Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 17 012,31 грн та 3028,00 грн судового збору. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Представник позивача в обґрунтування позовної заяви зазначив, що між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 29-0104-23-00002 від 25.05.2023, згідно з яким, позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля «Nissan» д.р.н. [NUMBER] . 11.12.2023 сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу «Сеат» р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу «Ніссан» р.н. [NUMBER] . Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 20.03.2024 по справі № 756/16682/23, відповідача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 11.12.2023. Позивач відповідно до умов договору виплатив страхове відшкодування у розмірі 166 392,96 грн та доплату в розмірі 3 820,00 грн, а разом 170 212,96 грн. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Seat» д.р.н. [NUMBER] була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів № АТ4710532. Позивач звернувся до страхової коміпанії відповідача із заявою № 50102 від 27.12.2023 на виплату страхового відшкодування за полісом №АТ4710532, за яким страхова компанія відповідача здійснила виплату в розмірі 149 380,65 грн та доплату у розмірі 3 820,00 грн, а разом 153 200,65 грн, яка не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту № 29-0104-23-00002. У поданих запереченнях (на відповідь на відзив) представник відповідача зазначає, що Процесуальній дії у справі Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.08.2025 матеріали справи передано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2025 матаріали справи передано за підсудністю до Таращанського районного суду Київської області. 07.10.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею в указаній судовій справі визначено суддю Зінкіна В.І. 08.10.2025 судом, з відділу реєстрації місця проживання управління «ЦНАП» виконкому Таращанської міської ради, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача. Ухвалою суду від 10.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі на 09 год 00 хв 24.11.2025. Протокольною ухвалою суду від 04.11.2025 судове засідання відкладено до 17.12.2025 у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Відповідно до наказу голови суду від 07.11.2025 № 25-В, головуючий суддя Зінкін В.І. з 24.11.2025 по 10.12.2025 перебував у щорічній відпустці. Представник позивача Сечко С.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити. Відповідач в судові засідання 08.01.2026 та 02.02.2026 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 20.03.2024 у справі ЄУН 756/16682/23 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами (а.с.10-11 т.1). Вказаною постановою встановлено, що 11.12.2023 о 15:00 год [PERSON] , керуючи транспортним засобом, легковим автомобілем «Seat» моделі «Toledo» реєстраційний номер [NUMBER] , у м. Києві по вул. Полярна перед перехрестям по вул. Петра Калнишевського, не дотримався безпечного інтервалу, не вибрав безпечної швидкості руху, унаслідок чого скоїв зіткнення з іншим транспортним засобом легковим автомобілем марки «Nissan» моделі «Juke» реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався попереду. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень із матеріальними збитками. Отже, [PERSON] порушив пункти 12.1, 13.1 ПДР, чим учинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Також, 11.12.2023 о 15:00 год [PERSON] керував транспортним засобом, легковим автомобілем марки «Seat» моделі «Toledo» реєстраційний номер [NUMBER] , у м. Києві по вул. Полярна перед перехрестям по вул. Петра Калнишевського. Після зупинки, в [PERSON] було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, на місці за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager» та в лікаря нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку [PERSON] відмовився. Отже, [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, як керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, винуватість [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та доказуванню під час розгляду даної справи не підлягає на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Власником транспортного засобу Nissan Juke, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (а.с.13-14). Транспортний засіб Nissan Juke, реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований [PERSON] у ПАТ «СК «УСГ» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (щасливе каско) № 29-0104-23-00002 від 25.05.2023, згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля (а.с.5-12). 11.12.2023 [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.18). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 31.01.2024 та отримано рахунок № х6014738 від 22.12.2023, № х6126031 від 30.01.2024 ФОП [PERSON] , відповідно до яких вартість ремонту транспортного засобу склала 166 392,96 грн, 3 820,00 грн (а.с.21-25). На підставі звернення [PERSON] , ПАТ «СК «УСГ» було затверджено: страховий акт № ОСКА-293 та розрахунок суми страхового відшкодування від 26.12.2023, якими було встановлено розмір страхового відшкодування 166 392,96 грн (а.с.26); страховий акт № ОСКА-293/1 та розрахунок суми страхового відшкодування від 01.02.2024, якими було встановлено розмір страхового відшкодування 3 820,00 грн (а.с.27). 26.12.2023 ПАТ «СК «УСГ» було здійснено виплату на рахунок ФОП [PERSON] , страхового відшкодування у розмірі 166 392,96 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 101694 від 26.12.2023 (а.с.28). 02.02.2024 ПАТ «СК «УСГ» було здійснено виплату на рахунок ФОП [PERSON] , страхового відшкодування у розмірі 3 820,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 55117 від 02.02.2024 (а.с.29). Загалом фактичні витрати позивача склали у розмірі 170 212,96 грн. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Seat Toledo, реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПАТ «HACK «ОРАНТА» згідно полісу серії АТ № 004710532 (а.с.32). ПАТ «СК «УСГ» звернулася до страхової компанії відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою № 50102 від 27.12.2023 на виплату страхового відшкодування за полісом №АТ4710532 (а.с.19). 26.04.2024 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було здійснено виплату в розмірі 149 380,65 грн (а.с.30), а 15.07.2024 у розмірі 3 820,00 грн (а.с.31), а всього 153 200,65 грн. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права За частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України). За частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). За правилами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи)перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.09.2022 у справі № 727/182/21 (провадження № 61-11749св21)). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1. ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Суд враховує, що позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів (щасливе каско) № 29-0104-23-00002 від 25.05.2023 відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих власнику пошкодженого транспортного засобу Nissan Juke, реєстраційний номер [NUMBER] . У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто, відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації. З урахуванням того, що виплачене ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (страховик винуватця ДТП) страхове відшкодування у розмірі 153 200,65 грн не покриває суму виплаченого страхового відшкодування, то різницю в розмірі 17 012,31 грн слід стягнути з відповідача на підставі ст. 1194 ЦК України. З огляду на вказане, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). В силу ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved