Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

1. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 01 грудня 2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №146748, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн на строк 28 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% на день. Позивач вказує, що за договором факторингу набув права вимоги за кредитним договором. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 14 892,00 грн., з яких 6 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, а 8 892,00 грн заборгованість за відсотками. 1.2. Позиція відповідача. Відповідач письмового відзиву на позов не подала. 1.3. Щодо заочного розгляду справи. На підставі статті 280 ЦПК України, оскільки відповідач була повідомлена про надходження позову, але не подала свого відзиву, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. 2. Мотивувальна частина. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. 2.1. Фактичні обставини, встановлені судом. З матеріалів справи судом встановлено, що 09 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №146748, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн на строк 28 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% на день. За договором факторингу позивач набув право вимоги за кредитним договором. Згідно наданого позивачем розрахунку позовних вимог, він вважає, що заборгованість станом на дату передачі прав вимоги становить 14 892,00 грн., з яких 6 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, а 8 892,00 грн заборгованість за відсотками. 2.2. Позиція суду. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина перша статті 1010 ЦК України). Зі встановлених судом обставин слідує, що відповідач дійсно порушила свої зобов`язання за кредитним договором, а саме не повернула кредит повністю у строк, встановлений договором, чим порушив приписи частини першої статті 526 ЦК України. У зв`язку з вищенаведеним, позовні вимоги, в частині стягнення тіла кредиту, підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом суд зазначає таке. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту. Після закінчення строку кредитування позивач, як і попередній кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. За умовами кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн. на строк 28 днів та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% на день. При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що первісний кредитор продовжував нараховувати відповідачеві договірні відсотки у зв`язку з пролонгацією на підставі п.4.3.1 кредитного договору, оскільки матеріали справи не містить будь-яких доказів наявності волевиявлення позичальника на продовження саме строку кредитування. Відповідач фактично не погашав кредит, чим порушив грошове зобов`язання, але це не можна вважати волевиявленням на продовження договірного строку користування кредитом. Беручи до уваги умови договору, максимальний розмір відсотків за користування кредитом становить 3 192,00 грн. (6 000 х 0,019 х 28), і саме в цій частині позовних вимог суд задовольняє позов, а в решті вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом відмовляє за безпідставністю. Слід зазначити, що самий такий розмір договірних відсотків вказаний і у паспорті споживчого кредиту. 2.3. Розподіл судових витрат. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги частково з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог, що становить 1 862,83 грн (3 028 х (9 162 / 14 892)). На підставі наведеного та

Outcome: partial