Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 15.09.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.04.2021 [PERSON] уклав з АТ «ОТП Банк» кредитний договір №0281/980/1923398/21, за яким отримав грошові кошти в кредит, однак вчасно їх не повернув внаслідок чого утворилась заборгованість. 13.10.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13/10/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за вищевказаним картковим рахунком, відкритим в межах кредитного договору №0281/980/1923398/21, укладеного між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників №2 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10596,45 грн, з яких 6000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 4596,45 грн - сума заборгованості за процентами. А тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану заборгованість в сумі 10596,45 грн. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився. Проте представник позивача Незамай А.Д. у поданій позовній заяві просила проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.09.2025 відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд о 09 год 30 хв 27.10.2025, який за клопотанням представника позивача відкладено до 09 год 00 хв 28.11.2025, який відкладено до 08 год 30 хв 09.12.2025. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2025 за клопотанням представника позивача Пер`ян А.А. витребувано у АТ «ОТП Банк» детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором №0281/980/1923398/21 від 13.04.2021; виписку по рахунку [PERSON] ; розгляд справи відкладено до 09 год 30 хв 06.01.2026. 06.01.2026 у зв`язку із ненадходженням витребуваних ухвалою суду від 09.12.2025 у АТ «ОТП Банк» доказів розгляд справи відкладено до 09 год 00 хв 02.02.2026. 02.02.2026 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст.178 ЦПК України. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Між сторонами виникли правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 13.04.2021 між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» було укладено договір шляхом підписання відповідачем удосконаленим електронним підписом Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0281/980/1923398/21, на підставі якої банк відкрив останньому поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] та надав електронний платіжний засіб - електронну картку MC Gold (валюта UAH, тарифний пакет BRANCH). Вказаний договір за правовою природою є змішаним договором, а саме кредитний договір та договір про надання банківських послуг, в якому містяться елементи різних договорів і надаються декілька різних видів послуг кредитування та видача і обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток, в межах якого було відкрито картковий рахунок. Заява Анкета є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток (особистих) та Тарифів банку/Тарифного пакету приватного банківського обслуговування (для РВ-Клієнтів), які розміщені на офіційному сайті банку. Відповідно до інших умов кредитування (зобов`язання по кредитній лінії) Заяви-Анкети, відповідач підтвердив, що перед укладенням Договору його ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обгрунтованого рішення щодо укладення договору та отримання кредиту на сприятливих для клієнта умовах. Шляхом підписання Заяви-Анкети [PERSON] підтвердив, що він особисто отримав свій примірник Заяви-анкети, Договору, Тарифів банку, з умовами договору, Тарифами банку, які розмішені на офіційному сайті банку, ознайомлений, приймає та погоджується з їх положеннями. З протоколу засідання Підкомітету щодо видачі та обслуговування кредитів/лізингу приватним клієнтам №LACC_020 від 02.03.2021 вбачається, що [PERSON] встановлено кредитний ліміт в розмірі 6000 грн, процентна ставка згідно тарифів банку. Відповідно до Заяви-Анкети на дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 5% щомісячно. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01% річних. Згідно повідомлення АТ «ОТП Банк» від 23.01.2026 за №68-3-23-23/1251-БТ між [PERSON] та банком було укладено Договір №0281/980/1923398/21 від 13.04.2021, відповідно до якого було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] у валюті UAN. Відповідно до звіту рахунку за період з 13.04.2021 по 13.10.2023 по рахунку № [NUMBER] загальна сума заборгованості за період з 14.09.2023 по 13.10.2023 становить 10428,25 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором №0281/980/1923398/21 від 13.04.2021, заборгованість [PERSON] станом на 13.10.2023 становить 10596,45 грн. 13.10.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13/10/23, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №0281/980/1923398/21 від 13.04.2021. Згідно п. 1.1 Договору факторингу, Клієнт (Первісний кредитор) передає, а Фактор (Новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржником, в розмірі Портфеля заборгованості. Пунктом 1.3 Договору передбачено, що Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 до договору факторингу №13/10/23 від 13.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №0281/980/1923398/21 в сумі 10596,45 грн, з яких 6000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 4596,45 грн - сума заборгованості за процентами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №0281/980/1923398/21 від 13.04.2021 за період з 13.10.2023 по 20.08.2025, заборгованість за кредитним договором №0281/980/1923398/21 від 13.04.2021 не погашена та становить 10596,45 грн. Застосовані норми права Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне. З наданих та досліджених судом доказів вбачається, що 13.04.2021 [PERSON] уклав з АТ «ОТП Банк» кредитний договір №0281/980/1923398/21 шляхом підписання удосконаленим електронним підписом клієнта Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», на підставі якої банк відкрив йому поточний (картковий) рахунок, надав електронний платіжний засіб та встановив кредитний ліміт. Відповідач отримав грошові кошти, користувався ними, однак не повернув, а тому у нього виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування ним. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що право вимоги за вказаним договором відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] не виконав зобов`язання по поверненню кредиту, порушив умови договору, у зв`язку чим утворилась заборгованість в сумі 10596,45 грн, з яких 6000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 4596,45 - сума заборгованості за процентами. При цьому суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався і доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем суду не подано. Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] , з огляду на вимоги ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі та до стягнення з відповідача підлягає заборгованість в сумі 10596,45 грн. Розподіл судових витрат Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 3028 грн На підставі ст.ст. 207, 509, 526, 530, 549, 610, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved