Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

12 січня 2026 року представник [PERSON] адвокат Самусь А.А. звернулась до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований 16 грудня 2005 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1048. Від шлюбних відносин сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Приблизно з вересня 2010 року стосунки позивача з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Кожен з подружжя живе своїм життям та інтересами. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, 15 років проживають окремо один від одного. Сім`я перестала існувати, тому шлюб між позивачем та відповідачем необхідно розірвати. Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра Мачуського О.М. від 14 січня 2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Самусь А.А. у судове засідання не з`явились, натомість представник позивача подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява в якій відповідач зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу без його участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 16 грудня 2005 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1048, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 10 вересня 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Від шлюбних відносин сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 13 травня 2006 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, та серії [NUMBER] , виданого 20 серпня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. За звернення до суду з позовною заявою, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 1211,20 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1331,20 гривень.

Outcome: approved