Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договорами позики, покликаючись на те, що 03 травня 2021 року, між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] , укладено Договір № 2112239739341. Так, за договором №2112239739341, товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 2100.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Крім того, 28 січня 2022 року, між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] , укладено договір № 7927024. Так, за договором № 7927024 кредитодавець зобов`язувався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в розмірі 1 000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. 01 грудня 2021 року, було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2112239739341. 10 січня 2023 року, укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2112239739341. 18 лютого 2025 року, укладено договір № 18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2112239739341. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2112239739341. Крім того, зазначив, що 26 липня 2024 року, укладено договір № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 7927024. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 7927024. Зазначає, що заборгованість відповідача складає 40613,51 грн, яку й просить стягнути на свою користь. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак така була повернута до суду. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 жовтня 2025 року, в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів та про перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості,- відмовлено за безпідставністю. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03 травня 2021 року, між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] , укладено Договір № 2112239739341. Згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 2100.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. До матеріалів справи також долучено графік платежів по вказаному договору, паспорт споживчого кредиту, повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені ЗУ «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних та осіб, яким передаються його персональні дані, інформацію щодо порядку, хронології дій щодо укладання електронного договору, вчинених заявником та ТОВ в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часту та дати таких дій, правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту "Служба миттєвого кредитування". Матеріали справи також містять розрахунок заборгованості відповідача за договором № 2112239739341, згідно якого заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2100.00 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками 13 519,80 грн., відсотки 1700 грн. /а.с.30/. В той же час, згідно розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 16 серпня 2025 року /а.с.32/, - заборгованість відповідача за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2100.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 36463.51 грн. Як вбачається з листа ТОВ «ФК «Вей фор пей», від 05 березня 2025 року, на підставі укладеного між товариствами договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» було здійснено наступний переказ грошових коштів: Деталі транзакнії: Номер карти [NUMBER] Власник карти (емітент) банк JSC OSCHADBANK Категорія карти Visa Час запиту 03.05.202 1 13:47:22 Номер договору згідно інформації від кредитора 2112239739341 Сума 2 100 [PERSON] . Крім того, 28 січня 2022 року, між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] , укладено договір № 7927024. Так, за договором № 7927024 кредитодавець зобов`язувався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в розмірі 1 000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. До матеріалів справи також долучено анкету заяву від 28 січня 2022 року, правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Мілоан», довідку про ідентифікацію, згідно якої одноразовий ідентифікатор відповідача U11659 Згідно наявних в матеріалах справи відомостей про щоденні нарахування та погашення, заборгованість відповідача за вказаним договором становить 2050.00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000.00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 850.00 грн.- заборгованість за комісіями - 200.00 грн. Як вбачається з листу від платіжної організації ТОВ «ФК «Елаєнс», на підставі укладеного між кредитодавцем та платіжною організацією договору про здійснення переказів грошових коштів платіжною організацією, 03.05.2021 здійснено переказ грошових коштів на у сумі 2100.00 грн. 01 грудня 2021 року, було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2112239739341. 10 січня 2023 року, укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2112239739341. 18 лютого 2025 року, укладено договір № 18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2112239739341. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2112239739341. Крім того, 26 липня 2024 року, укладено договір № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 7927024. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1046, 1048, 1049 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 13 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Положеннями ч. 2 ст. 41, ст. 49 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом: 1) надання ініціатором платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, в якому відкрито його рахунок; 2) надання надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції платіжної інструкції платника надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку платника на підставі наданої платником цьому надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції; 3) надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою; 4) використання користувачем платіжного інструменту для виконання платіжної операції; 5) надання платником, що є власником електронних грошей, платіжної інструкції, у тому числі шляхом використання платіжного інструменту, емітенту електронних грошей щодо виконання платіжної операції з використанням електронних грошей; 6) надання користувачем платіжної інструкції відповідному учаснику платіжної системи, у тому числі шляхом використання певного платіжного інструменту, в порядку, визначеному правилами цієї платіжної системи. Платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі. Платіжна операція з використанням електронних грошей вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача. У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Разом з тим, позивачем, на підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості за вказаними договорами не долучено документів, передбачених Законом України «Про платіжні послуги» та ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію», які підтверджують зарахування коштів на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним. На підтвердження наявної у відповідача заборгованості перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», позивачем надано договір № 2112239739341, графік платежів по вказаному договору, паспорт споживчого кредиту, повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені ЗУ «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних та осіб, яким передаються його персональні дані, інформацію щодо порядку, хронології дій щодо укладання електронного договору, вчинених заявником та ТОВ в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часту та дати таких дій, правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту "Служба миттєвого кредитування", розрахунок заборгованості відповідача за договором. Крім того, надано договір від 28 січня 2022 року, між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] , № 7927024, анкету заяву від 28 січня 2022 року, правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Мілоан», довідку про ідентифікацію, згідно якої одноразовий ідентифікатор відповідача U11659. Однак, вказані документи не містять жодного підтвердження того, що грошові кошти були передані відповідачу та зараховані на його рахунок. Щодо наданих суду листів від платіжної організації ТОВ «ФК «Елаєнс», та листа ТОВ «ФК «Вей фор пей», від 05 березня 2025 року, які ніби-то підтверджуєть перерахування саме відповідачу грошових коштів, суд зазначає наступне. Вказані листи не можуть бути визнані належними та достатніми доказами факту надання позичальнику грошових коштів. Зазначені документи, хоча й підтверджують здійснення певних фінансових операцій, не містить ключових реквізитів, які дозволяють достеменно ідентифікувати особу одержувача коштів. Зокрема, у них відсутні дані, що беззаперечно вказують на те, що розрахунковий рахунок або банківська картка, на яку було перераховано кошти, належить відповідачу у справі. Наявність лише дати, часу проведення транзакцій, суми та банку-емітенту, - не дає змоги встановити безпосередній зв`язок між проведеними операціями та конкретною фізичною особою. Таким чином, вказані листи не виконують функцію прямого доказу укладення правочину чи виконання зобов`язання саме між сторонами спору. Відповідно до вимог процесуального законодавства, тягар доведення покладається на позивача, а тому саме він зобов`язаний надати докази, які б однозначно ідентифікували особу відповідача як одержувача коштів. У даному випадку такі докази надані не були. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що надана довідка не підтверджує належним чином факту передачі коштів відповідачу, а отже, не може вважатися належним доказом на підтвердження позовних вимог. При цьому, надані позивачем розрахунки заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому такі самі по собі без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником вони не є підтвердженням наявності заборгованості. Таким чином, відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, зазначений в розрахунку, є правильним. Надані позивачем договори факторингу та витяги з реєстрів боржників до договору факторингу, які є похідними від договорів кредиту, самі по собі не є належними та достатніми доказами наявності заборгованості та її розмір за договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, підтвердження отримання останнім кредитних коштів відповідно до укладеного договору позивачем не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», що має наслідком відмову у їх задоволенні в повному обсязі. Крім того, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, необхідно покласти на позивача. На підставі ст. ст. 16, 512, 514, 516, 526, 530, 1050, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: dismissed