Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 261 030,22 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 915,45 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02.12.2024 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування»та [PERSON] був укладений договір страхування наземного транспорту № 1603/24-Т/ЛВСС, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volvo XC60», д.н.з. [NUMBER] . 18.12.2024 року по вул. Олени Теліги, 12-Б в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volvo XC60», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Подільського районного суду міста Києва від 13.03.2025 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ремонтної калькуляції №20698 від 30.12.2024 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ «Volvo XC60», д.н.з. [NUMBER] , складає 436 653,29 грн. Відповідно до рахунків № [NUMBER] від 26.12.2024 року та № 1113006 від 30.01.2025 року, виданих філією «Віннер ВКН» ТОВ «Віннер Автомотів», вартість відновлювального ремонту ТЗ «Volvo XC60», д.н.з. [NUMBER] , склала 417 892,22 грн. Також, відповідно до чеку № 3562445157, виданого ФОП [PERSON] , послуги евакуатора становлять 538 грн. На виконання умов Договору страхування № 1603/24-Т/ЛВСС від 02.12.2024 року, на підставі страхових актів № 006.02316024-1 та № 006.02316024-2 ПрАТ «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування в розмірі 418 430,22 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] була застрахована ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу № ЕР-224020059, згідно якого ліміт за шкоду майну становить 160 000 грн., франшиза - 2 600 грн., останнє добровільно сплатило на рахунок ПрАТ «Арсенал Страхування» суму відшкодування у розмірі 157 400 грн. Таким чином, невиплаченою залишається частина відшкодування, здійсненого ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», в розмірі 261 030,22 грн. Посилаючись на викладене, а також на положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 261 030,22 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судовий збір в розмірі 3 915,45 грн. Ухвалою суду від 22.09.2025 року відкрито провадження по справі та прийнято позов до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, матеріали справи містять заяву в якій позов підтримав та просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв`язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке. Судом встановлено, що 02.12.2024 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування»та [PERSON] був укладений договір страхування наземного транспорту № 1603/24-Т/ЛВСС, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volvo XC60», д.н.з. [NUMBER] . 18.12.2024 року по вул. Олени Теліги 12-Б в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volvo XC60», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Подільського районного суду міста Києва від 13.03.2025 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Таким чином, особа, яка винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та заподіяння шкоди, встановлена судовим рішенням. 19.12.2024 року страхувальник [PERSON] звернулась до страховика ПрАТ ««Страхова компанія «Арсенал Страхування»із завою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. 23.12.2024 року страхувальник [PERSON] звернулась до страховика ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування»із заявою про виплату страхового відшкодування за договором страхування наземного транспорту № 1603/24-Т/ЛВСС. Відповідно до ремонтної калькуляції №20698 від 30.12.2024 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ «Volvo XC60», д.н.з. [NUMBER] складає 436 653,29 грн. Відповідно до рахунків № [NUMBER] від 26.12.2024 року та № [NUMBER] від 30.01.2025 року, виданих філією «Віннер ВКН» ТОВ «Віннер Автомотів», вартість відновлювального ремонту ТЗ «Volvo XC60», д.н.з. [NUMBER] , склала 417 892,22 грн. Відповідно до копії чеку № 3562445157, виданого ФОП [PERSON] , послуги евакуатора становлять 538 грн. На виконання умов договору страхування № 1603/24-Т/ЛВСС від 02.12.2024 року, на підставі страхових актів № 006.02316024-1 та № 006.02316024-2 ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування»сплатило страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування в загальному розмірі 418 430,22 грн., що підтверджується платіжними інструкціями кредитового переказу коштів №13 від 01.01.2025 року на суму 409 191,83 грн, № 62 від 01.01.2025 року на суму 538 грн та № 62523963 від 03.02.2025 року на суму 8 700,39 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТзДВ СК «Альфа-Гарант» згідно полісу № ЕР-224020059 від 10.10.2024 року, згідно якого ліміт за шкоду майну становить 160 000 грн., франшиза - 2 600 грн. 24.02.2025 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ТзДВ СК «Альфа-Гарант» укладено угоду про здійснення страхового відшкодування, зокрема, стосовно виплати страхового відшкодування за страховим випадком за полісом страхування № ЕР-224020059 у розмірі 149 530 грн. Розмір страхового відшкодування, розрахованого в порядку ЗУ «Про ОСЦПВ» за Полісом страхування № ЕР-224020059 визначено в розмірі 157 400 грн. Відповідно до п. 2.2.3 вказаної угоди, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відмовляється від вимог до заподіювачів шкоди (водіїв) та /або власників транспортних засобів, відповідальність яких була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант» на суму, яка складає різницю між розміром страхового відшкодування, розрахованого в порядку ЗУ «Про ОСЦПВ», та узгодженим сторонами розміром страхового відшкодування. На виконання умов угоди про здійснення страхового відшкодування від 24.02.2025 року ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Стархування» 27.02.2025 року було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 149 530 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 56495 від 27.02.2025 року. 03.03.2025 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» направило на адресу відповідача [PERSON] претензію щодо регресної вимоги за вих. № 030325-195/Р з пропозицією добровільно здійснити оплату страхового відшкодування у розмірі 261 030,22 грн., що становить різницю між розміром фактично виплаченого стразового відшкодування у розмірі 418 430,22 грн. та розміром відшкодування, визначеного умовами угоди між страховиками та виплаченого позивачу страховиком відповідача, у розмірі 157 400 грн. Однак, з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування в повному обсязі завданих збитків. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Частина 2 ст. 1166 ЦК України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК). Відповідно п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України). Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить права вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Таким чином, особа, винна у деліктному зобов`язанні, повинна відшкодувати завдану шкоду. Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п.1, ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За загальним правилом, з урахуванням ст. 1192 ЦК України, розмір шкоди встановлюється на підставі проведених досліджень, що дозволяють визначити розмір реальних збитків. Такі дослідження надають фактичний або прогнозований висновок (залежить, зокрема, від часу та місця виконання робіт, вартості деталей). Матеріалами справи підтверджено, що позовні вимоги заявлено, виходячи з фактичних витрат, що були здійснені для відновлення транспортного засобу. Відповідачем розрахунки, надані позивачем, не були спростовані належними, допустимими та переконливими доказами. Таким чином, за результатами розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами, яким дана правова оцінка, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 261 030,22 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 3 915,45 грн., який сплачений при подачі позову.

Outcome: approved