Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

[PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] , які належать їй на підставі договорів купівлі-продажу від 09.04.2020 та 05.02.2020 відповідно, що підтверджено їх оригіналами, які долучені до матеріалів справи та досліджені судом. Звертаючись до суду позивач [PERSON] зазначила, що у жовтні 2021 року між нею та [PERSON] була досягнута усна домовленість щодо того, що [PERSON] продає їй, [PERSON] (попереднє прізвище, ім`я [PERSON] , вказані квартири, а вона у свою чергу передає їй грошові кошти на загальну суму 67 000 доларів США, які є фактично платою за квартири, тобто авансом. На підтвердження вказаного твердження суду надані оригінали розписок в отриманні грошей від 20.10.2021, які складені у місті Дніпрі. Так, відповідно до тексту першої розписки від 20.10.2021 (а.с.205 т.1) « [PERSON] , громадянка Білорусі, […], сьогодні 20.10.2021, негайно по скоєнні розписки отримала від [PERSON] , громадянина України, […], 27 000 доларів США (двадцять сім тисяч доларів США) завдатку за квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 41,8 кв.м., копії документів додаються. У разі моєї відмови від продажу квартири гроші у розмірі 27 000 доларів США (двадцять сім тисяч доларів США) зобов`язуюсь повернути (також я надаю право на безкоштовне проживання у належній мені на праві власності квартирі). Документи, необхідні для оформлення договору купівлі-продажу зобов`язуюсь підготувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, починаючи з дня отримання грошей. У свою чергу, я, [PERSON] , зобов`язуюсь не продавати, не виставляти і не пропонувати на продаж вищевказане нерухоме майно. Гроші за вищевказаний будинок по розписці отримала від [PERSON] сповна, претензій не маю. Дана розписка написана мною власноруч, добровільно, при свідках. (підпис) [PERSON] Свідки: 1. [PERSON] , [INFO] […]. Угода укладена добровільно і гроші отримані у моєї присутності: (підпис) [PERSON] . 2. [PERSON] , [INFO] , […]. Угода укладена добровільно і гроші отримані у моєї присутності: (підпис) [PERSON] . Відповідно до тексту другої розписки від 20.10.2021 (а.с.206 т.1) « [PERSON] , громадянка Білорусі, […], сьогодні 20.10.2021, негайно по скоєнні розписки отримала від [PERSON] , громадянина України, […], 40 000 доларів США (сорок тисяч доларів США) завдатку за квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 70,6 кв.м., копії документів додаються. У разі моєї відмови від продажу квартири гроші у розмірі 40 000 доларів США (сорок тисяч доларів США) зобов`язуюсь повернути (також я надаю право на безкоштовне проживання у належній мені на праві власності квартирі). Документи, необхідні для оформлення договору купівлі-продажу зобов`язуюсь підготувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, починаючи з дня отримання грошей. У свою чергу, я, [PERSON] , зобов`язуюсь не продавати, не виставляти і не пропонувати на продаж вищевказане нерухоме майно. Гроші за вищевказаний будинок по розписці отримала від [PERSON] сповна, претензій не маю. Дана розписка написана мною власноруч, добровільно, при свідках. (підпис) [PERSON] Свідки: 1. [PERSON] , [INFO] […]. Угода укладена добровільно і гроші отримані у моєї присутності: (підпис) [PERSON] . 2. [PERSON] , [INFO] , […]. Угода укладена добровільно і гроші отримані у моєї присутності: (підпис) [PERSON] . З висновку експерта №СЕ-19/117-25/9205-ПЧ від 14.05.2025 судом встановлено, що підпис від імені [PERSON] , що у розписці в отриманні грошей від 20.10.2021, про те, що [PERSON] отримала від [PERSON] 27 000 доларів США (двадцять сім тисяч доларів США) завдатку за квартиру виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням її підпису в результаті попереднього тренування; підпис від імені [PERSON] , що у розписці в отриманні грошей від 20.10.2021, про те, що [PERSON] отримала від [PERSON] 40 000 доларів США (сорок тисяч доларів США) завдатку за квартиру виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням її підпису в результаті попереднього тренування. За змістом дослідженого судом в оригіналі в мобільних телефонах, наданих сторонами, особистого листування у застосунку «Вайбер» між [PERSON] та [PERSON] випливає, що листування між ними розпочалось 04.03.2024 та завершилось 10.03.2024. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Поняття попереднього договору визначено у ч.1 ст.635 ЦК України. Так, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена у письмовій формі. Статтею 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Приписами ст.570 ЦК України встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Частиною 2 ст.570 ЦК України регламентовано, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. У цій справі позивач просила стягнути з [PERSON] грошові кошти за договором авансу (завдатку), який оформлений розписками від 20.10.2021, у розмірі 2 696 649,50 грн (67 000 доларів США за курсом станом на 10.06.2024), а також на підставі ст.625 ЦК України 1 089 226,13 грн інфляційного збільшення, 240 827,21 грн. штрафних санкцій, а всього 4 026 702,84 грн. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України). Приписами ч. 2 ст.78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У цій справі, обов`язковому доведенню підлягав факт наявності договірних відносин між сторонами, а також порушення прав позивача у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань. Оцінюючи надані позивачем суду оригінали розписок від 20.10.2021 суд вважає, що вони, у розумінні ст. 79 ЦПК України, є недостовірними доказами, оскільки проведеною у справі почеркознавчою експертизою встановлено, що підпис від імені [PERSON] , що у розписці в отриманні грошей від 20.10.2021, про те, що [PERSON] отримала від [PERSON] 27 000 доларів США (двадцять сім тисяч доларів США) завдатку за квартиру виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням її підпису в результаті попереднього тренування; підпис від імені [PERSON] , що у розписці в отриманні грошей від 20.10.2021, про те, що [PERSON] отримала від [PERSON] 40 000 доларів США (сорок тисяч доларів США) завдатку за квартиру виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням її підпису в результаті попереднього тренування, а відтак суд відхиляє їх як доказ виникнення між [PERSON] та [PERSON] договірних відносин щодо укладення договору авансу на підтвердження зобов`язання [PERSON] продати належні їй квартири [PERSON] і на забезпечення його виконання. На виконання ч. 5 ст. 106 ЦПК України у вказаному вище висновку експерта зазначено, що експертиза проведена на підставі ухвали суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Щодо клопотання представника позивача про визнання висновку експерта неналежним доказом у зв`язку з тим, що зразки для експертизи були відібрані невідомо ким і невідомо коли у [PERSON] для дослідження, а також які зразки були відібрані у [PERSON] , суд зазначає, що воно є надуманим та відхиляє його, оскільки у підготовчому судовому засіданні, за участю представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] , суду, відповідачем [PERSON] надані вільні зразки для експертизи, а також судом відібрані експериментальні зразки почерку [PERSON] , які прошиті та долучені до матеріалів справи та занесені до опису справи. (протокол п/с/з № 3792259 від 16.12.2024). Матеріали цивільної справи, у відповідності до Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказ Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), скеровані до експертної установи. Крім того, суд зазначає, що експерт, за клопотанням представника позивача, була допитана у судовому засіданні, та, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, показала суду, що під час проведення експертизи в якості порівняльного матеріалу нею були використано вільні зразки підпису [PERSON] , умовно-вільні зразки підпису та почерку [PERSON] , а також експериментальні зрази підпису [PERSON] , які містяться в матеріалах справи. Таким чином, суд вважає, що висновок почеркознавчої експертизи №СЕ-19/117-25/9205-ПЧ від 14.05.2025 є належним, достовірним та допустимим доказом, у цій справі, а тому приймається судом. Щодо дослідженого судом листування між [PERSON] та [PERSON] суд зазначає, що воно мало місце в період з 08.03.2024 по 10.03.2024 і його зміст не містить жодного повідомлення про обставини, які є предметом доказування у даній справі, а відтак не має доказового значення у справі. Щодо фотографій мобільного телефону з листуванням в період з 08.10.2021 по 02.03.2022 нібито між [PERSON] та [PERSON] , які додані до відповіді на відзив, суд їх до уваги не приймає, оскільки [PERSON] не змогла надати суду для огляду оригінал вказаного електронного доказу та пояснити де знаходиться мобільний телефон, який містить вказане листування і фото якого долучені до відповіді на відзив, а сторона відповідача категорично заперечувала існування такого листування та факт знайомства сторін у 2021 році. При суд зазначає, що сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Тобто, [PERSON] не зобов`язана доводити суду те, що цього листування не було, оскільки саме [PERSON] повинна була довести суду, що це листування мало місце та підтвердити це достовірними та належними доказами, але цього не зробила. Щодо допиту свідків суд зазначає, що судом було задоволено клопотання сторони позивача про допит свідків [PERSON] та [PERSON] , які зазначені у розписках, але на час судового розгляду свідок [PERSON] помер, а свідок [PERSON] перебуває у лавах ЗСУ, що унеможливило його допит у судовому засіданні з незалежних від суду причин. Враховуючи викладене, позивачем не було доведено обставин, якими вона обґрунтовує порушення своїх прав у цій справі, оскількивона не надала суду жодного належного та достовірного доказу того, що між нею та [PERSON] 20.10.2021 було укладено договір авансу, який оформлений розписками, за якими [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у сумі 67 000 доларів США авансу за продаж належних їй квартир, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Щодо розподілу судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. (ч.1 ст.133 ЦПК України) Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до п. 1, п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати на залучення свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів тощо. Відповідач [PERSON] понесла витрати по оплаті рахунку №85/137 від 24.04.2025 за проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 12 301,32 грн, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, оскільки у задоволенні позову відмовлено. Приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником відповідача у відзиві та у судовому засіданні 22.01.2026, тобто до закінчення судових дебатів, зроблена заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне встановити відповідачу строк у п`ять днів після ухвалення рішення суду для подання суду доказів на підтвердження витрат, які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи.

Outcome: approved