Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

у листопаді 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшов вказаний позов, мотивований тим, що 06.03.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] за допомогою телекомунікаційної системи товариства було укладено договір №1480233 про надання споживчого кредиту, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з умовами договору, сума кредиту складає 10 000,00 грн, строк кредиту 359 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. 27.06.2025 року ТОВ «Слон Кредит» на підставі договору факторингу №27062025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1480233 від 06.03.2024 у розмірі 80 214,69 грн, з яких: 9799,96 грн заборгованість з тіла кредиту, 65 414,73 грн заборгованість за процентами, штрафні санкції 5000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №1480233 в розмірі 80 214,69 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн та сплачений судовий збір 2422,40 грн (а.с.2-14). Ухвалою від 02.12.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребував письмові докази з АТ КБ «Приватбанк» та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.101-102). У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа до електронного кабінету (а.с.106-109,114-115,118,119), відповідач рекомендованими повідомленнями, які отримано 10.12.2025 та 14.01.2026 (а.с.112,120). Представник позивача у змісті позовної заяви просить розгляд справи проводити без участі позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.13 на зв.). Відповідач причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 06.03.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір №1480233 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», відповідно до якого [PERSON] надано грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн, строком на 360 днів, періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, стандартною процентною ставкою 2,50% в день в межах строку кредиту та зниженою процентною ставкою 0,010% (а.с.81-85). Згідно з п.п.1.7-1.7.2 Договору денна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 2,50% в день, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2,29% в день (а.с.81 на зв.). Загальні витрати складають за стандартною ставкою 90 000,00 грн, за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 82 530,00 грн (п.п.1.8-1.8.2 Договору) (а.с.81 на зв.). За п.п.1.9-1.9.2 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 90 465,53% річних, за стандартною ставкою з урахуванням застосування зниженої процентної ставки 13 702,21% річних (а.с.81 на зв.). Відповідно до п.2.1 Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (а.с.81 на зв.). За п. 3.1 Договору проценти, що нараховуються за договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році (а.с.82). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, зазначеного в п.5.3 договору (п.5.1 договору) (а.с.82 на зв.). Вказаний договір, додаток № 1 (таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит), підписані [PERSON] електронним підписом «М947» 06.03.2024 (а.с.85). Згідно з паспортом споживчого кредиту загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою становлять 90 000,00 грн, з урахуванням зниженої процентної ставки 82 530,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою 100 000,00 грн, з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставка 92 530,00 грн, реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 90 465,53%, з урахуванням періоду застосування зниженої 13 702,21%. Повернення кредиту 12 платежами, кожні 30 днів: перший платіж 30,00 грн зі сплати процентів, наступні 10 платежів зі сплати процентів по 7 500,00 грн, останній 12 платіж 17 500 грн, який включає: проценти 7 500,00 грн та кредит 10 000,00 грн (а.с.87-88). На а.с.95 зазначена інформація, яка надана ТОВ «Пейтек Україна» про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «Слон Кредит» 06.03.2024 року на платіжну картку [NUMBER] . За інформацією АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] , на яку 06.03.2024 здійснено переказ коштів у сумі 10 000,00 грн (а.с.114). З розрахунку заборгованості, наданої ТОВ «Слон Кредит», видно, що заборгованість [PERSON] за договором №1480233 від 06.03.2024, становить 80 214,69 грн, а саме: 9799,96 грн за кредитом, 65 414,73 грн по відсотках, 5000,00 грн по штафам/пені (а.с.91). 27.06.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27062025, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 64-71). Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 27.06.2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу №27062025від 27.06.2025, що підтверджує факт переходу до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прав вимоги заборгованості (а.с.72). 30.06.2025 ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» уклали додатковий договір №1, яким внесли зміни до п.3.5 Розділу 3 та Розділу 11договору факторингу №27062025 від 27.06.2025 (а.с.73). За платіжною інструкцією №7210 від 01.07.2025 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» здійснило оплату ТОВ «Слон Кредит» за договором факторингу №27062025 від 27.06.2025 (а.с.25). На електронну [PERSON] ТОВ «Слон Кредит» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором новому кредитору ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а також зазначені реквізити нового кредитора для сплати заборгованості (а.с.89). Згідно з реєстром боржників до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] у розмірі 80 214,69 грн, з яких: 9 799,96 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 65 414,73 грн сума заборгованості за відсотками, 5 000,00 грн сума заборгованості за пенею (а.с.93-94). Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ « ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування останнього на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.57). За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ч.1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості в установлені договором строки, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» слід стягнути заборгованість у загальному розмірі 75 214,69 грн. з яких: 9799,96 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 65 414,73 грн заборгованість за відсотками та позов в цій частині задовольнити. Водночас суд зауважує, що відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, позивачу в стягненні неустойки в сумі 5 000,00 грн потрібно відмовити. Відповідно до ч. 1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволений частково, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 2271,41 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн (а.с.13 на зв.). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: договір №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020, заявку №9771 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024, ордер на надання правничої допомоги адвокатом Столітнім С.С. від 19.11.2025, рахунок на оплату №12134-19/11-2025 від 19.11.2025, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 19.11.2025 (а.с.22-23,27,77-78,86,90,92). Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім С.С. сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на мовах, передбачених даним договором. Пунктом 2.2 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги. Розділом 4 договору визначено порядок оплати послуг адвоката та отримання винагороди адвоката за надання правової допомоги (а.с.22 на зв.-23). У рахунку на оплату №12134-19/11-2025 від 19.11.2025, зазначено надання правових послуг у виді надання усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань: час-0,5 год, вартість 440,00 грн; дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи: час-1год, вартість 840,00 грн; аналіз чинного законодавства та судової практики: час-0,5 год, вартість 440,00 грн; підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання: час -1 год, вартість 840,00 грн; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту: час-1 год, вартість 840,00 грн; проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів: час-1 год, вартість 840,00 грн; складання позовної заяви: час-2 год, вартість 1640,00 грн; складання та оформлення інших документів (крім процесуальних): час-1 год, вартість 840,00 грн; складання та оформлення процесуальних документів, необхідних для розгляду справи: час-2 год, вартість 1640,00 грн; представництво клієнта під час дійснення цивільного судочинства за позовною заявою: час -2 год, вартість 1640,00 грн (а.с.90). У ч.3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана справа не є складною, підготовка її до розгляду непотребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль, а відтак уважає, що визначені в переліку послуг вказані дії невідповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, та не є спів мірними зі складністю справи та уважає, що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial