Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з указаною заявою, в якій просить: дозволити йому усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , від 20 лютого 2018 року №805, що складений Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у місті Києві, а саме: в графі «по батькові» змінити по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] »; в графі «відомості про батька» вказати: батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 06 червня 2025 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. [PERSON] має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якої записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Заявник зазначає, що дитина проживає у його сім`ї. Він виховує дитину як рідну. Між ними склалися теплі сімейні відносини, тому вважає, що усиновлення [PERSON] , [INFO] , відповідатиме інтересам дитини. Указує, що він має задовільний стан здоров`я, що не перешкоджає йому бути усиновлювачем, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, не позбавлявся батьківських прав, не був усиновлювачем іншої дитини, здійснює підприємницьку діяльність, що дозволяє йому утримувати сім`ю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 жовтня 2025 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2025 року вищевказану справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження. Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали заяву в повному обсязі з підстав, викладених у ній та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації не заперечувала проти задоволення заяви. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву [PERSON] про усиновлення дитини та просила її задовольнити. Вислухавши заявника та його представника, представника заінтересованої особи - Служби у справах дітей Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації та заінтересованої особи [PERSON] , вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до положень статті 51 Конституції України, статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом установлено, що заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06 червня 2025 року. [PERSON] має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим повторно 20 березня 2019 року. Відповідно до вказаного свідоцтва про народження батьком дитини записаний [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 04 липня 2025 року відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення ним малолітньої дитини його дружини - [PERSON] , [INFO] , оскільки між ним та дитиною склалися теплі сімейні стосунки. Він виховує дитину як рідну, а вона вважає його батьком, а тому усиновлення буде відповідати найкращим інтересам дитини. Статтею 207 СК України визначено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини першої статті 208 СК України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Згідно з частинами першою-третьою статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (стаття 223 СК України). Відповідно до частини першої-другої статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При встановленні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Згідно із положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. В окремих випадках закон дозволяє проведення усиновлення без згоди батьків дитини (стаття 219 СК України). Так, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнано безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавленні батьківських прав щодо дитини , яка усиновлюється. Відповідно до статті 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин першої-третьої статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам (пункт 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Судом установлено, що [PERSON] є працездатною особою, має стабільний дохід, є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується довідкою від 13 серпня 2025 року (а. с. 23). Відповідно до висновку про стан здоров`я особи, виданого 25 липня 2025 року Київською клінічною лікарнею на залізничному транспорті № 3 заявник патологій не має. Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Департаменту інформатизації МВС України [PERSON] , станом на 25 липня 2025 року, є особою, стосовно якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості, про розшук відсутні (а. с. 22). Заявник разом із дружиною [PERSON] та її малолітньою дитиною [PERSON] проживають у квартирі [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а. с. 26). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 02 липня 2025 року. Відповідно до акта обстеження умов проживання від 24 листопада 2025 року [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та дитиною [PERSON] проживають у квартирі [ADDRESS] . Стан помешкання відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Кімнати мебльовані як вітальня, спальня батьків та дитяча. В дитячій кімнаті створені належні умови для проживання дитини: встановлено дитяче ліжко, робоча зона, шведська стінка, шафа, стелажі, тумба, телевізор. Зі змісту висновку Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам малолітнього [PERSON] , [INFO] , вбачається, що адміністрація вважає за доцільне усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянином [PERSON] та що таке усиновлення відповідає інтересам дитини. Матеріали справи містять нотаріально посвідчену заяву матері [PERSON] , про надання згоди на усиновлення її сина заявником. Що стосується дитини, яку заявник має намір усиновити, судом установлено, що [PERSON] , народився [INFO] у місті Київ, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 20 березня 2019 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у місті києві серії [NUMBER] . Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 13 листопада 2025 року № 88 [PERSON] , [INFO] , має лійкоподібну деформації грудної клітини ІІІ ступеню, дитина має статус «Інвалід з дитинства» з 06 травня 2025 року. Матір дитини - [PERSON] з 06 червня 2025 року перебуває з заявником у зареєстрованому шлюбі. Батьком дитини зазначений [PERSON] відомості про якого записані відповідно до частин першої статті 135 СК України. Крім того, з висновку Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам малолітнього [PERSON] , вбачається, що було проведено бесіду з малолітнім [PERSON] щодо з`ясування його думки про усиновлення та відношення до [PERSON] . Під час бесіди з`ясовано, що [PERSON] має з [PERSON] теплі взаємовідносини, називає його «тато», іншого батька не знає. [PERSON] розповів як проводить вільний час з [PERSON] . Під час бесіди [PERSON] поводив себе привітно та доброзичливо, спокійно відповідав на питання. Згідно зі статтею 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача, у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Відповідно до вимог статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Положеннями статті 233 Сімейного кодексу України визначено, що на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Принцип 6 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що у судовому засіданні встановлено, що усиновлення [PERSON] , [INFO] , не суперечить його інтересам, заявник фізично здоровий, здатний створити для дитини належний матеріально-побутовий рівень проживання, бажає усиновити дитину, спроможний забезпечити їй належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя і може бути його усиновлювачем, тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Крім цього, для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог частини першої статті 228 СК України роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. У порядку частини четвертої статті 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved