Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

До Іллінецького районного суду Вінницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 10.10.2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2037725706 на надання споживчого кредиту. Через неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів, 24.03.2023 року право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент» на підставі договору факторингу № 24/03/23. Станом на дату подання позову заборгованість перед новим кредитором становить 18 522,46 грн, з яких 17 031,20 грн тіло кредиту, 2,52 грн відсотки та 1 488,74 грн комісія. Позивач також просить стягнути понесені судові витрати: 2 422,40 грн судового збору та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, надану АБ «ОЛЬГИ КЛЕЩ». Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач, належним чином повідомлена про розгляд справи, у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву не надала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що 10.10.2021 року між АТ «ОТП БАНК» (первісний кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір № 2037725706 про надання споживчого кредиту, що підтверджується копією вказаного документа. Відповідно до умов договору, загальний розмір кредиту склав 20 241,20 гривень, з яких 19 175,92 гривень призначалися на придбання товару, 575,28 гривень на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту, а 490,00 гривень на сплату додаткових послуг банку «СМС+Довідка». Строк дії Кредитної лінії 12 календарних місяців з правом продовження. Протягом дії договору для розрахунку процентів використовувалася фіксована процентна ставка у розмірі 0.01% річних, а також встановлена кредитна лінія з місячною ставкою 5%, крім пільгового періоду. Факт надання кредитних коштів та їх використання підтверджується випискою по особовому рахунку про рух коштів за кредитним договором. 24.03.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, копія якого долучена до матеріалів справи. Відповідно до умов вказаного правочину право грошової вимоги за договором № 2037725706 перейшло до позивача, що підтверджується Актом Приймання -передачі реєстру боржників №1 до Договору факторингу №24/03/23, Актом Приймання -передачі реєстру боржників №2 до Договору факторингу №24/03/23 та Витягом з додатку до договору факторингу, де містяться дані щодо заборгованості відповідача. Виконання позивачем зобов`язань перед первісним кредитором підтверджується доказом оплати за Договором факторингу №24/03/23 (платіжна інструкція № 46 від 24.03.2023). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, утворилася заборгованість, розмір якої підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2037725706. Сума заборгованості становить 18 522,46 грн та складається з наступних нарахувань: 17 031,20 грн заборгованість за тілом кредиту, 2,52 грн заборгованість за відсотками та 1 488,74 грн заборгованість по комісії. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що умови договору № 2037725706 від 10.10.2021, відповідачем виконані не були. Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов зазначених договорів (ст. 638 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи позивач набув право вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу. Вказаний договір факторингу та попередні договори з первісним кредитором у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсними. Відповідно до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч положенню частини 1 статті 81 ЦПК України, не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені договором строки кредит не погашений. Таким чином, ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" надало належні і допустимі докази заборгованості [PERSON] за договором № 2037725706 від 10.10.2021, яка станом на день розгляду справи відповідачем не погашена. Отже, з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" заборгованість за договором № 2037725706 від 10.10.2021, в розмірі 18522,46 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Таким чином, так як позивач скористався правовою допомогою, про що свідчить договір 43115064 від 01.07.2025 про надання правової допомоги, додаткова угода №2037725706 до договору №43115064 від 01.07.2025 року, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом та детальний опис виконаних робіт адвокатом, а тому, з урахуванням вимог ст.137 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 5000,00 грн витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved