Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 13.10.2024 року, будучи клієнтом Банку, позичальник уклав з Банком кредитний договір AВН0СТ155101728811500738, щодо надання останній кредиту в розмірі 100 000,00 грн. строком на 24 місяців (тобто до 12.10.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 55,00 % щорічно. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. Станом на 28.05.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала в розмірі 130617,74 грн., яка складається з: 95660,00 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 31829,19 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 3128,55 грн загальний залишок заборгованості за пенею. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № AВН0СТ155101728811500738 від 13.10.2024 року станом на 28.05.2025 у розмірі 130617,74 грн та вирішити питання про стягнення судових витрат. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.06.2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05.11.2025 року представник відповідача Осьмінін С.Д. надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем за вказаним договором безпідставно була нарахована пеня у розмірі 3128,55 грн, оскільки такі нарахування були здійснені у період дії воєнного часу та підлягають списанню позичальником. Крім того, на думку представника відповідача, наявна у кредитному договорі відмітка про підписання його відповідачем простим електронним підписом підтверджує лише факт ознайомлення позичальника з Умовами та правилами надання банківських послуг, а не з істотними умовами кредитування, зокрема, щодо розміру кредитних коштів, процентної ставки, терміну користування кредитом, тощо, що випливає зі змісту самого підпису. наведена анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не містить інформації щодо розміру кредитних коштів, умов кредитування, терміну видачі кредиту тощо. Анкета-заява не підтверджує наміру відповідача отримати кредитні кошти на визначених у позові умовах. Хоча анкета-заява містить запис про те, що відповідач ознайомлений і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, зазначене, не свідчить автоматично про виникнення кредитних зобов`язань між сторонами на тих умовах, про які стверджує банк. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження конкретно запропонованих відповідачу умов отримання кредиту, зокрема, розміру відсотків та порядку їх нарахування; відсутність у анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами. Також, представник відповідача вважає, що позивач передчасно звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості за Кредитним договором, оскільки відповідач не може задовольнити вимоги не у зв`язку із умисною протиправною поведінкою, а через об`єктивні обставини, що унеможливили вчасне виконання договірних зобов`язань. Відповідач повернеться до виконання взятих зобов`язань після відновлення своєї платоспроможності та отримання ним хоча б якогось доходу. У зв`язку з чим, просить у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача відмовити у повному обсязі з підстав передчасності звернення до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, позиція сторони відповідача викладена у відзиві на позов від 05.11.2025 року. Заяв, клопотань не надходило. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 13.10.2024 року, будучи клієнтом Банку, позичальник уклав з Банком кредитний договір AВН0СТ155101728811500738, щодо надання останній кредиту в розмірі 100 000,00 грн. строком на 24 місяців (тобто до 12.10.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 55,00 % щорічно Кредитний договір складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», паспорт споживчого кредиту Швидка готівка. Всі основні умови кредитування доведені до відповідача, про що свідчить його електронний цифровий підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка». Згідно до п. 6 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 55,00 річних. В разі наявності заборгованості у клієнта із сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, банк має право достроково розірвати Кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку заборгованості, що виникла при користуванні клієнтом послугою "Швидка готівка". Відповідно до п. 12 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка», у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (Заяві на погодження використання електронного підпису). У разі, якщо вказані документи підписано за допомогою електронного підпису, то він є аналогом власноручного підпису. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Факт підписання анкети-заяви відповідачем по справі [PERSON] під час судового розгляду спростований не був. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 100 000,00 грн., відповідно до умов договору. Судом встановлено, що заява про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101728811500738 від 2024-10-13 року та Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» містять відомості про розмір наданого відповідачу кредиту, строк кредитування (строк повернення кредиту), процентна ставка, розмір щомісячного платежу за користування кредитними коштами, розміри та порядок нарахування штрафу та пені за порушення договірних зобов`язань тощо. До позовної заяви позивачем були доданіАнкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», Заява про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, які підписані відповідачем. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28.05.2025 утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 130617,74 грн, яка складається з: 95660,00 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 31829,19 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 3128,55 грн загальний залишок заборгованості за пенею. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняти пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані банком умови користування послугами Банку. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. В силу ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що між сторонами було укладено кредитний договір, за яким позичальник отримав доступ до кредитних коштів, про що свідчить виписка руху коштів по кредиту, виданого АТ «А-Банк» за період з 13.10.2024 - 27.05.2025 року, що дозволяє суду зробити висновок про отримання відповідачем грошових коштів за вказаним кредитним договором та користування ними. При цьому, відсотки за договором нараховувались та списувались з рахунку відповідно до погоджених відповідачем умов та не заперечувались ним протягом всього періоду користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з наданим позивачем розрахунком, за вказаним кредитним договором станом на 28.05.2025 утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 130617,74 грн, яка складається з: 95660,00 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 31829,19 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 3128,55 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідачем суду не надано будь-яких доказів на спростування достовірності наданого банком розрахунку або помилковості обрахованої заборгованості за тілом кредиту та простроченими процентами, яка підтверджується первинними банківськими документами. Враховуючи викладене, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 95660,00 грн та заборгованості за процентами в сумі 31829,19 грн підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Крім того, суд не погоджується з доводами представника відповідача щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 3128,55 грн з наступних підстав. Так, представник позивача, у відзиві на позов, посилається на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а саме - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Водночас, спеціальною нормою є ЗУ «Про споживче кредитування», п. 6 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Отже, неустойка не застосовується до кредитів, що були укладені до 24 січня 2024 року (оскільки Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набрав чинності 24 грудня 2023 року + 30 днів, тобто до 23.01.2024 року, а з 24 січня ця заборона відсутня. Таким чином, з відповідача також підлягає стягненню пеня у розмірі 3128,55 грн. Відповідно до ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч положенням ст.12,81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх зобов`язань та спростування вимог позивача. Враховуючи вищевикладене, суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Доводи відповідача щодо форс-мажорних обставин, суд до уваги не приймає, оскільки посилаючись на форс-мажор як на підставу звільнення від відповідальності, відповідачу обов`язково потрібно довести, як саме проявився форс-мажор у конкретному зобов`язанні. Одного лише абстрактного посилання на наявність форс-мажору недостатньо. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався й наразі триває. З листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, що містить у відкритому доступі на електронному ресурсі https://ucci.org.ua вбачається, що Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Єдиним належним документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), є сертифікат, виданий у порядку та на підставі статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні». Лист ТПП України від 28 лютого 2022 року є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного Договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. При цьому позивач не був позбавлений можливості звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18 грудня 2014 року, саме за спірним зобов`язанням. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним. Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин. Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності необхідно встановити, які саме зобов`язання за договором були порушені/невиконані та причину такого невиконання. Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20. Форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань. Стороною договору має бути підтверджено не лише факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання. Отже, сам факт введення воєнного стану не може вважатись належною правовою підставою для невиконання зобов`язань. Обставини, які виникли у зв`язку з війною мають безпосередньо впливати на можливість контрагента виконати свій обов`язок, отже сторона, яка посилається на вказану обставину повинна довести зв`язок між неможливістю виконання договору та військовими діями, що відповідачем, в свою чергу, не доведено. Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2422,40 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved