Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

[PERSON] 03.05.2019 року звернувся до Хустського районного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. У своєму позові позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка складається із вартості відновлюваного ремонту - 4173,00 грн. та вартості матеріальних збитків - 3998, 00 грн.. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2468 гривень 40 копійок, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок, виготовлення висновку експерта - 1200,00 грн. і витрат на професійну правову допомогу в сумі 500, 00 гривень. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2019 року визначено склад суду під головуванням судді Савицького С.А. Заочним рішенням Хустського районного суду від 31 травня 2023 р. позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. 07.08.2023 року відповідач по справі [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 03.10.2023 року заочне рішення від 31.05.2023 року скасовано та призначено до розгляду у загальному порядку. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 03 квітня 2025 року, суддю [PERSON] звільнено з посади судді Хустського районного суду Закарпатської області, що стало підставою проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Хустського районного суду Закарпатської області, від 14 квітня 2025 року, у зв`язку з звільненням судді [PERSON] визначено новий склад суду під головуванням судді Орос Я.В. Відповідно до ухвали Хустського районного суду від 17.04.2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди прийнято до провадження та призначено до розгляду в поряду загального позовного провадження . Позовні вимоги позивачем вмотивовані тим, що 22.01.2019 року Хустським районним судом розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ст..124 КУпАП. Постановою Хустського районного суду від 22.01.2019 року у справі №309/3475/18 провадження по справі закрито на підставі ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП . У постанові суду зазначено, що «обставини, на які посилається [PERSON] підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення та схемою місця ДТП». Оскільки позивач визнаний судом невинуватим у ДТП, а його транспортному засобу завдано пошкодження, то він змушений згідно ст..16 ЦК України звернутися до суду за захистом свого майнового права з позовом про відшкодування завданих відповідачем збитків. 10 листопада 2018 року, близько 15:00 години, [PERSON] був за кермом автомобіля «Опель Віваро» д.н.з. [NUMBER] , який стояв на узбіччі вулиці Жайворонкова в м. Хуст Закарпатської області, у цей час автомобіль УАЗ д.н.з. [NUMBER] врізався у транспортний засіб [PERSON] , а саме в праве крило, що підтверджується фотографіями. Також місце ДТП зафіксовано схематично. Схему склав поліцейський Хустського відділу поліції сержант [PERSON] , оригінал схеми міститься в матеріалах справи № 309/3475/18 у Хустському районному суді. Із фотографій з місця ДТП можна побачити, що автомобіль УАЗ д.н.з. [NUMBER] врізався в автомобіль позивача. Тобто відповідач, порушив ч.Б п.2.3 Правил дорожнього руху, а саме: не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, також порушив ч. Є п. 2.3 правил - вчинив дії, внаслідок яких завдано шкоди користувачу дороги. Окрім того, відповідач порушив п.10.1 Правил дорожнього руху, тобто перед будь-якою зміною напрямку руху водій УАЗ не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху; п.13.3 Правил також порушено відповідачем, тому що під час обгону(випередження, об`їзду) перешкоди ним не дотримано безпечного інтервалу . [PERSON] вважає, що вартість матеріального збитку, спричиненого пошкодженням його автомобіля, яка визначена у звіті №46/04/2019 від 24.04.2019 оцінювача [PERSON] та становить 8171,00 гривень, що складається із 4173,00 грн. вартості відновлюваного ремонту та 3998, 00 грн. вартості матеріальних збитків, що підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Враховуючи дані обставини позивач просить суд стягнути з [PERSON] вартість матеріальних збитків у розмірі 8171,00 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 500 гривень, а також сплачений ним судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. та виготовлення висновку експерта 1200 грн., які просить також стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] суду ствердив, що того дня він рухався на своєму автомобілі «Опель Віваро» д.н.з. [NUMBER] в м. Хуст по вул. Жайворонкова і попереду нього їхав автомобіль УАЗ д.н.з. [NUMBER] . В цей час автомобіль УАЗ увімкнув лівий показник повороту і здійснив маневр ліворуч. Побачивши це, та оскільки його смуга руху була вільна, він продовжив рух прямо, однак автомобіль УАЗ під керуванням відповідача, різко змінив напрямок руху , та почав повертати праворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. В результаті ДТП автомобіль УАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача пошкодив його ліву частину автомобіля. Після приїзду працівників поліції відносно нього було складено протокол за ст. 124 КУпАП. Постановою Хустського районного суду від 22 січня 2019 року провадження у даній справі було закрито у звязку з відсутністю у його діях складу правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Також суду ствердив, що в тексті позовної заяви наявна описка, а саме що його автомобіль отримав удар у праву частину, що не відповідає дійсності , оскільки удар він отримав у ліву частину автомобіля. Позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом направлення рекомендованого виклику з повідомленням, причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подавав. Відповідач повідомлявся шляхом направлення йому поштової кореспонденції за адресою реєстрації місця проживання. В судовому засіданні представника відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала , та просила суд відмовити в задоволенні позову. Суду ствердила, що відповідно до постанови Хустського районного суду від 22 січня 2019р. автомобіль « Опель Віваро» отримав пошкодження у праву частину, а проведена експертиза щодо вартості збитків стосується лівої частини автомобіля. Крім того , відповідач [PERSON] не визнаний винним у вчиненні ДТП , яке мало місце 10 листопада 2018 року. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідно до приписів ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2018 року, близько 15:00 години, по вулиці Жайворонкова в м. Хуст Закарпатської області, відбулася ДТП між автомобілями автомобіль УАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілем «Опель Віваро» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , Дана ДТП зафіксована схематично та підписана учасниками. Внаслідок ДТП автомобілю «Опель Віваро» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] , завдано механічні пошкодження. Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 22.01.2019 року, яка набрала законної сили, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито та підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.5). Для визначення вартості завданих збитків позивачем було замовлено експертизу в оцінювача [PERSON] та згідно наданого Висновку вбачається, що вартість відновлюваного ремонту становить 4173,33 грн. вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 3998,33 грн. (а.с.11-17). Стаття 16 ЦК України, передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту в т. ч. є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіваюча шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 761/12945/19, який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів, а також в судовому засіданні представником відповідача не доведено суду відсутність вини у ДТП відповідача [PERSON] , що, відповідно до вищевикладеного, є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди тобто відповідача [PERSON] . Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що згідно звіту №46/04/2019 від 24.04.2019 року про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Опель Віваро» д.н.з. [NUMBER] , проведеного оцінювачем [PERSON] , на який посилається позивач як на підставу обчислення суми завданої йому матеріальної шкоди, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля «Опель Віваро», державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова VIN [NUMBER] в ДТП, яка мала місце 10.11.2018 року становить 8171 гривень 00 копійок, а саме вартість відновлюваного ремонту 4173,33 грн. та вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу 3998,33 грн. (а.с.12). У даному висновку експертом чітко відображено, що ним вирахувано вартість відновлюваного ремну лише лівої частини автомобіля , а саме тієї частини, яка отримала механічні пошкодження внаслідок ДТП, що мала місце 10.11.2018 р. Враховуючи наведене , суд не бере до уваги твердження представника відповідача, про те, що експертом зроблено висновок щодо тієї частини автомобіля , яка не була пошкоджена внаслідок ДТП, що мала місце 10.11.2018 р. Також суд вважає, що у позовній заяві , а також у постанові суду від 22 січня 2019 р. наявні технічні описки у написанні сторони автомобіля , яка отримала механічні пошкодження, оскільки відповідно до схеми ДТП , яка міститься в матеріалах справи , та яка підписана обома учасниками події відображено , що автомобіль позивача отримав механічні пошкодження лівої частини автомобіля. Щодо визначеності суми, яка підлягає стягненню за завдані матеріальні збитки суд зазначає наступне. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 754/5129/15-ц, зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Враховуючі наведені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] у розмірі 4173,00 грн., що покриває вартість відновлюваного ремонту автомобіля, тобто реальну вартість втраченого майна. Щодо вимоги про стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] були понесені витрати на оплату визначення вартості матеріального збитку, проведеного оцінювачем [PERSON] (звіт №46/042019 від 24.04.2019 року) в сумі 1200 грн. У розумінні ст.133 ЦПК України дані витрати не відносяться до судових, адже оцінка вартості майна не була призначена в порядку розгляду справи та судом не залучалось спеціаліста для розгляду справи, у зв`язку з чим витрати на оплату визначення вартості матеріального збитку не підлягають стягненню з відповідача. Натомість, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені останнім витрати, пов`язані з розглядом справи, що становлять 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки розмір цих витрат відповідає критеріям співмірності, визначеним ч.4 ст.137 ЦПК України. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 768,40 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду .

Outcome: approved