Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 13838,63 грн., стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 04.11.2024 р. укладено Кредитний договір (оферти) № 04.11.2024-100000142. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн., строком на 140 днів, дата видачі кредиту 04.11.2024, дата повернення (виплати) кредиту 23.03.2025. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування та строку виплати кредиту не передбачена. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 20% від суми Кредиту та дорівнює 1000 грн. 00 коп. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Неустойка: 50 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Згідно п. 3.1. За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором). Відповідно до п. 4.1. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-51XX-XXXX-5606. Відповідно до Договору від 04.11.2024 та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 5000 грн. на строк зазначений в умовах кредитного договору, [PERSON] 04.11.2024 отримав кредитні кошти у розмірі 5000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 13838,63 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000 грн., по процентам в розмірі 6300 грн., по комісії 588,63 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 1 950,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Разом з тим Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: 1 661,37 грн. від 28.11.2024р.; При цьому, під час формування довідки про заборгованість та розрахунку суми позовних вимог, було враховано суми здійснених відповідачем часткових сплат (а.с.1-16). 07.08.2025 ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області відкрито провадження у справі (а.с.44). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого позивач позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Судом встановлено, що 04.11.2024 року відповідач [PERSON] погодив пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферти), відповідно до пункту 1.1 якої, дана пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) є пропозицією Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (в подальшому Кредитодавець) укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст.634 Цивільного кодексу України, ні публічним договором у розумінні ст.633 Цивільного кодексу України. Пункт 1.12. порядок дій фінансової установи в разі невиконання позичальником обов`язків згідно з договором про споживчий кредит: у випадку невиконання позичальником обов`язків згідно з договором про споживчий кредит Товариство діятиме у порядку, передбаченому чинним законодавством, зокрема, Товариство має право звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до пункту 3.1. за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію. Згідно пунктів 3.3. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту, сума Кредиту, строк, на який надається Кредит, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування Кредитом (Проценти), графік платежів встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту: кредитна лінія; вид фінансової послуги: надання коштів та банківських металів у кредит. Відповідно до заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №04.11.2024-100000142 (кредитної лінії) та умов кредитного договору №04.11.2024-100000142 від 04.11.2024 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 04.11.2024; сума кредиту: 5000 грн.; строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 23.03.2025; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 900 грн. Комісія за надання нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 1000 грн. Неустойка: 50 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України становить 365% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України встановлюється законом. Вищевказані документи підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором Е155 (а.с.26-32). Відповідно до листа №53-1507 від 15.07.2025 між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Споживчий центр» укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта: 04.11.2024 о 04:30:48 на суму 5000 грн. номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 556397736, призначення платежу: Видача за договором кредиту №04.11.2024-100000142 (а.с.39). Відповідно до довідки розрахунку за кредитним договором № 04.11.2024-100000142 від 04.11.2024 року заборгованість [PERSON] становить 13838,63 грн., з яких 5000 грн. - основний борг, 6300 грн. - проценти, 588,63 грн. - комісія, 1950 - неустойка (а.с.21-22). Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19. В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що 04.11.2024 року між [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» укладено договір кредитної лінії №04.11.2024-100000142 в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на суму кредиту 5000 грн., шляхом переказу йому на банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% у день, комісії у розмірі 20% від суми кредиту, що становить 1000 грн., та неустойки у розмірі 50 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Відповідач отримав кредит, в подальшому розпорядився даними коштами на власний розсуд, свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав належним чином, кредитні кошти повернув частково. Отже на думку суду, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача тіла кредиту в сумі 5000 грн. підлягають до задоволення. Щодо нарахування відсотків за кредитним договором, суд зазначає, що оскільки договір укладений між сторонами 04.11.2024 року після набрання чинності 24.12.2023 року Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, тому за період з 25 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року - 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року - 1 %. Аналізуючи умови договору ТОВ «Споживчий центр» суд зазначає, що розмір нарахованих відсотків у межах такого має становити 7000 грн.( 140 днів х підлягає стягненню 1% х 5000 грн. = 7000 грн.). При цьому позивач заявляє до стягнення з відповідача 6300 грн., вказуючи, що відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме проведена часткова оплата по договору на суму 1661,37 грн. Таким чином суд вважає, що позивачем зараховано в оплату процентів 700 грн., за рахунок чого розмір заборгованості за процентами зменшився та становить 6300 грн. Крім того, кредитний договір №04.11.2024-100000142 від 04.11.2024 року передбачає сплату комісії за надання кредиту у розмірі 1000 грн. Приписи ЦК України, ЗУ «Про споживче кредитування» прямо не вказують на недійсність умови кредитного договору про встановлення комісії за надання кредиту. Умови кредитного договору, якими визначено права споживача, є зрозумілими та не дають підстав для висновку, що комісія за надання кредиту може передбачати плату за інші послуги, які банк зобов`язаний надати безкоштовно, а отже і для висновку про нікчемність такої умови. Позивач просить стягнути з відповідача комісію у розмірі 588,63 грн., таким чином суд вважає, що комісія у розмірі 411,37 грн. сплачена відповідачем, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Outcome: dismissed