Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

17.11.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: - стягнути з відповідача суму заборгованості за Кредитним договором № 79653586 в розмірі 17560 грн, з яких 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2700,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 4860,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень. Позовна заява подана представником Дергуновою Анною В`ячеславівною, яка діє на підставі довіреності від 05.12.2025 строком дії до 31.12.2025. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03.05.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 79653586. Сума кредиту становить 10 000 гривень, строк позики 30 днів, проценти ставка фіксована 0,90 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%, Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на весь строк користування кредитом 12 700 грн. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21. Таким чином позивач набув право вимоги за Кредитним договором № 79653586 від 14.06.2021. Однак відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку банк і просить стягнути. Ухвалою суду від 05.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. На офіційну адресу відповідача було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, яка 22.12.2025 повернулася до суду з відміткою «вручено особисто». Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини. Відповідно до ст. 526, 530, 599 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним . Виходячи з положень статей 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Судом встановлено, що 03.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено Договір № 79653586. Відповідно до даного договору кредитор зобов`язався надати відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 гривень строком на 30 днів до 01.06.2024, процентна ставка 0,90%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою 2,70%, пеня 2,7 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1925,33%, орієнтовна загальна вартість позики 12700,00 грн. Договір № 79653586 укладений в електронній формі і підписаний за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора 21400. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит встановлено, що загальна вартість кредиту становить 12 700 грн. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору. 14.06.2021 було укладено договір факторингу № 14/06/21 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно пункту 1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 є невід`ємною частиною договору. Згідно пункту 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно пункту 1.3 договору факторингу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується протягом 30 робочих днів з дати підписання акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, зобов`язується направити простою кореспонденцією через відділення Укрпошти або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції, підготовлені за формою згідно додатку № 3 цього договору, письмові повідомлення боржникам про відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», повідомити боржників про відступлення клієнтом права вимоги заборгованості фактору. Згідно пункту 3.7 договору факторингу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» будь-які грошові кошти, отримані від боржників на виконання ними своїх зобов`язань за договорами позики, право вимоги за якими відступлено фактору, після передачі права вимоги до фактора. Додатковою угодою №7 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 від 13.06.2022 сторони домовилися викласти пункт 9.1 Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 в редакції, що даний договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності…даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік». Відповідно до Додаткової угоди № 37 від 25.09.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 встановлено, що «загальна сума прав вимоги, що відступається згідно реєстру боржників № 31 від 25.07.2024 становить .. В якості ціни продажу згідно реєстру боржників №32 від 25.07.2024 фактор сплачує клієнту суму грошових коштів, яка становить .. від основної суми заборгованості (тіло кредиту). Згідно до реєстру боржників № 32 встановлено, що під номером 1499 боржником є відповідач, кредитний договір № 79653586 від 03.05.2024, сума заборгованості 17 560 гривень, яка складається з 10 000 - заборгованість за основною сумою боргу, 2700,00 заборгованість за відсотками, 4860,00 заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором позики № 79653586 від 03.05.2024 за період з 25.09.2024 по 18.09.2025 відповідач має заборгованість в сумі 17 560 грн, яка складається з 10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 2 700 грн заборгованість за відсотками, 4 860 грн заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст.ст. 516, 517 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Позивачем до позовної заяви долучено належним чином засвідчені Договір факторингу, Акт прийому -передачі Реєстру Боржників від 25.09.2024 та Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу, які оформлені у відповідності до ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, є належними та допустимими. При цьому, суд враховує, що жодних доказів щодо визнання вказаного Договору факторингу недійсним чи їх оскарження сторона відповідача суду не надала. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (частина друга статті 1078 ЦК України). 14.06.2021 було укладено договір факторингу № 14/06/21 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. І на підставі даного договору факторингу було укладено Додаткову угоду № 37 від 25.09.2024 у відповідності до чинного законодавства. Таким чином, внаслідок послідовного укладення договору факторингу та додаткових угод до нього, права вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до позивача. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у Постанова від 07.01.2026 у справі № 727/2790/25. Вирішуючи спір про невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором перед позивачем, суд вважає за необхідне насамперед з`ясувати обставини, що підтверджують наявність надання позики відповідачу. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Разом із тим позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт зарахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору на рахунок відповідача. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, за винятком випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував заявлені вимоги, та зазначив докази на їх підтвердження. Водночас позивач не заявляв клопотань про вжиття заходів забезпечення доказів, не зазначав про наявність доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою з поважних причин, а також не звертався до суду з клопотанням про витребування таких доказів. Крім того, у позовній заяві позивач просив розглянути справу за його відсутності та не заявляв клопотань про витребування додаткових доказів чи інших документів, необхідних для підтвердження заявлених вимог. Навпаки у резолютивній частині позовної заяви вказав на можливість розгляду справи за наявними у справі доказами. Отже, позивач на власний розсуд реалізував надані йому процесуальні права та визначив обсяг доказів, на які посилається, а тому відповідно до положень статті 12 ЦПК України несе ризик настання негативних процесуальних наслідків, пов`язаних із невчиненням відповідних процесуальних дій. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18, провадження № 61-17205ск19. Додані до позовної заяви копії договору позики, копії договорів факторингу, а також роздруківки розрахунків заборгованості за договорами самі по собі не підтверджують факту отримання відповідачем кредитних коштів. Посилання позивача на роздруківки розрахунків заборгованості як на належний та достатній доказ обґрунтованості позовних вимог є необґрунтованими, оскільки такі розрахунки є внутрішніми документами фінансової установи позивача та складені в односторонньому порядку. Вказані документи не містять відомостей, які б дозволяли суду перевірити реальність передачі кредитних коштів відповідачу, зокрема не підтверджують факт зарахування грошових коштів на рахунок позичальника, рух коштів за особовим рахунком, порядок та підстави нарахування процентів, пені чи інших штрафних санкцій. За відсутності належних і допустимих доказів фактичного отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними, подані позивачем розрахунки заборгованості не можуть бути покладені судом в основу висновків про наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.05.2020 у справі №219/1704/17, провадження №61-1211св19. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, за винятком випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з тим, що позивачем не доведено факт перерахування кредитних коштів відповідачу, тобто не підтверджено виконання умов кредитного договору, відсутні належні підстави для стягнення на його користь заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками. Відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн. Оскільки у позові відмовлено, підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed