Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

У червні 2025 року позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з останньої заборгованість за послуги з постачання теплової енергії з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних у сумі 98037,96 грн, яка утворилася за період з 01.10.2021 по 01.05.2025 року, а також судовий збір у розмірі 3028 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги послався на те, що відповідачці надавалися послуги з централізованого теплопостачання в квартиру за адресою: [ADDRESS] , однак свої зобов`язання щодо оплати послуг з постачання теплової енергії остання виконувала неналежним чином, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 09.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні, призначеному на 29.07.2025 року о 09 год. 45 хв., протокольною ухвалою було оголошено перерву до 09 год. 30 хв. 30.09.2025 року за клопотанням відповідача [PERSON] для надання останньою доказів на підтвердження часткової сплати заборгованості. 30.09.2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви для отримання та надання нею до суду акту звірки розрахунків між [PERSON] та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». До клопотання відповідач долучила, зокрема рахунки на оплату послуги з централізованого опалення за жовтень 2022 року, квітень 2023 року, липень 2025 року, з якої слідує, що борг за особовим рахунком [NUMBER] станом на 31.07.2025 року складає 84159,93 грн. В зв`язку з цим протокольною ухвалою від 30.09.2025 року судове засідання було відкладено на 25.11.2025 року на 10 год. 20 хв. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 25.11.2025 року було задоволено клопотання відповідача [PERSON] та відкладено судове засідання на 24.12.2025 року на 11 год. 40 хв. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 24.12.2025 року було задоволено клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів та витребувано в ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» документи, що підтверджують факт наявності заборгованості за послугу з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] та її розмір. У судовому засіданні було оголошено перерву до 02.02.2026 року до 09 год. 40 хв. 26.01.2026 року, на виконання вимог ухвали суду від 24.12.2025 року, представник ПОВКПТГ «Полтаватеплоенерго» Титаренко В.Г. направила до суду лист, у якому вказала, що по особовому рахунку [NUMBER] , відкритому за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за послугу з постачання теплової енергії станом на 01.01.2026 року складає 93079,61 грн. Представник позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до суду не з`явився, юрисконсульт юридичної служби Титаренко В.Г. надіслала до суду клопотання, в якому розгляд справи просила проводити без участі представника підприємства за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, що оплати згідно заявлених позовних вимог підприємства, відповідачем не проводились. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином. Зокрема, судова повістка про виклик до суду, а також ухвала суду від 24.12.2025 року були вручені [PERSON] під розписку 05.01.2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта». У судовому засіданні, що відбулося 24.12.2025 року, відповідач [PERSON] визнала факт наявності у неї заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, однак висловила свою незгоду з наданим позивачем розрахунком, наполягала на звірці суми боргу із позивачем. Таким чином, відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленою про розгляд судом цивільної справи, учасником якої вона є, а також про дату, час та місце судового засідання. Разом із цим, електронною поштою 02.02.2026 року [PERSON] вкотре подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на форс-мажорні обставини, зокрема складні погодні умови. Вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає, що відповідачу було надано достатньо процесуального часу на реалізацію своїх процесуальних прав сторони у справі шляхом подання відповідних заяв по суті спору, проте [PERSON] своїми процесуальними правами не скористалася, право надати відзив на позовну заяву відповідач не реалізувала. Суд також бере до уваги, що відповідач [PERSON] мала процесуальну можливість скористатися своїм правом на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте відповідних заяв до суду від останньої не надходило. Статтею 275 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства (ч.2 ст.121 ЦПК України). Європейський суд з прав людини у рішенні «Вергельський проти України» вказав, що розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів. Суд бере до уваги, що сторонам були створені належні умови для реалізації своїх прав, передбачених ЦПК України, в тому числі й на захист, надання суду усіх необхідних доказів, заперечень (за наявності) щодо вказівки на незгоду з будь-якою із обставин викладених у вимогах сторони процесу, та надано достатньо часу для підготовки до судового розгляду справи. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Таким чином, вбачається, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з процесуальних питань. Проте, відповідач своїм правом наданим відповідно до ст.178 ЦПК України не скористалася, відзив на позов не подала та не надала контррозрахунку заборгованості. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Згідно із ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Перелік підстав, за яких суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого ЦПК України строку, визначений у ч.2 ст.223 ЦПК України. Беручи до уваги викладене, в даному випадку підстави для відкладення судового засідання, передбачені ст.223 КПК України, судом не встановлено, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Пунктами 1, 2 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Разом із цим, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, оцінюючи докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що взаємовідносини між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачем по наданню послуг з теплопостачання та постачання гарячої води регулюються Житловим кодексом України та Індивідуальним договором про надання послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання. Згідно із ч.1, п.