Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

28.10.2025 позивач АТ КБ «ПриватБанк» через систему «Електронний суд» (сформовано в системі 27.10.2025) звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 18.03.2022 відповідач [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту, а 08.12.2022 відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, чим погодив наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. Договору); 2. Тип кредитної карти: Картка «Універсальна GOLD»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 40,8% (п.1.3 Договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Після цього відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 11/26, тип Універсальна GOLD, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але в подальшому припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 12.10.2025 має заборгованість у розмірі 180144,84 грн., яка складається з: 144340,20 грн - заборгованість за тілом кредиту, 35804,64 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Позивач просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 05.11.2025 по справі за вказаним позовом відкрите спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. 27.11.2025 представник відповідача адвокат Тальчук П.І. через систему «Електронний суд» (сформовано в системі 26.11.2025) подала відзив на позов, в якому зазначила, що відповідач позовні вимоги не визнає повністю, вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Обґрунтовуючи позовні вимоги, розмір і порядок нарахування заборгованості за кредитним договором, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, позивач послався на Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 08.12.2022 як невід`ємну частину спірного договору. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Правила розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними. Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг містить положення щодо різних основних умов кредитування та реальної процентної ставки за різними видами кредитних карток: «Універсальна», «Універсальна Gold», а також інших умов договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка». У матеріалах справи відсутні Умови та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, тому їх не можна розцінювати як частину спірного кредитного договору. Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов кредитування, зокрема, щодо визначення розміру процентної ставки. Позивачем не надано до суду доказів ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, що в сукупності із Заявою про приєднання, свідчило би про укладений у належній формі договір про надання банківських послуг. Долучений паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон України «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит. У матеріалах справи відсутні докази видачі кредитної картки №5363542090835480 відповідачу. Обставина видачі карток має підтверджуватися договором з клієнтом (відповідачем), з якого достеменно можна встановити тип карти, строк її дії, номер тощо. Розрахунок заявленої заборгованості - аналітичний документ банку, складений в односторонньому порядку, тому не є безспірними доказом обставини видачі кредиту та наявності боргу. Позивачем надано виписку за особовим рахунком відповідача, проте вона не містить відомостей про те, що відповідач за вказаною карткою користувався саме кредитними, а не власними коштами. З наданої виписки вбачається, що у період з 01.01.2023 по 12.10.2025 АТ КБ «Приватбанк» було здійснено списання відсотків за користування кредитного ліміту на загальну суму 46014,78 грн. Відтак, заборгованість за тілом може складати не більше 98325,42 грн. (144340,20 46014,78), а не 180144,84 грн., як на тому наполягає позивач. Заява про приєднання до умов та правил надання послуг сама по собі, без доказу видачі конкретної картки, не підтверджує обставини укладення кредитного договору на точно визначених умовах. Ні виписка за договором, ні розрахунок заборгованості не підтверджують обставини перерахування відповідачу кредитних коштів, користування кредитними коштами. Деталі операції у виписці не дозволяють ідентифікувати жодну з операцій як видачу кредиту, перерахування кредитних коштів, розрізнити власні кошти відповідача та кошти інших осіб. Обставина заборгованості може підтверджуватися лише первинними документами або зведеними обліковими документами, складеними на основі первинних. Просить у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовити. 12.12.2025 представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Кіріченко В.І. через систему «Електронний суд» подала додаткові письмові пояснення по справі. 26.01.2025 представник відповідача [PERSON] Тальчук П.І. через систему «Електронний суд» подала додаткові письмові пояснення по справі. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Коняшин А.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в заявах по суті справи, просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] адвокат Тальчук П.І. в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених в заявах по суті справи. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.626,628,629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ст.638,640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Суд встановив, що 18.03.2022 [PERSON] за допомогою ОТП пароля підписав Паспорт споживчого кредиту, чим підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк» та орієнтовану загальну вартість кредиту виходячи з обраних умов кредитування. У Паспорті споживчого кредиту, серед іншого, вказано, що зазначена у паспорті інформація зберігає чинність та є актуальною до 18.03.2024. 08.12.2022 відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послугзвернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій зафіксовані умови кредитування, зокрема, у розділі 1 за договором «Кредитні картки» за типом кредиту: відновлювана кредитна лінія; у розділі 2 за договором «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» за типом кредиту: строковий кредит. Так, в Заяві за договором «Кредитні картки» за типом кредиту - відновлювана кредитна лінія визначено істотні умови кредитування та диференційовано умови для карт «Універсальна» та «Універсальна Gold». Серед іншого визначено ліміт кредиту 200 000 грн для карток «Універсальна» та «Універсальна Gold», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, мета отримання кредиту споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом, процентна ставка, відсотків річних - 42,0 % для карт «Універсальна» і 40,8 % для карт «Універсальна Gold», тип процентної ставки фіксований, також регламентовано кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, визначені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань у вигляді сплати пені, штрафів, визначено розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 84,0% для карт «Універсальна» і 81,6 % для карт «Універсальна Gold». Згідно з наданими Банком розрахунком заборгованості та випискою по рахунку, заборгованість відповідача [PERSON] перед Банком за вищевказаним договором станом на 12.10.2025 становить 180144,84 грн., яка складається з: 144340,20 грн - заборгованість за тілом кредиту, 35804,64 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір, оформлений письмовим документом, підписаний сторонами. Правомірність укладеного між сторонами договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. В даному випадку, 08.12.2022 відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписав її, чим надав згоду на отримання банківських послуг, в т.ч. кредиту. Банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії. Кредитні кошти, які були зараховані на видану відповідачу кредитну картку, останній повинен був повертати Банку шляхом внесення щомісячних платежів. Відповідач, після отримання кредитної картки, за умовами укладеного з Банком договору активно користувався кредитними грошовими коштами, від їх отримання не відмовився, до Банку з приводу закриття, повернення кредитної картки не звертався. Отже, відповідач не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору, погодився з його умовами за типом відновлювальної кредитної лінії, вчинивши дії, спрямовані на його виконання, зокрема шляхом поповнення картрахунку на погашення кредитної заборгованості. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, випискою з особового банківського рахунку, відкритого на ім`я відповідача за виданою кредитною карткою, які суд вважає належними та допустимими, тому приймає при ухваленні цього рішення. Зокрема, з наданої позивачем виписки за договором № б/н за період з 01.01.2023 по 12.10.2025 вбачається, що відповідач [PERSON] отримав в АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку № [NUMBER] , та використовував її для здійснення розрахунків. Так, відповідач у зазначений період активно користувався кредитними коштами, знімаючи кошти готівкою, оплачуючи товари і послуги у торгівельних мережах, здійснюючи платежі та перекази, а також на його картрахунок надходили поповнення. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконував свого зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, вносив платежі в меншому розмірі та/або несвоєчасно, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має право вимагати в судовому порядку. Розмір заборгованості за кредитним договором станом на 12.10.2025 в сумі 180144,84 грн, яка складається з: 144340,20 грн - заборгованість за тілом кредиту, 35804,64 грн - заборгованість за простроченими відсотками, підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем, який суд вважає повним, чітким та об`єктивним та таким, що узгоджується з умовами кредитного договору та даними, які містяться у виписці з карткового рахунку відповідача. Виписка з рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції), є належним та допустимим доказом у справі. Крім того, з наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що за період з 01.01.2023 по 12.10.2025 Банк нараховував відсотки за користування кредитом за ставкою 40,8 % річних, тобто в розмірі процентної ставки для картки Універсальна Gold, що була зазначена у підписаній відповідачем заяві. Відповідач та його представник, заперечуючи проти позову, факту звернення до Банку з заявою, отримання картки та встановлення кредитного ліміту, користування кредитними коштами, виникнення заборгованості жодними належними та допустимими доказами не спростували. Доводи представника відповідача про відсутність доказів видачі відповідачу кредитної картки, а відтак і її виду, а також безпідставність нарахування відсотків за користування кредитними коштами, суд не бере до уваги при ухваленні даного рішення, оскільки, як вже зазначалось, факт видачі відповідачу кредитної картки № 5363542090835480, підтверджується випискою по рахунку відповідача, з якої чітко прослідковується користування відповідачем грошима, що є неможливим без наявності картки. В заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у розділі 1 за договором «Кредитні картки» розмір відсотків, серед іншого, визначено у розмірі 42,0% річних для карт «Універсальна» та 40,8% річних для карт «Універсальна Gold». У розрахунку заборгованості за кредитним договором зазначено про нарахування відсотків у розмірі 40,8% річних (3,4 % на місяць), що відповідає картці «Універсальна Gold». Отже, враховуючи факт доведення отримання відповідачем кредитної картки та кредитних коштів у вигляді відновлювальної кредитної лінії в Банку, про що суд зазначає вище у даному рішенні, суд вважає доведеними позовні вимоги щодо стягнення з відповідача відсотків в мінімально можливому розмірі, що був погоджений сторонами у розділі істотних умов договору «Кредитні картки», тобто в розмірі 40,8 % річних, про що і просив позивач. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані грошові кошти в добровільному порядку відповідачем неповернуті та проценти за користування кредитом ним не сплачені, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 180144,84 грн., яка складається з: 144340,20 грн - заборгованість за тілом кредиту, 35804,64 грн - заборгованість за простроченими відсотками, задовольнивши позов повністю. Крім того, згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved