Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Директор ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором № 103307598 від 28 жовтня 2021 року в розмірі 28 533,75 грн., судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, між ТОВ «Міолан» та [PERSON] 28 жовтня 2021 року укладено договір № 103307598. Договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит (перераховано кредитні кошти) в сумі 6 000,00 грн. за реквізитами (на номер банківської карти), вказаними відповідачем. 10 лютого 2022 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно до якого ТОВ «Міолан» передало (відступило) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 28 533,75 грн. Відповідач не виконував умови Договору належним чином, не сплачував платежі, в зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. Тому представник позивача просила стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 28 533,75 грн. та витрати по сплаті судового збору Крім цього, просила стягнути з відповідача в користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн. На підтвердження позовних вимог представник позивача надала: договір про споживчий кредит № 103307598 від 28 жовтня 2021 року та паспорт споживчого кредиту, графік платежів, анкету-заяву на кредит № 103307598 від 28 жовтня 2021 року, правила надання фінансових кредитів, довідку ТОВ «Міолан» про ідентифікацію, довідку АТ КБ «Приват Банк», квитанцію про переказ коштів, відомість ТОВ «Міолан» про щоденні нарахування, розрахунки заборгованості, договір факторингу між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» від 10 лютого 2022 року № 10-02/2022-50, договір про відступлення прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10-01/2023, реєстр боржників, витяг з реєстру боржників, статут та установчі документи ТОВ «Коллект Центр», договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, заявку на надання юридичної допомоги № 842 від 03 листопада 2025 року, витяг з акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28 листопада 2025 року, прайслист. Відповідач відзиву на позов не подав. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в позові просила розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач будь-яких заяв не подавав. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року відкрито провадження у справі. Прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано надати протягом 15 календарних днів з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву. А також встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив та заперечень. Одночасно повідомлено [PERSON] про розгляд справи в суді через оголошення на офіційному вебсайті судової влади. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін до суду не надійшло. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Тому суд вважає, що відповідачу відомо про розгляд даної справи у суді. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини встановлені Судом. Судом встановлено, що 28 жовтня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальність «Міолан» (надалі ТОВ «Міолан») та відповідачем [PERSON] укладено договір № 103307598 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором S65897. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит (перераховано кредитні кошти) в сумі 6 000,00 грн. строком на 15 днів. Термін повернення кредиту 12 листопада 2021 року. Комісія за надання кредиту 600,00 грн., проценти за користування кредитом 1125,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. З довідки АТ КБ «Приват Банк» від 03 листопада 2025 року вбачається, що [PERSON] 28 жовтня 2021 року було здійснено переказ коштів на карту № [NUMBER] в розмірі 6000,00 грн. Відповідно до пункту 2.2.2 Договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених пунктом 2.2.3. Договору. Згідно з пунктом 2.2.3 Договору після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Пункт 2.3.1.2. Договору передбачає пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користуватися кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Такі збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжу користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Оскільки відповідач [PERSON] продовжував користуватись кредитними коштами після завершення строку користування ними, тому договір було пролонговано на стандартних (базових) умовах на 60 днів. Згідно з відомості ТОВ «Міолан» про щоденні нарахування та погашення, встановлено, що загальна сума заборгованості за Договором складає 24 543,75 грн., з яких 5700,00 заборгованість за тілом кредиту, 18 243,75 грн. заборгованість по процентам, 600,00 грн. заборгованість по комісії. Нарахування процентів здійснювалось з 29 жовтня 2021 року по 17 січня 2022 року. 10 лютого 2022 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно до якого ТОВ «Міолан» передало (відступило) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 10 лютого 2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідача за договором № 103307598 від 28 жовтня 2021 року в розмірі 24 543,75,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10 січня 2023 року за договором № 103307598 становить 28533,75 грн. З яких 5700,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 18 243,75 грн. заборгованість по процентам на дату відступлення права вимоги, 600,00,00 грн. заборгованість по комісії, 3990,00 грн. нараховані відсотки. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 28 533,75 грн. З яких 5700,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 22 233,75 грн. заборгованість по процентам на дату відступлення права вимоги, 600,00 - комісія. Відповідач свого зобов`язання не виконав. Погашення заборгованості не здійснив. Тому, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 28 533,75 грн. Проте, суд вважає, що нарахування відсотків ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 103307598 від 28 жовтня 2021 року в розмірі 3 990,00 грн. є безпідставним. Оскільки згідно з пунктом 1 договору факторингу з ТОВ «Мілоан» від 10 лютого 2022 року, до Фактора перейшло право грошової вимоги щодо погашення заборгованості, строк платежу за якою настав (наявна вимога), тобто зобов`язання перед Клієнтом, яким є ТОВ «Мілоан», а не Фактор ТОВ «Вердикт Капітал». Подальше нарахування Фактором відсотків, тобто збільшення боргу, не передбачено умовами договору факторингу. При цьому, згідно з розрахунком ТОВ «Мілоан» нараховувало відсотки за користування кредитом протягом строку договору та пролонгацій, відповідно до пункту 1.5.2 Договору, а також протягом максимально можливих 60 днів щоденного періоду пролонгації на стандартних (базових) мовах, відповідно до пункту 2.3.1.2 Договору. Тому подальше нарахування відсотків ТОВ «Вердикт Капітал» не відповідає ні умовам договору про споживчий кредит, ні умовам договору факторингу. З цих підстав, беручи до уваги, що ТОВ «Вердикт Капітал» не мало права нараховувати відсотки за кредитним договором, розмір зобов`язання [PERSON] в Реєстрі боржників від 10 січня 2023 року визначений неправильно. Фактично до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги згідно Договору № 103307598 від 28 жовтня 2021 року в розмірі 24543,75 грн. З цих підстав суд відхиляє розрахунки заборгованості станом на 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та станом на 03 грудня 2025 року ТОВ «Коллект Центр» за договором №103307598.А бере до уваги розрахунок заборгованості ТОВ «Міолан» на загальну суму 24 543,75 грн. Де 5700,00 заборгованість за тілом кредиту, 18 243,75 грн. заборгованість по процентам, 600,00 грн. заборгованість по комісії. Оцінка Суду Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Положення частини 1 статті 1078 ЦК України передбачають, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з цим позовом представник позивача на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подала до суду розрахунок заборгованості. Враховуючи наведене, позивачем належним чином доведено факт отримання кредитних коштів відповідачем, підписання договорів та ознайомлення з його умовами, в результаті чого боржник взяв на себе зобов`язання повернення кредитів, які він не виконав в повному обсязі, тобто не здійснював часткові та своєчасні погашення. В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитними договорами перейшло до позивача. Що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 24 543,75 грн. Згідно вимог частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В порушення вимог статей 526, 530, 1054 ЦК України та умов вказаного Договору відповідачка неналежно виконала договірні зобов`язання. Прострочила платежі, згідно з умовами договору та не повернула кредитні кошти, що підтверджується належними і допустимими доказами. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат. Згідно з положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини1 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн., представник позивача надала: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, заявку на надання юридичної допомоги № 842 від 03 листопада 2025 року, витяг з акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28 листопада 2025 року, прайслист. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Що узгоджується з позицією Верховного Суду (постанова від 03 жовтня 2019 року справа № 922/445/19, додаткова постанова від 16 червня 2022 року справа № 873/244/21). Враховуючи наведене, клопотання представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу слід задовольнити. Та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр». понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою в розмірі 13 000,00 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Позивачем при подачі до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. з врахуванням коефіцієнта 0,8. Оскільки, у ході судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову на суму 24 543,75 грн., що становить 86,02 % від заявленої позивачем суми 28 533,75 грн. (24543,75 * 100 / 28533,75= 86,02%), відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 2 086,75 грн. ( 2422,40 * 86,02 / 100 = 2 086,75).

Outcome: partial