Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 01 грудня 2025 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі відповідачі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Шумська державна нотаріальна контора Тернопільської області з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, зняття заборони на нерухоме майно. 2. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями розташованого по [ADDRESS] , що належав [PERSON] на праві особистої власності на підставі реєстраційного посвідчення виданого 10 січня 1995 року Шумським БТІ виданого на підставі договору пожиттєвого утримання укладеного 09 листопада 1994 року між [PERSON] та [PERSON] . Крім того, спадщина [PERSON] складається із права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,24 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125810100:01:001:0068, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер: 338754386, дата формування 11.07.2023 р., права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,15 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125810100:01:006:0017, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер: 338755229, дата формування 11.07.2023 р., права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в с. Васьківці Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,1476 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125881500:02:001:0202, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер: 338755964, дата формування 11.07.2023 р. Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядження щодо спадкового майна не залишив. Вказує, що спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно на день його смерті проживала із ним в одному господарстві в [ADDRESS] . 08 грудня 2023 р. відповідачі звернулись до приватного нотаріуса із заявами про відмову у прийнятті спадщини в користь позивача [PERSON] та на підставі цих заяв була заведена спадкова справа №205/2024. Водночас, нотаріус постановою від 09 жовтня 2025 року відмовила останній у видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки 09 листопада 1994 року Шумською державною нотаріальною конторою Тернопільської області за реєстровим номером 806 посвідчено договір довічного утримання та накладено заборону відчуження. Таким чином, оскільки позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву, згідно якої просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали суду заяви, згідно яких просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності, позовні вимоги позивача визнали повністю. Представник третьої особи Шумської державної нотаріальної контори Тернопільської області в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2025 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 17 грудня 2025 року. Витребувано у приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. належним чином завірену копію спадкової справи № 205/2023, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із клопотанням позивача, підготовчий розгляд справи відкладено на 08 січня 2026 року, у зв`язку із клопотанням позивача, підготовчий розгляд справи відкладено на 20 січня 2026 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 20 січня 2026 року справу призначено до судового розгляду на 03 лютого 2026 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 5. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 25 листопада 1994 року зроблено відповідний актовий запис № 45, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 25 листопада 1994 року Шумським відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської області. 6. [INFO] помер [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 10 липня 2023 року зроблено відповідний актовий запис № 227, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10 липня 2023 року Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 7. На день смерті [PERSON] належало майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями розташованого по [ADDRESS] , що належав [PERSON] на праві особистої власності на підставі реєстраційного посвідчення виданого 10 січня 1995 року Шумським БТІ виданого на підставі договору пожиттєвого утримання укладеного 09 листопада 1994 року між [PERSON] та [PERSON] , земельної ділянки, яка знаходиться в м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,24 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125810100:01:001:0068, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер: 338754386, дата формування 11.07.2023 р., земельної ділянки, яка знаходиться в м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,15 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125810100:01:006:0017, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер: 338755229, дата формування 11.07.2023 р., земельної ділянку, яка знаходиться в с. Васьківці Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,1476 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125881500:02:001:0202, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер: 338755964, дата формування 11.07.2023 р. 8. Встановлено, що 09 листопада 1994 року державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори Килимар О.Д. посвідчено договір пожиттєвого утримання укладеного між [PERSON] та [PERSON] , за змістом якого, [PERSON] передав у власність [PERSON] належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями розташований за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язався пожиттєво утримувати [PERSON] , забезпечуючи усім необхідним. 9. 10 січня 1995 року Шумським БТІ вищевказане будинковолодіння зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується копією реєстраційного посвідчення, запис в реєстровій книзі № 148. 10. Із довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 3 виданої 17 червня 2025 року ФОП [PERSON] вбачається, що вартість житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] становить 263520,00 грн. Згідно примітки вбачається, що адресу житлового будинку змінено з [ADDRESS] на [ADDRESS] . 11. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 липня 1992 року відділом ЗАГС Шумської державної адміністрації Тернопільської області, позивач [PERSON] , народилась [INFO] в смт. Шумськ Тернопільської області та в графі батьки вказано [PERSON] та [PERSON] , а.з. № 41. 12. Після проведення 30 травня 2011 року за актовим записом № 113 державної реєстрації шлюбу з громадянином [PERSON] , дошлюбне прізвище позивача змінилось із « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції в Рівненській області. 13. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 березня 1972 року Шумським райбюро ЗАГС, відповідач [PERSON] , народилась [INFO] в м. Шумськ Тернопільської області та в графі батьки вказано [PERSON] та [PERSON] , а.з.№ 41. 