Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суд з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в місті Нешер, держави Ізраїль, помер [PERSON] . [PERSON] з 14.05.2016 є дружиною померлого та єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого чоловіка. Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно, а саме квартира за адресою: [ADDRESS] , та грошові кошти які знаходяться на транзитному рахунку відкритому в АТ «Райффайзен Банк» в сумі 3дол.США і в сумі 3498,01грн. З метою оформлення права власності на спадщину позивачка звернулась до нотаріуса. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.02.2025, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки оригінальний правовстановлюючий документ на квартиру не наданий, а також документів, які б вказували на коло спадкоємців, на факт наявності або відсутності заповітів від померлого, зроблених в інших країнах, на коло спадкоємців, маючих право на обов`язкову частку в спадщині, вразі наявності заповітів. У зв`язку з викладеним позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру та грошові кошти. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04.06.2025, відкрито провадження по справі та витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Присяжнюк Оксани Михайлівни завірену належним чином копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича належним чином завірену копію договору купівлі-продажу та у АТ «Райффайзен Банк» інформацію щодо руху коштів. Від АТ «Райффайзен Банк» на виконання Ухвали суду від 04.06.2025, надійшли пояснення з повною інформацією щодо руху кошті по рахункам [PERSON] . Від представника Київської міської ради - Горбачової І. В. до суду надійшли письмові пояснення. З яких убачається, що просять суд ухвалити рішення відповідно до норм чинного законодавства та розглянути справу за відсутністю представника КМР. На виконання Ухвали суду від 04.06.2025 від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Присяжнюк Оксани Михайлівни надійшла завірена належним чином копія спадкової справи, заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем проігнорована Ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 04.06.2025. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились. До суду надійшло клопотання від адвоката Кравченка В. В. про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник КМР в судове засідання не з`явився. У матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника КМР. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Присяжнюк О. М. в судові засідання не з`являлась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Надіслала до суду клопотання, про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. АТ «Райффайзен Банк» свого представника в судові засідання не направляли. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника АТ «Райффайзен Банк» до суду надійшло клопотання про розгляд справу у його відсутності, просили ухвалити рішення відповідно до норм закону. Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення по справі у відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Суд установив такі факти та їх правовідносини. [PERSON] (громадянка України), [INFO] , є дружиною [PERSON] (громадянина Держави Ізраїль), [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб видане Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис 441. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, видане відповідно до статті 30 Закону про реєстрацію населення, 1965 року у Міністерстві закордонних справ у м. Єрусалим від 17.10.2023. Після смерті громадянина Держави Ізраїль [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та грошові кошти які знаходяться на транзитному рахунку відкритому в АТ «Райффайзен Банк» в сумі 3дол.США і в сумі 3498,01грн. З відповіді Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київської області від 27.03.2025, вбачається, що громадянин Держави Ізраїль [PERSON] , [INFO] , мав посвідку на постійне проживання в Україні № [NUMBER] виданою 23.03.2020 строк дії до 17.03.2023, орган, що видав 8011, та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 419333299 від 24.03.2025, право власності на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 646421780000) зареєстровано за власником [PERSON] , на підставі документа: договір купівлі-продажу, серія та номер: 4949, виданий 30.06.2015, приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Ковальчук С. П.; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30242038 від 30.06.2016. Відповідно до наданої інформації на виконання Ухвали суду від 04.06.2025, АТ «Райффайзен Банк» повідомив, що залишок коштів на власних рахунках [PERSON] , № [NUMBER] становить 0,3дол.США, а на № [NUMBER] становить 3498,01грн. До того ж з матеріалів Спадкової справи та Спадкового реєстру вбачається, що відсутні відомості по наявність інших спадкоємців, які б прийняли або мали намір прийняти спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , окрім [PERSON] - його дружини. З метою оформлення права власності на спадщину позивачка 10.11.2023 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Присяжнюк Оксани Михайлівни. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.02.2025, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки оригінал правовстановлюючого документу не надано. А також відсутні документи, які б вказували на коло спадкоємців, на факт наявності або відсутності заповітів від померлого, зроблених в інших країнах, на коло спадкоємців, маючих право на обов`язкову частку в спадщині, вразі наявності заповітів. Згідно із ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до приписів статей 316, 328 ЦК України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1216 ЦК України регламентує, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1217 ЦК України, регламентує, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Як установлено судом, позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину - це документ, який посвідчує перехід права на спадкове майно від спадкодавця до спадкоємців. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується оформлення спадкових прав. Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить у порядку спадкування до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, видається свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини, крім випадків, встановлених Цивільним кодексом України. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Статтею 67 Закону України «Про нотаріат» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п. 4.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно із ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом цієї норми цивільне право підлягає захисту в разі, коли сторони не перебувають між собою в зобов`язальних відносинах, і при цьому має місце його реальне оспорювання учасником цивільних відносин, унаслідок чого власник майна (у цьому випадку позивач) не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з існуванням сумнівів щодо спірного майна з боку третіх осіб. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Статтею 392 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємця за законом виникає право на спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного та враховуючи всі досліджені судом докази з огляду на їх належність, допустимість і достатність. Зважаючи на те, що у інший спосіб позивачка позбавлена права оформити свої спадкові права як спадкоємця першої черги на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , до складу якої входить квартира за адресою: [ADDRESS] , та грошові кошти, які знаходяться на транзитному рахунку відкритому в АТ «Райффайзен Банк» в сумі 3дол.США і в сумі 3498,01грн, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved