Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із описаним вище позовом, який мотивує тим, що 29.11.2024 було заплановано проведення XXXVIIІ сесії Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області. Під час онлайн-трансляції сесії в промові голови Кіцманської міської ради [PERSON] відносно позивача були публічно застосовані обвинувальні та образливі вислови, які завдали шкоди честі, гідності та ділової репутації позивача. Зокрема, репліка відповідача - « Я знаю, що трансляції дивляться тисячі людей…». Після чого Відповідач стверджує, що декілька депутатів організували «диверсійну групу», метою якої є перешкоджання роботи громади. Відповідач зазначає, що ці люди підлістю, грубістю, шантажем змусили депутатів не прийти на чергову сесію та розповідає про важливість цієї сесії. [PERSON] вказує: «Коли я спробував зібрати депутатів, зібралось 14, то депутат Андрієць, грубо кажучи, викрав депутата Ножихіна, вивівши його у коридор, посадив у машину і вивізши його в невідомому напрямку, таким чином порушивши нам кворум і сесія не змогла прийняти це питання…». Далі Відповідач продовжує: «Яка мета була вчинку цієї людини, він думав про війну ? Ніколи в світі, так як і сьогодні він не думає про дітей, так як і сьогодні він не думає про дороги, про освітлення, про лікарні, про хворих людей старих, похилого віку - це є чистої води диверсія. Я не можу зараз дати визначення словникове, але диверсія, на мій погляд, це цілеспрямовані дії, які покликані на те, щоб завдати шкоди або порушити закон і завдати шкоди таким чином громаді, країні або організації, це є класична, ну я не знаю, класична диверсія…» Вказує, що [PERSON] у своїх висловлюваннях прямо звинуватив [PERSON] у вчиненні злочину. Таким чином, після його виступу, громадянка [PERSON] звернулася до правоохоронного органу з приводу проведення перевірки можливого кримінального правопорушення передбаченого ст. 146 КК України «Незаконне позбавлення волі або викрадення людини», вчиненого Позивачем відносно громадянина [PERSON] . Згідно з відповіддю ВП № 2 Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області за № 11965-2024 від 05.12.2024 - за результатами проведеної перевірки не виявлено факту протиправних дій з боку позивача щодо [PERSON] . Зазначає, що інформація, яка оголошена відповідачем під час його виступу 29 листопада 2024 року, яка транслювалася онлайн, стосується особисто позивача і є недостовірною та принижує честь і гідність Позивача. Такими діями [PERSON] завдав [PERSON] моральну шкоду, яку позивач оцінив у розмірі 200 000 грн. З посланням на відповідні правові просив визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність та порушує право на недоторканість ділової репутації [PERSON] , інформацію оголошену міським головою Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області [PERSON] в промові, здійсненій 29 листопада 2024 року перед початком засідання сесії XXXVIIІ Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області під час онлайн-трансляції щодо участі Позивача у зриві сесії XXXVIIІ Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області шляхом викрадення депутата Кіцманської міської ради Ножихіна Р. та зобов`язати [PERSON] спростувати цю інформацію на черговому засіданні Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області. Визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність та порушує право на недоторканість ділової репутації [PERSON] інформацію, оголошену міським головою Кіцманської міської ради [PERSON] в промові здійсненій 29 листопада 2024 року перед початком сесії XXXVIIІ Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області під час онлайн-трансляції щодо висловлювань, а саме: «Коли я спробував зібрати депутатів, зібралось 14, то депутат Андрієць грубо кажучи викрав депутата Ножихіна, вивівши його у коридор, посадивши в машину і вивізши його в невідомому напрямку» «яка мета була вчинку цієї людини, він думав про війну?, ніколи в світі, так як і сьогодні він не думає про дітей, так як і сьогодні він не думає про дороги, про освітлення, про лікарні, про хворих людей старих, похилого віку… це є чистої води диверсія…» та зобов`язати [PERSON] спростувати цю інформацію на черговому засіданні Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області. Стягнути з [PERSON] , моральну шкоду на користь [PERSON] у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 29.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Адвокат Молочко Т.В., який представляє інтереси [PERSON] , в судовому засіданні позові вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Неможливість особистої участі позивача в судовому засідання пояснив тим, що [PERSON] наразі зайнятий волонтерством та допомогою ЗС України. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, пояснив, що він як міський голова висловив свої припущення та судження перед початком сесії міськради, при цьому не ставив за мету когось образити чи принизити. В листопаді-грудні 2024 проведення сесії неодноразово зривалося через відсутність кворуму, що унеможливлювало вирішення питань життєдіяльності громади. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, доходить наступного висновку. Судом досліджено відеозапис трансляції ХХХVIII сесії Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, яка повинна була відбутися 29.11.2024 під головуванням міського голови Булеги С.Б. В ході перегляду встановлено, що з 03 хв 14 с відеозапису міський голова Булега С.Б., перед відкриттям сесії міської ради оголосив реєстр депутатів, які з`явилися в сесійну залу. В реєстрі зафіксовано 7 підписів депутатів, тобто присутні лише 7 депутатів, що є недостатньою кількістю для формування кворуму, необхідного для проведення сесії міської ради. На 08 хв 03 с зафільмовано, що міський голова [PERSON] повідомляє, що проведення сесії сільської ради не вперше зривається через неявку депутатів і це, на його думку, є недобросовісною поведінкою і підриває роботу цілої громади. Вказав, що попередня сесія не відбулася у зв`язку із тим, що «…депутат Андрієць викрав депутата Ножихіна, вивівши його в коридор та посадивши в машину і вивіз в невідомому напрямку, що призвело до порушення кворуму…» (08 хв 55 с). На 09 хв 21 с відеозапису міський голова вказує, що такі дії, на його думку, є диверсією, що завдає шкоди громаді. Також в судовому засіданні досліджено відповідь ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області № 11965-2024 від 05.12.2024, з якої встановлено, що за результатами проведеної перевірки не було встановлено факту протиправних дій з боку [PERSON] щодо [PERSON] . Будь яких інших доказів сторонами не надано, як і не зроблено заяв про неможливість подачі будь-яких доказів, а також не заявлялися клопотання про їх витребування судом. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 вказаної статті, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч.ч.1, п.2 ч.2, 3, 5 та ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені положеннями ч.1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. За ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Відповідно до п.8 ч.4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування» міський голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради. Статтями 2 та 3 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» зазначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 лютого 2009 року № 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи (п.п. 9,11) роз`яснює, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, зокрема при підписанні характеристики тощо, є юридична особа, в якій вона працює. Враховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обов`язки цієї особи, остання може бути залучена до участі у справі в порядку, передбаченому статтею 36 ЦПК. У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно з`ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов`язків, то належним відповідачем є саме вона. Судом встановлено, що Кіцманський міський голова Булега С.Б. під час відкриття ХХХVIII сесії Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, яка мала місце 29.11.2024 року, діяв як посадова особа органу місцевого самоврядування, а не як приватна особа. Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц, від 05.05.2019 у справі № 554/10058/17. Частиною 1 ст. 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Згідно зі ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. У постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Разом з тим, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 дійшов висновку, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Позивач зазначив відповідачем приватну особу - [PERSON] , тоді коли належним відповідачем у справі повинна бути Кіцманська міська рада Чернівецького району Чернівецької області, оскільки під час відкриття сесії Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області [PERSON] виступав від імені органу місцевого самоврядування як її головна посадова особа і при виконання своїх посадових обов`язків, у зв`язку із чим суд вважає, що [PERSON] є неналежним відповідачем у цій справі. Окрім того, відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Разом з тим, позивач не позбавлений права пред`явити позов про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю та діями посадових осіб органу місцевого самоврядування, до належного відповідача, а саме Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача. Оскільки у позові відмовлено, судові витрати компенсуються за рахунок позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed