Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до Сарненського районного суду Рівненської області в якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 16 листопада 2024 року державним нотаріусом Сарненської державної нотаріальної контори Рівненської області Рій Катериною Юріївною за реєстровим № 550, державну реєстрацію права власності на підставі якого зареєстровано 16.11.2024року за № 404076769, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 3044895956218; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 16 листопада 2024 року державним нотаріусом Сарненської державної нотаріальної контори Рівненської області Рій Катериною Юріївною за реєстровим № 552, державну реєстрацію права власності на підставі якого зареєстровано 16.11.2024 року за № 404080532, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 3044910756218; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 16 листопада 2024 року державним нотаріусом Сарненської державної нотаріальної контори Рівненської області Рій Катериною Юріївною за реєстровим № 551, державну реєстрацію права власності на підставі якого зареєстровано 16.11.2024 року за № 404079294, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 3044905756218; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 16 листопада 2024 року державним нотаріусом Сарненської державної нотаріальної контори Рівненської області Рій Катериною Юріївною за реєстровим № 549, державну реєстрацію права власності на підставі якого зареєстровано 16.11.2024 року за № 404075812, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 3044891756218; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Україна, Рівненська область, Сарненський район, Бережницький старостинський округ Дубровицької міської ради площею, 1,0129 га, кадастровий номер 5621885900:02:001:0212 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку, що розташована за адресою: Україна, Рівненська область, Сарненський район, Бережницький старостинський округ Дубровицької міської ради площею, 1,2747 га, кадастровий номер 5621885900:02:005:0033 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку, що розташована за адресою: Україна, Рівненська область, Сарненський район, Бережницький старостинський округ Дубровицької міської ради площею, 1,2193 га, кадастровий номер 5621885900:02:005:0039 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку, що розташована за адресою: Україна, Рівненська область, Сарненський район, Бережницький старостинський округ Дубровицької міської ради площею, 1,0132 га, кадастровий номер 5621885900:02:001:0228 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства як на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання представниця позивачки [PERSON] подав письмову заяву, в якій позов підтримала, просила слухати справу у відсутність позивача. Відповідачі подали до суду заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, позов визнали. Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і його слід задовольнити. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно з витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі Сарненською державною нотаріальною конторою Рівненської області заведено справу після смерті [PERSON] . Позивачка, як спадкоємиця першої черги після смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса для отримання спадщини, однак постановою від 02.12.2025 року їй було відмовлено, оскільки свідоцтва про право на спадщину спадкодавцю були видані вже після його смерті. Згідно зі оспорюваними свідоцтвами про право на спадщину за заповітом виданими державним нотаріусом Сарненської державної нотаріальної контори Рівненської області, зареєстрованими в реєстрі за №549, 550, 551, 552, 16.11.2024 року, встановлено, що вони були видані [PERSON] після його смерті. Відповідно до пункту 4 статті 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч.2 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) зроблено висновок, що у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. Оскільки, оспорювані свідоцтва про право на спадщину є нікчемними, а закон визнання такого правочину недійсним судом не вимагає, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Відповідно до ст.1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивачка як спадкоємиця за законом прийняла спадщину, спадкодавець фактично мав у власності спірне майно, яке входять до складу спадщини, тому позовні вимоги, які є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення.

Outcome: partial