14. Після проведення 27 липня 1991 року за актовим записом № 6 державної реєстрації шлюбу з громадянином [PERSON] , дошлюбне прізвище відповідача змінилось із « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 липня 1991 року Катеринівською сільською радою народних депутатів Шумського району. 15. Із довідки № 13.01-10/350 виданої 16 листопада 2023 року Шумською міською радою Тернопільської області та яка міститься в матеріалах спадкової справи вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом із ним проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] , донька [PERSON] , онука [PERSON] . 16. Згідно з наданою нотаріусом на ухвалу суду про витребування доказів інформацією, вбачається що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. була заведена спадкова справа № №205/2024. Вказана інформація підтверджена Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75064238 від 08.12.2023 р., Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75064270 від 08.12.2023 р., Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) № 75064230 від 08.12.2023 р. Окрім того, в матеріалах спадкової справи містяться заяви матері та баби позивача [PERSON] , [PERSON] від 08.12.2023 р., згідно яких останні відмовились від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] в користь [PERSON] . 17. Постановою приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. від 09 жовтня 2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало [PERSON] ІV. Оцінка Суду. 18. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 19. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 20. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 21. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 22. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 23. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 24. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 25. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 26. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 27. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 28. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. 29. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. 30. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 31. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 32. Із матеріалів спадкової справи встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно на день його смерті була зареєстрована та проживала із ним в одному господарстві по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 13.01-10/350 виданою 16 листопада 2023 року Шумською міською радою Тернопільської області. Окрім того, в матеріалах спадкової справи містяться заяви матері та баби позивача [PERSON] , [PERSON] від 08.12.2023 р., згідно яких останні відмовились від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] в користь [PERSON] . Разом з тим, приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Таким чином судом установлено, що позивач прийняла спадщину після смерті діда, однак позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату. 33. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 34. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 35. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. 36. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на спадкове майно не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі не може, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, її право підлягає захисту, а позовні вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про зняття заборони на нерухоме майно, суд зазначає наступне. 37. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1ст. 317 ЦК України). 38. Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). 39. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 40. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. 41. Статтею 744 ЦК України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. 42. Відповідно до ч. 2 ст. 754 ЦК України на майно, передане набувачу за договором довічного утримання (догляду), не може бути звернене стягнення протягом життя відчужувача. 43. Відповідно до ч. 2 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. 44. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №446084597 від 02.10.2025 р. вбачається, що 13.07.2007 за № 5294137 Шумською державною нотаріальною конторою накладено заборону на нерухоме майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , підстава: договір довічного утримання, б/н від 09.11.1994 р. 45. Згідно з ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. 46. Згідно з п.п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. 47. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. 48. З системного аналізу зазначених норм права випливає, що відновлення порушеного права позивача, не можливе без скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження нерухомого майна і саме на державного реєстратора покладено обов`язок вносити відомості щодо обтяжень до зазначеного реєстру. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №82614016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/1). 49. Згідно з ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952р. доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 р. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 50. В свою чергу положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 р. передбачають, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. 51. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником для зняття обтяження є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. 52. Інший правонабувач згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є спадкоємець (у разі оформлення спадщини, до складу якої входять речові права на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації згідно із цим Законом). Таким чином, позивач має право на звернення до суду з позовом для відновлення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження її майна створює перешкоди в користуванні та розпорядженні таким. Аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини враховуючи, що договір пожиттєвого утримання від 09 листопада 1994 року за реєстровим № 806 припинено у зв`язку зі смертю відчужувача, будинок після смерті відчужувача отриманий та перебував у власності [PERSON] та право власності на нього перейшло спадкоємцю [PERSON] , тому накладене на підставі договору по життєвого утримання обтяження на будинок підлягає скасуванню та виключенню з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, а позов задоволенню в цій частині. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 53. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК). В поданому позові позивач [PERSON] не просить стягнути з відповідача судові витрати за позовну вимогу. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, зважаючи на відсутність вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, а тому суд вважає можливим залишити судові витрати за сторонами. З цих підстав,

Outcome: approved