) років 9 (дев`ять) місяців 5 (п`ять) днів. Заявник ознайомлений з походженням та станом здоров`я дітей, яких бажає усиновити, а також з усіма правами й обов`язками усиновителя по відношенню до усиновлюваної дитини. Судом встановлено, що заявник, дружина заявника [PERSON] , неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] , малолітня [PERSON] фактично проживають всі разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання спеціалістами ССД по Київському району від 30.07.2025 та висновку про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дітей від 06.08.2025 року № 08-158/2313/2-25 виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, - матеріальні та житлово-побутові умови дозволяють [PERSON] виховувати дітей. З акту обстеження умов проживання вбачається, що для старшої доньки є відокремлена кімната, середня та малолітня доньки мають спільну кімнату. Діти забезпечені необхідним шкільним приладдям, одягом та взуттям відповідно до віку та сезону. Відповідно до висновку від 17.07.2025 про стан здоров`я заявника [PERSON] , [INFO] , за даними медичного обстеження дерматовенеролога, психіатра, фтизіатра, терапевта, нарколога, отриманих даних лабораторного дослідження на реакцію [PERSON] , віл-інфікованість, остаточний висновок - годний. За даними витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", [PERSON] на території України станом на 18.07.2025, незнятої чи непогашеної судимості не має, відомості про притягнення до кримінальної відповідальності та розшук відсутні. До матеріалів справи долучено також службову характеристику відносно солдата [PERSON] , такелажника 1-го такелажного відділення такелажного взводу роти матеріального забезпечення батальйону бойового та матеріально-технічного забезпечення військової частини [NUMBER] [INFO] , /солдат/,з 30.07.2025, відповідно до якої за своїми професійними, діловими і моральними якостями солдат [PERSON] займаній посаді відповідає. Заявником надано довідку з Пенсійного фонду України за формою ОК-5, в якій відображені відомості щодо сум заробітку [PERSON] з 2023 по липень 2025 року. Відповідно до ст. 313 ЦПК України, при розгляді справ про усиновлення, суд зобов`язаний перевірити законність підстав останнього, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи. Виходячи із змісту роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (пункт 6), вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст. 218 СК України в частині наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Принцип 6 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1959 Генеральної Асамблеї ООН проголошує, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів робить висновок про задоволення вимог заявника, виходячи з наступного. В Україні дитинство охороняється державою (ч. 3 ст.51 Конституції України). Обов`язок держави забезпечити дитині захист і піклування, необхідні для її благополуччя, узгоджується з позиціями, викладеними у визнаних в Україні міжнародно-правових актах, зокрема, у Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року (пункт 3 статті 10), Конвенції про права дитини 1989 року (стаття 3). Відповідно до статті 20 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991), дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема, усиновлення. 15.02.2011 Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)». Вказана Конвенція підписана 27.11.2008 та запроваджує сучасні правові стандарти у сфері усиновлення з метою максимального врахування найвищих інтересів дитини. Відповідно до статті 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Частиною 5 ст. 24 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону. Отже, суд звертає увагу на те, що основною і визначальною засадою усиновлення дитини є забезпечення її найвищих інтересів. Під інтересами дитини суд розуміє необхідність створення для неї сприятливих умов (як матеріального, так і морального характеру) для виховання і всебічного розвитку (у фізичному, психічному, духовному та іншому відношенні), максимально наближених, якщо це можливо, до обстановки, звичної для дитини. Забезпечення найвищих інтересів дитини - задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності з урахуванням думки дитини. Згідно ч. 2 ст. 207 СК України, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Статтею 223 СК України передбачено, що особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Згідно ч. 1 ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Відповідно до ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Відповідно до ч. 1 ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 СК України. Згідно ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина. За змістом ст. 217 СК України, згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі ст. 211 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. В ч. 2 ст. 211 СК України унормовано, що усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Статтею 9 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), що є чинною для України на підставі Закону України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)» від 15.02.2011, передбачений мінімальний вік усиновлювача. Згідно ч. 1 цієї статті, дитина може бути усиновлена лише, якщо усиновлювач досягнув установленого законом із цією метою мінімального віку; такий мінімальний вік не може бути меншим за 18 років і більшим за 30 років. Між усиновлювачем і дитиною повинна бути відповідна різниця у віці, ураховуючи найвищі інтереси дитини, бажано, щоб різниця становила принаймні 16 років. Разом з тим ч. 2 цієї статті передбачено, що у найвищих інтересах дитини закон може дозволити відступ від вимоги стосовно мінімального віку або різниці у віці: a) коли усиновлювач є другим з подружжя або зареєстрованим партнером батька чи матері дитини; b) у силу виняткових обставин. Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Заявник [PERSON] має переважне право на усиновлення дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відповідно до норм ст. 213 СК України, оскільки діти виховуються в його родині протягом тривалого часу, з їх матір`ю заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2025 року. Різниця у віці між заявником [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , складає 14 років 7 місяців 12 днів, проте, суд вважає за можливе дозволити відступ від вимоги стосовно різниці у віці між усиновлювачем та усиновлюваною дитиною, передбаченою статтею 211 СК України,

Outcome: approved