п.3, 4 ч.2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Таким чином, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуги із постачання теплової енергії. Відповідно до п.6 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно із п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Також, відповідно до п.1 ч.2 ст.7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Взаємовідносини між позивачем та відповідачем врегульовано індивідуальними договорами про надання послуг. Індивідуальні договори, що є публічними договорами приєднання, та набули чинності з 01 грудня 2021 року, встановлюють порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води (далі - Договір), текст таких розміщений на офіційному сайті підприємства http://te.pl.ua. Згідно із пунктом 5 Договору позивач взяв на себе зобов`язання надавати комунальні послуги в строки і на умовах, що визначені цим Договором. Цьому обов`язку кореспондує і обов`язок споживача оплачувати надані послуги своєчасно та в повному обсязі. Нарахування за надані позивачем послуги здійснюються у відповідності до встановлених тарифів, які: - введені в дію з 01 грудня 2020 року постановою НКРЕКП від 30.11.2020 року № 2269 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»; - введені в дію з 01 листопада 2021 року рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 року № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», які були застосовані до споживачів категорії «населення» після завершення опалювального сезону 2021-2022, тобто з 01 травня 2022 року; - введені в дію з 01 жовтня 2022 року рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 року № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго». Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb-naselennya/. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із частиною 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: - плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; - плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 30 Договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: - плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830 - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2021 року № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; - плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://te.pl.ua/tariff/tarifi-dlya-potreb-naselenny/; - плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1182 - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 року № 1023, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу спожитої гарячої води або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку. Відповідно до пункту 32 зазначеного Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісячно у фіксованому розмірі. У разі застосування двоставкового тарифу умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісячно протягом року. Підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] . Нарахування за надані позивачем послуги здійснюються у відповідності до встановлених тарифів. Розмір плати за надані послуги становить: за послуги постачання теплової енергії: умовно-змінна частина плати по двоставковому тарифу 1248,25 грн/Гкал (протягом опалювального періоду); умовно-постійна частина плати 1150,68 грн (щомісячно протягом року); плата за абонентське обслуговування - 29,38 грн. З Відповіді № 2298628 від 02.02.2026 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідач [PERSON] є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] (Реєстраційний номер: 1143753653101, дата реєстрації: 06.01.2017). Зазначена обставина не оспорювалася відповідачкою в ході судового розгляду справи. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідач [PERSON] являється власницею названої квартири, а тому на неї покладено обов`язок її утримання та відповідно здійснення розрахунків за отримані житлово-комунальні послуги. Однак, свої зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання відповідач належним чином не виконувала, в зв`язку з чим за період з 01.10.2021 року по 01.05.2025 року за нею утворилася заборгованість у розмірі 85619,75 грн, що вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості. Доводи відповідача [PERSON] щодо незгоди з розміром нарахованої заборгованості не підтверджені належними і допустимими доказами, в зв`язку з чим судом до уваги не беруться. Зокрема, відповідачем не надано суду жодного контррозрахунку заборгованості, який би спростовував розрахунок, поданий позивачем, а також не подано доказів, які б свідчили про погашення боргу повністю або частково, а також про неправильність чи помилковість здійснених позивачем нарахувань та розрахунків. Натомість, представником позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Титаренко В.Г. 26.01.2026 року надано до суду лист начальника абонентської служби ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Ковшар Т., з якого вбачається, що по особовому рахунку [NUMBER] , відкритого за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за послугу з постачання теплової енергії станом на 01.01.2026 року складає 93079,61 грн. Сама по собі незгода відповідача з сумою боргу без наведення конкретних розрахунків та документального підтвердження таких заперечень не може бути підставою для відхилення розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідності до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частина 6 ст. 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] належним чином зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконувала, а саме не вносила платежі за послугу з теплопостачання в повному розмірі, у зв`язку з чим за період з 01.10.2021 року по 01.05.2025 року за нею утворилася заборгованість в сумі 85619,75 грн, за період з 21.01.2024 року по 01.05.2025 року нараховано індекс інфляції в сумі 9884,22 грн та 3 % річних у сумі 2533,99 грн, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у справі у виді судового збору в сумі 3028 грн.

Outcome: approved