Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Представник Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські Електромережі" адвокат Борисенко С.В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські Електромережі" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Вказана заява мотивована тим, що заочним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.01.2026 року були задоволені позовні вимоги Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські Електромережі" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Стягнуто з солідарно з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (місцезнаходження: 65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28-Б, рах. № [NUMBER] в АТ «ПУМБ», МФО 334851, код ЄДРПОУ 00131713) заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 17 260,12 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Однак, під час ухвалення заочного рішення судом не вирішено питання про стягнення судових витрат на користь позивача на правничу допомогу. На підставі вищевикладеного, представник позивача просила суд ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн. Також, представник позивача просить суд поновити строк для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу, враховуючи дату отримання позивачем копії заочного рішення суду. Дослідивши заяву та додані до неї матеріали без виклику сторін у судове засідання, суд дійшов таких висновків. Відповідно до статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, вказану справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження у заочному порядку з викликом сторін; заочне рішення ухвалене 20.01.2026 року без участі представника позивача АТ «ДТЕК Одеські електромережі". Вказаним рішенням суду питання стягнення витрат на правничу допомогу не вирішувалося. Заочне рішення було направлено позивачу до його електронного кабінету та отримано останнім 22.01.2026 року, що підтверджується відповідною довідкою, яка наявна в матеріалах справи. 26.01.2026 року представник позивача адвокат Борисенко С.В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські Електромережі" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості вартості необлікованої електричної енергії. До заяви про ухвалення додаткового рішення додано: витяг з наказу керівника Адвокатського об`єднання «Перший радник» про прийняття на роботу №2-к від 03.01.2020 року з якого вбачається, що [PERSON] прийнято на посаду адвоката з 08.01.2020 року за сумісництвом на 0,1 норми робочого часу, з оплатою пропорційно фактично відпрацьованому часу, з окладом згідно штатного розкладу, звіт про надання правничої допомоги №6-ОЕМ за Договором про надання правничої допомоги №621-ОЕМ-РП від 30.12.2025 року, з якого вбачається, що загальна сума за надання професійної правової допомоги в рамках судової справи №511/3622/25 становить 6 000,00 грн., копію Договору про надання правничої допомоги №621-ОЕМ-РП від 30.12.2025 року. Представник позивача не надав документів, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо). Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених відповідною статтею ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд, давши оцінку наданим доказам по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що представник позивача не надав суду документів, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжні доручення з відміткою банку або інші банківські документи), про що зазначено в клопотанні представника відповідача. Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тобто вказана судова практика є незмінною. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20). Як вбачається з письмових матеріалів справи, 22.01.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Перший радник» та АТ «ДТЕК Одеські електромережі» укладено договір про надання правової допомоги № 7074-ООЕ. Згідно з пунктом 4.6. Договору сторони погодили, що оплата наданих Послуг з правової допомоги та компенсація витрат здійснюється клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами Актів надання послуг впродовж 30 (тридцяти) календарних днів, з моменту фактичного виконання рішення суду, у межах суми стягнутої на користь виконавця. Таким чином, представником позивача підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд, зазначає, що сума заявлених позовних вимог по справі становила 17 260,12 грн., а розмір гонорару визначений в розмірі 6000,00 грн., що є співмірним із складністю цієї справи і наданим адвокатом обсяг послуг. Відтак, враховуючи, що представник позивача підтвердив понесені витрати на професійну правничу (правову) допомогу, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути підтверджені витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними. З заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що представник позивача АТ «ДТЕК Одеські електромережі» просить суд поновити строк на подання додаткових доказів, оскільки заочне рішення було ухвалено 20.01.2026 року, однак з заявою про ухвалення додаткового рішення представник позивача звернувся 26.01.2026 року. Судом встановлено, що позивачем відповідну копію заочного рішення суду було отримано 22.01.2026 року, що підтверджується відповідною довідкою про доставку копії заочного рішення до електронного кабінету позивача, а отже суд вважає за необхідне поновити пропущений процесуальний строк представнику позивача для подання суду доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved