Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся керівник Теребовлянської окружної прокуратури, діючи в інтересах держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області, з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища на суму 7 973,00 гривні. Позов мотивовано тим, що 28.04.2024 о 10 год 50 хв., [PERSON] на водоймі загального користування біля с.Романівка Тернопільського району Тернопільської області, проводив вилов риби з використанням трьох поплавкових вудок в просторі забороненому для рибальства, на період встановлення весняно-літньої заборони нересту, де добова норма вилову дорівнює нулю. Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19.06.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди до протоколу про адміністративне правопорушення, загальна сума заподіяної позивачем шкоди за вчинене правопорушення склала 7 973,00 гривні. Відповідно до інформації Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області № 1-4-9/386-25 від 14.05.2025, шкоду, завдану рибному господарству України, не відшкодовано. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених в позовній заяві та просить суд їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області в судове засідання не з`явився, подавши клопотання згідно із яким просить справу розглядати у відсутності їх представника, заявлені прокурором позовні вимоги в інтересах держави підтримує. Представник Теребовлянської міської ради в судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, з невідомих суду на те причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази суд встановив Як вбачається зі змісту постанови Теребовлянського районного суду від 19.06.2024 у справі №606/1146/24, яка набрала законної сили, [PERSON] 28.04.2024 о 10 год. 50 хв. на водоймі загального користування біля с.Романівка Тернопільського району Тернопільської області, проводив лов риби з використанням трьох поплавкових вудок в просторі забороненому для рибальства, на період встановлення весняно-літньої заборони нересту, де добова норма вилову дорівнює нулю, порушив п.п.6 п.3, п.п.4 п.4, п.п.12 п.5 Розділу VІ Правил любительського рибальства. Зазначеною постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. без конфіскації знаряддя вчинення правопорушення та незаконно здобутих водних живих ресурсів. Як вбачається із акту зважування риби від 28.04.2024 року, вага вилученої риби складає: - карась стріблястий 4 екземпляри, верховодка 1 екземпляр, плітка 1 екземпляр, 0,870 кг. Згідно Розрахунку матеріальної шкоди, складеним начальником Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області Крисько В., розмір збитків, заподіяних рибному господарству України з вини [PERSON] складає 7973,00 грн. Зазначені обставини знійшли своє підтвердження у акті об`єктів лову від 28.04.2024 №0003610. Як вбачається із інформації викладеній у листі Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області №1-4-9/386-25 від 14.05.2025, 30 липня 2024 та 28 січня 2025 (повторно) [PERSON] направлено претензію про добровільне відшкодування завданих рибному господарстві збитків в розмірі 7 973,00 грн., які відповідачем не відшкодовано. Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо, які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі належать до об`єктів тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону. Згідно зі ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2023 р. № 1042 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів», та виходячи із, наявного при матеріалах справи, розрахунку матеріальної шкоди, розмір шкоди, заподіяної відповідачем, складає 7973,00 грн. Зазначені обставини відповідачем не спростовані. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до ч. 4 - 6 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Незаконно добуті в природі ресурси та виготовлена з них продукція підлягають безоплатному вилученню, а знаряддя правопорушення - конфіскації. Одержані від їх реалізації доходи спрямовуються в Автономної Республіки Крим і місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з п.п. 4 п.4 розділу IV Правил любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19 вересня 2022 року № 700,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 листопада 2022 р. за № 1412/38748, забороняється добування (вилов) у такі періоди: у період нересту, за виключенням добування (вилову) водних біоресурсів на не заборонених органами рибоохорони ділянках рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) гачковими знаряддями лову з кількістю гачків не більше двох на рибалку або спінінгом з однією штучною приманкою з берега. Відповідно до ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у водних об`єктах (їх частинах), територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Згідно з ч.1 ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ч.3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси) є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких від імені Українського народу здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Теребовлянської міської ради). Одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу. У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, органи та інші особи, які відповідно до статті 56 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду. Підставою для здійснення представництва в суді інтересів держави є наявність порушень економічних інтересів держави, внаслідок невжиття органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, заходів до відшкодування збитків, спричинених протиправними діями особи, внаслідок грубого порушення правил рибальства та недоотримання зазначених коштів місцевим бюджетом. Крім того, право на звернення із відповідним позовом та підстави для представництва в суді інтересів держави, передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені прокурором у позові, оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм матеріальну шкоду, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 7 973 (сім тисяч дев`ятсот сімдесят три) грн. на користь місцевого бюджету Теребовлянської міської ради. Окрім цього, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь Тернопільської обласної прокуратури, слід стягнути 2 422,40 грн сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved