Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 31.08.2007 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. Спільного господарства сторони не ведуть та проживають окремо вже два роки. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі [PERSON] звернулась до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено 28.01.2026. 02.12.2025 від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. 02.12.2025 від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог. У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 31.08.2007 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ріпкинського райуправління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 1. Відповідач позовні вимоги визнав. ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін Згідно зі статтею 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог статті 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 1 статті 24 Сімейного Кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі статті 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі. Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. V. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved