Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

13 листопада 2025 року, через систему «Електронний суд» представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "НОВИЙ КОЛЕКТОР" Котова Світлана Миколаївна, яка діє на підставі довіреності від 10.04.2025, звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 12.02.2020-100005223 від 12.02.2020 року в розмірі 13260,00 грн. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Обґрунтовано позов тим, що між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № 130923-9 від 13.09.2023 року, згідно з яким ТОВ «Новий Колектор» набуло право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому ТОВ «Споживчий Центр». На виконання умов договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 12.02.2020- 100005223 від 12.02.2020 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є [PERSON] . Так, між ТОВ «Споживчий Центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий Колектор» та [PERSON] 12 лютого 2020 року укладено кредитний договір (оферти) № 12.02.2020-100005223, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 13000,00 грн. на строк користування на 70 календарних днів з дати отримання;період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 70% в процентному значенні за 70 календарних днів користування Кредитом. Відповідно до Заявки від 12.02.2020 року та чеку про електронний переказ коштів від 12.02.2020 року, Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 13 000,00 грн. строком на 70 календарних днів, а Відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 13000,00 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» виконано свої зобов`язання за договором в повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 23.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 13260,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7800,00 грн. та за відсотками 5460,00 грн., чим порушуються права та інтереси позивача. Позивач вказує, що згідно з випискою (довідка субконто) відповідачем частково сплачено заборгованість, а саме: 26.02.2020 сплачено 1820,00 грн., 130,00 грн. та 2600,00 грн.; 10.03.2020 сплачено 1820,00 грн. та 2600,00 грн. Таким чином, позивач набув право вимоги за Кредитним договором № 12.02.2020-100005223 від 12.02.2020 року внаслідок укладення Договору факторингу № 130923-9 від 13.09.2023 року із первісним кредитором. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін; відповідачу встановлено строк для подання відзиву. Відповідач отримала ухвалу суду 16.12.2025 року , відзив на позов не подала ( а.с 44). У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у відсутності представника ТОВ «Новий Колектор» ( а.с. 5 зворот.) . Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщалася завчасно та належним чином, судову повістку отримала 23.01.2026 року ( а.с 47) Суд вважає, що відповідач не з`явилася до суду без поважних причин, не подала відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 12.02.2020 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» укладено кредитний договір № 12.02.2020- 100005223, складовими (невід`ємними частинами) якого є: Заявка на отримання кредиту ( а.с. 23-23 зворот.), Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) ( а.с. 31-32 зворот.), Підтвердження укладення кредитного договору ( а.с. 28). Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 13000,00 грн., що підтверджується додатково карточкою субконто (а.с. 11) та чеком № 196871956 від 12.02.2020 року про електронний переказ коштів на карту номер [NUMBER] ( а.с. 35), на наступних умовах: строк, на який надається кредит 70 календарних днів з дати отримання; період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту; неустойка: 130,00 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язань; процентна ставка - фіксована незмінювана процентна ставка у розмірі 70% в процентному значенні за 70 календарних днів користування Кредитом. Проценти сплачуються у терміни, встановлені у графіку платежів, який є невід`ємної частиною договору. Згідно п. 1.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п.1.3. Договору протягом трьох робочих днів з дати прийняття пропозиції Позичальником Кредитодавець надає Позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту - фінансовий кредит; строк, на який надається кредит, встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів міститься в окремому документі та є невід`ємною частиною кредитного договору. Кредитор надає Позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності (п. 2.1 Договору). Згідно п. 2.3. Договору надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитора, а днем погашення Кредиту день зарахування коштів на поточний рахунок Кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитора. У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитора, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку користування Кредитом. (п. 2.4 Договору). Відповідно до п.п. «а» п. 4.1. Договору Позичальник зобов`язався використати Документ сформований в системі «Електронний суд» 13.11.2025 4 кредит на зазначені в Договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця до дати, вказаній у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. У разі несплати кредиту та/або процентів у встановлені договором терміни/ строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми кредиту та несплати нарахованих процентів до Позичальника може бути застосована неустойка згідно п.5.4. кредитного договору (п.7.1 Договору). 13 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» укладено Договір факторингу № 130923-9 (а.с. 16-19). Згідно Переліку № 1, який затверджено актом приймання-передачі від 13.09.2023, відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 12.02.2020-100005223 від 12.02.2020 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є [PERSON] (а.с. 33-34, 12). Згідно довідки ТОВ «Новий Колектор» № 3680/25-ДПЗ від 23.10.2025, перед ТОВ «Новий Колектор» за Кредитним договором № 12.02.2020-100005223 від 12.02.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 13260,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7800,00 грн., за відсотками - 5460,00 грн. (а.с. 13). Згідно виписки (довідка субконто) відповідачем частково сплачено заборгованість, а саме: 26.02.2020 сплачено 1820,00 грн., 130,00 грн. та 2600,00 грн.; 10.03.2020 сплачено 1 820,00 грн. та 2600,00 грн. ( а.с. 11). Такі платежі додатково свідчать про визнання позичальником боргу. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписано відповідачем електронним підписом. Встановлено, що сторонами визначені істотні умови договору (в тому числі сума та строк кредиту, розмір відсотків, загальні витрати за кредитом, строк дії договору). У відповідності до частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статтей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі сттаттею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Встановлено, що боржник не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами не сплатив, заборгованість погашена не була. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Позивач набув право вимоги за Кредитним договором № 12.02.2020-100005223 від 12.02.2020 року внаслідок укладення Договору факторингу № 130923-9 від 13.09.2023 року. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно частини другоїстатті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору та порушення нею взятих на себе зобов`язань. Згідно із частинами: 1,2,13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. При поданні позову позивачем ТОВ «Новий Колектор» було сплачено 2422,40 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу позивачем було надано копії: договору про надання правничої допомоги № 07/24-НК від 02.07.2024 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ВЕРІТАС ЦЕНТР» та ТОВ «Новий Колектор» (а.с.15-15 зворот.); додаткової угоди № 24 від 14.08.2024 до договору про надання правничої допомоги № 07/24-НК від 02.07.2024 року, відповідно до якої відбулася зміна найменування Виконавця з Адвокатське об`єднання «ВЕРІТАС ЦЕНТР», на Адвокатське об`єднання «ЛЕКС ВЕРІТАС» (а.с. 20); додаткової угоди № 17 від 03.04.2025 до договору про надання правничої допомоги № 07/24-НК від 02.07.2024 року, відповідно до якої визначено, що вартість послуг визначається 6000,00 грн. за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору ( а.с.21); додаткової угоди № 19 від 16.04.2025 до договору про надання правничої допомоги № 07/24-НК від 02.07.2024 року ( а.с. 22); звіту про виконану роботу від 11.11.2025 року ( а.с. 24); платіжної інструкції № 3720477884 від 05.11.2025 року ( а.с. 29). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі в розмірі 6000,00 грн. Клопотання про зменшення суми витрат на правничу допомогу відповідачкою не було подано. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved