Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Представником позивача, Панасенко І.А., 15.05.2025 року через систему «Електронний суд» подано до суду позов, в якому просить визнати поважними причини пропуску позовної давності для звернення КП «Харківводоканал» до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості, просить стягнути на їх користь з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення в загальній сумі 46988,97 грн., яка складається з заборгованості з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2015 року по 31 березня 2025 року у розмірі 25437,64 грн, заборгованості з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2015 року по 31 березня 2025 року у розмірі 19391,99 грн., заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01 червня 2022 року по 31 березня 2025 року у розмірі 1007,42 грн., заборгованості за обслуговування ВБС холодного водопостачання за період з 01 червня 2022 року по 31 березня 2025 року у розмірі 565,08 грн, заборгованості за обслуговування ВБС водовідведення за період з 01 червня 2022 року по 31 березня 2025 року у розмірі 586,84 грн, а також суму судових витрат у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 150,00 грн. сплачених за надіслання копії позовної заяви відповідачам. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідачі є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, що надаються КП «Харківводоканал», послуги надаються в повному обсязі, але за отримані послуги не сплачують, що привело до утворення заборгованості. 26.05.2025 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначав, що позивач вже звертався до суду з тими самими вимогами в порядку наказного провадження щодо стягнення з нього заборгованості за період з 01.06.2011 року по 31.01.2015 року, судовий наказ було скасовано. Також Позивач не дотримався строку позовної давності. 24.06.2025 року відповідачем [PERSON] подано додаткові пояснення, в яких вказував, що частково визнає позовні вимоги, а саме не заперечує проти стягнення з нього наступних сум: - 1007 грн 42 коп за абонентське обслуговування (01.06.2022 31.03.2025); - 565 грн 08 коп за обслуговування внутрішньобудинкових систем ХВП; - 586 грн 84 коп за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення. Загальна сума, яку він визнаю до сплати 2159 грн 34 коп. У той же час заперечував проти стягнення плати за послуги водопостачання і водовідведення З 03 квітня 2022 року він постійно перебував за межами території України. Увесь цей період житлом не користувався, водопостачання і водовідведення фактично не здійснювались, показники лічильників не подавались. У зв`язку з цим, вважає необґрунтованими вимоги про стягнення: - 25437 грн 64 коп за водопостачання (01.02.2015 31.03.2025); - 19391 грн 99 коп за водовідведення (01.02.2015 31.03.2025). Вважає, що нарахування за цей період не підтверджені фактичним споживанням та суперечать принципу справедливості, оскільки я фізично не мав змоги користуватися відповідними послугами. Також вказував на пропущення строків позовної давності. 27.06.2025 року відповідач [PERSON] подав заяву про застосування строків позовної давності до вимог Позивача. 18.08.2025 року відповідачем [PERSON] подано додаткові пояснення, в яких вказував, що фактично з 03.04.2022 року він не проживає в Україні, що підтверджується відміткою Державної прикордонної служби України у моєму паспорті громадянина України для виїзду за кордон, а також посвідкою на проживання (Permesso di soggiorno protezione temporanea) в Італії. Лічильники обліку води у квартирі відсутні, нарахування проводяться за нормами на кожну зареєстровану особу. 17.07.2025 ним було подано заяву до КП «Харківводоканал» про проведення часткового перерахунку заборгованості з 03.04.2022, із додаванням усіх необхідних доказів. Відповіддю підприємства від тієї ж дати підтверджено, що за вказаною адресою було проведено перерахунок лише за період з 03.04.2022 по 18.07.2025 на одну особу. 23.09.2025 року відповідачкою [PERSON] подано додаткові пояснення, в яких вказувала, що з 16.03.2022 року вона не проживає в Україні, лічильники обліку води у квартирі відсутні, нарахування проводяться за нормами на кожну зареєстровану особу. 08.09.2025 нею було подано заяву до КП «Харківводоканал» про проведення часткового перерахунку заборгованості з 16.03.2022, із додаванням усіх необхідних доказів. Відповіддю підприємства від тієї ж дати підтверджено, що за вказаною адресою було проведено перерахунок лише за період з 16.03.2022 до 01.09.2025 на одну особу. 22.12.2025 року відповідачем [PERSON] подано додаткові пояснення, в яких вказував, що перебуває у скрутному матеріальному становищі та просив врахувати це при винесенні рішення та застосувати до вимог Позивача строк позовної давності. 22.12.2025 представником позивача Васьковим О.Ю. подано заяву про зменшення позовних вимог у якій просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Харківводоканал» заборгованість у розмірі 35346,90 грн, а саме: - за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2015 по 31.03.2025 в сумі 18687,28 грн; - за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2015 по 31.03.2025 в сумі 14500,28 грн; - за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.03.2025 в сумі 1007,42 грн; - за обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2022 по 31.03.2025 в сумі 565,08 грн; - за обслуговування внутрішньо будинкових систем водовідведення за період з 01.06.2022 по 31.03.2025 в сумі 586,84 грн. та стягнути судові витрати. Також 04.02.2026 року представником позивача [PERSON] подано розрахунки заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.04.2017 по 31.03.2025 оскільки, Законом України від 30 березня 2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Розмір нарахувань за вказаний період з урахування строку позовної давності за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2017 по 31.03.2025 року складає 15599,64 грн., за послуги централізованого водовідведення за період з 01.04.2017 по 31.03.2025 року складає 12031,23 грн., за абонентське обслуговування за період з 01.04.2020 по 31.03.2025 року складає 1007,42 грн., за обслуговування ВБС холодного водопостачання за період з 01.04.2020 по 31.03.2025 року складає 565,08 грн. та за обслуговування ВБС холодного водовідведення за період з 01.04.2020 по 31.03.2025 року складає 586,84 грн. Представник позивача Васьков О.Ю. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали частково, просили застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату про розгляд справи повідомлявся неодноразово за місцем реєстрації, шляхом надіслання судових повісток. Судові повістки повертаються поштовим відділенням із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». З урахування наведеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач КП «Харківводоканал» є єдиним підприємством, що здійснює водопостачання та водовідведення у місті Харків. Послуги надаються відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 року, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року. Норми водоспоживання та водовідведення, затверджені рішенням ВК Харківської міської ради №256 від 09.04.1997 року, із змінами, №901 від 28.12.2016 року. Відповідачі зареєстровані в [ADDRESS] , та є абонентами КП «Харківводоканал», проте оплату за надані послуги не здійснюють. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 року споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до п.18 ч.1 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затвердженого Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для сплати послуг є календарний місяць та плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, в порушення зазанченої норми відповідач свої зобов`язання не виконувала та не сплачувала за отримані послуги, що призвело до утворення заборгованості. Відповідачі в порушення ст. 67, 68, 162 ЖК України п.3, п. 5 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, де вказано, що платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісячно, порушуючи свої зобов`язання не погашують заборгованість добровільно, не сплачували комунальні платежі в повному обсягу, що привело до утворення заборгованості. Приймаючи до уваги зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до п. 11 Правил № 630, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. Відповідно до п. 33 Правил № 690 плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 11 п.1 ст. 1 Закону № 2189-VIII, встановлено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до ч. 3 п.1 ст. 1 Закону № 2189-VIII, внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо). Відповідачі, порушуючи свої зобов`язання, не сплачували за отримані послуги, що призвело до утворення заборгованості. Факт звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, після його скасування не позбавляє позивача звернутись до суду в порядку позовного провадження та не є підставою для закриття провадження у справі, не свідчить про повторне звернення щодо стягнення заборгованості. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідача. Окрім того, суд зазначає що у Цивільному кодексі визначено два види строків позовної давності: загальний і спеціальний (ст.ст. 257, 258 ЦК). В даному випадку, позовна заява була подана до суду 15.05.2025 року, підстав для поновлення строку суд не вбачає. Відповідачами [PERSON] , [PERSON] подано до суду заяву про застосування строку позовної давності. Згідно із законом від 30.03.2020 №540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК доповнено п.12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст. ст. 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У п.12 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції закону №540-IX перелічені всі статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину. Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався. В останнє, Кабінет Міністрів України постановою від 23.12.2022 р. № 1423 вніс зміни, зокрема, до Постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30.04.2023р. Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог по даній справі станом на 12.03.2020 року (на момент встановлення карантину) не сплила, її перебіг зупинений до кінця дії карантину. Перебіг позовної давності щодо позовних вимог підприємства продовжується на строк дії карантину. На підтвердження заборгованості позивачем надано розрахунок суми заборгованості по особовому рахунку [NUMBER] з урахуванням періоду, відкритим за адресою: [ADDRESS] , з якої вбачається, що за період з квітня 2017 року по 31 березня 2025 року оплата за послуги проводилась нерегулярно та не в повному обсязі. Розмір нарахувань за вказаний період за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2017 по 31.03.2025 року складає 15599,64 грн., за послуги централізованого водовідведення за період з 01.04.2017 по 31.03.2025 року складає 12031,23 грн., за абонентське обслуговування за період з 01.04.2020 по 31.03.2025 року складає 1007,42 грн., за обслуговування ВБС холодного водопостачання за період з 01.04.2020 по 31.03.2025 року складає 565,08 грн. та за обслуговування ВБС холодного водовідведення за період з 01.04.2020 по 31.03.2025 року складає 586,84 грн. Приймаючи до уваги, що відповідачі, будучи зобов`язаними своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашають заборгованість добровільно, та подану заяву про застосування строку позовної давності, суд задовольняє позов частково, та стягує з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, абонентське обслуговування, обслуговування ВБС холодного водопостачання та водовідведення, яка в межах строку позовної давності становить 29790,21 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно згідно до задоволених вимог, а саме, при подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривні, та 150,00 грн. за надіслання копії позовної заяви відповідачам, що є витратами пов`язаними з вчиненням процесуальних дій, необхідних для підготовки справи до її розгляду, загальна сума судових витрат склала 2572,40 гривень, за позовом заявлено вимоги на загальну суму 46988,97 гривень, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог на загальну суму 29790,21 гривень, тобто з урахуванням наведеного, з відповідачів підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам (29790,21х2572,40/46988,97) в сумі 1630,85 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial