Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

У вересні 2025 року Харківський обласний центр зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 08.07.2022 по 04.10.2022 у розмірі 28306,44 грн., а також понесених витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] 16 червня 2022 року звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості засобами телекомунікаційного зв`язку для отримання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, власноручно заповнював відповідну форму та підтверджував достовірність наданої ним інформації, надав згоду на обробку своїх персональних даних. Інформував, що не належить до зайнятого населення та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, зокрема не забезпечує себе роботою самостійно. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 06 квітня 2020 року № 624, (який діяв на момент прийняття рішень по особі), [PERSON] з 17.06.2022 надано статус безробітного відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» та призначена виплата допомоги по безробіттю з 17.06.2022 по 11.06.2023 у розмірі, встановленому законодавством. [PERSON] перебував на обліку в Харківському міському центрі зайнятості у статусі безробітного з 17.06.2022 по 05.10.2022. Припинено реєстрацію наказом від 05.10.2022 № НT221005, у зв`язку з поданням письмової заяви відповідачем про зняття з реєстрації як безробітного. Харківським міським центром зайнятості за реквізитами [PERSON] на його поточний рахунок перераховано допомогу по безробіттю за період з 08.07.2022 по 04.10.2022 у сумі 28 306 грн. 44 коп. У ході відпрацювання інформації від ПФУ (у порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат) щодо осіб, які зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні, виявлено, що [PERSON] отримує пенсію за віком з 08.07.2022, у зв`язку з чим Харківським міським центром зайнятості проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, результатами якого складено акт від 20.12.2022 № 254/2022. Актом встановлено, що відповідач у період перебування в статусі безробітного з 17.06.2022 по 05.10.2022, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як пенсіонер за віком з 08.07.2022 довічно відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Під час перебування в центрі зайнятості у статусі безробітного відповідачем не надавались жодні документи, які б підтверджували факт отримання пенсії за віком. У відповідності до вищезазначеного, директором Харківського міського центру зайнятості прийнятий наказ від 27.12.2022 № 369 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON] в сумі 28 306 грн. 44 коп. На виконання цього наказу відповідачу направлено лист-претензією від 29.12.2022 № XMЦ3-02-6039 з пропозицією в добровільному порядку сплатити суму боргу, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За результатами розгляду листа-претензії [PERSON] повідомив Харківську філію Харківського обласного центру зайнятості, що рішенням ГУ ПФУ в Київській області від 20.07.2022 йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, та в подальшому йому призначено пенсію за віком завдяки його зверненню до Офісу Президента України. У зв`язку з чим, з метою з`ясування обставин призначення пенсії [PERSON] Харківською філією Харківського обласного центру зайнятості 29.10.2024 направлено запит до Головних управлінь ПФУ в Київській області та Харківській області На зазначений запит 18.11.2024 отримано лист від ГУ ПФУ у Київській області, в якому зазначено, що за результатами розгляду заяви [PERSON] від 11.07.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах винесено рішення від 20.07.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки довідки про пільговий стаж [PERSON] не були підтверджені. За результатами зустрічної перевірки пільгових довідок складений акт проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок для підтвердження страхового стажу від 30.08.2022, яким підтверджено достовірність виданих довідок. За результатами повторного розгляду заяви рішенням від 20.09.2022 [PERSON] призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.07.2022. 3 огляду на вищезазначене, з дати призначення пенсії за віком, особа не має права перебувати у статусі безробітної та отримувати допомогу по безробіттю. Сума незаконно отриманої [PERSON] допомоги по безробіттю за період з 08.07.2022 (дата призначення пенсії) по 04.10.2022 складає 28306 грн. 44 коп., яку відповідач добровільно не повернув, чим завдано шкоди Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 22.09.2025 року позовну заяву Харківського обласного центру зайнятості прийнято до провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 26.11.2025 року підготовче провадження закрито, і справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача Харківського обласного центру зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримував у повному обсязі та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. 25.11.2025 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Голубцовим Василем Анатолійовичем, який діє на підставі ордеру від 21.10.2025 року, через підсистему «Електронний суд» поданий відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Відзив обгрунтований тим, що 11.07.2022 р. [PERSON] звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням від 20.07.2022 р. [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії, підстава - надані довідки на підтвердження пільгового стажу потребують перевірки. З листа Харківської ОДА від 23.09.2022 р. на імя [PERSON] останньому стало відомо, що його заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах направлено на повторний розгляд. 05.10.2022 р. відповідач надав заяву про зняття його з реєстрації як безробітного. Листом №17.05-7846 ГУ ПФ України в Київській області від 29.10.24 до відома позивача доведено, що 20.07.2022 р. відмовлено у призначенні пенсії за зверненням від 11.07.22, та рішенням від 20.09.22 р. призначено пенсію з 08.07.22 р., тобто "заднім числом" за результатом повторного розгляду заяви після його скарги на ім`я Президента. У зв`язку з вищевикладеним, просив відмовити в задоволенні позову, стягнути з позивача на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у сумі 8000,00 грн та розглянути справу без їх участі. Учасники справи до судового засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належним чином є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 16 червня 2022 року [PERSON] засобами телекомунікаційного зв?язку звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості для отримання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. Реєстрація безробітних засобами телекомунікаційного зв`язку відбувалася за допомогою затверджених наказом ДЦЗ № 35 форм заяви про надання статусу безробітного, заяви про призначення виплати допомоги по безробіттю та заяви про припинення реєстрації, на основі яких створені Google - форми для самостійного заповнення особами на сайті Державної служби зайнятості або верифікованій фейсбук сторінці [PERSON] власноручно заповнював відповідну форму та підтверджував достовірність наданих ним інформації, надав згоду на обробку своїх персональних даних. Інформував, що не належить до зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, зокрема не забезпечує себе роботою самостійно. Готовий та здатний приступити до роботи. З правами та обов`язками безробітного ознайомлений та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. Надав згоду на використання, внесення до Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості та здійснення верифікації (перевірки) і моніторингу достовірності інформації, поданої ним для нарахування та отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття, його персональних даних. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 06 квітня 2020 року № 624 ( який діяв на момент прийняття рішень по особі) [PERSON] з 17.06.2022 надано статус безробітного відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення». Призначена виплата допомоги по безробіттю з 17.06.2022 по 11.06.2023 у розмірі, встановленому законодавством. [PERSON] перебував на обліку в Харківському міському центрі зайнятості у статусі безробітного з 17.06.2022 по 05.10.2022. 05.10.2022 [PERSON] припинено реєстрацію наказом від № НT221005 у зв`язку з поданням ним письмової заяви про зняття з реєстрації як безробітного. Харківським міським центром зайнятості за реквізитами [PERSON] на його поточний рахунок було перераховано допомогу по безробіттю за період з 08.07.2022 по 04.10.2022 у сумі 28 306 грн. 44 коп. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009, розслідування центрами зайнятості здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час реєстрації та протягом перебування на обліку як безробітного. У ході відпрацювання інформації від ПФУ щодо осіб, які зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні, виявлено, що [PERSON] отримує пенсію за віком з 08.07.2022, у зв`язку з чим Харківським міським центром зайнятості проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, результатами якого складено акт від 20.12.2022 № 254/2022. Актом від 20.12.2022 № 254/2022 встановлено, що відповідач у період перебування в статусі безробітного з 17.06.2022 по 05.10.2022 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як пенсіонер за віком з 08.07.2022 довічно відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Під час перебування на обліку в службі зайнятості відповідачем не надавались жодні документи, які б підтверджували факт отримання ним пенсії за віком. Невиконання відповідачем встановлених законодавством вимог, а саме неповідомлення про те, що він отримує пенсію за віком, призвело до безпідставного отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 28306 грн. 44 коп. Директором Харківського міського центру зайнятості виданий наказ від 27.12.2022 N? 369 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON] в сумі 28 306 грн. 44 коп., який разом з листом-претензією від 29.12.2022 № XMЦ3-02-6039 з пропозицією в добровільному порядку сплатити суму боргу направлені відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. [PERSON] у відповідь на лист-претензію повідомив Харківську філію Харківського обласного центру зайнятості, що рішенням ГУ ПФУ в Київській області від 20.07.2022 йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, та в подальшому йому було призначено пенсію за віком завдяки його зверненню до Офісу Президента України. 29.10.2024 за вих. № 17.05-7846 Харківською філією Харківського обласного центру зайнятості направлено запит до Головних управлінь ПФУ в Київській області та Харківській області з метою з`ясування обставин призначення пенсії [PERSON] 18.11.2024 на цей запит отримано лист від ГУ ПФУ у Київській області, в якому зазначено, що за результатами розгляду заяви [PERSON] від 11.07.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах винесено рішення від 20.07.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки довідки про пільговий стаж [PERSON] не були підтверджені первинними документами. Як вбачається з листа від 12.09.2022 за інформацією ГУ ПФУ у Харківській області за результатами зустрічної перевірки пільгових довідок складений акт проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок для підтвердження страхового стажу від 30.08.2022, яким підтверджено достовірність виданих довідок. За результатами повторного розгляду заяви, рішенням від 20.09.2022 [PERSON] призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.07.2022 року. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішень по особі), статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не мас заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» однією з підстав припинення реєстрації безробітного є досягнення особою встановленого статтею 26 3акону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років. Пунктом 7 статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон), передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку. З урахуванням наведеного, призначення пенсії за віком є підставою для припинення реєстрації безробітного, а також унеможливлює таку реєстрацію у випадку звернення до служби зайнятості особи, яка таку пенсію вже отримує. До такого висновку дійшов також Верховний Суд у постановах від 04 жовтня 2018 року у справі № 452/1710/16-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 545/164/17. Відповідно до частини другої статті 36 Закону застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професіно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до п.1, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих coцiaльних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції припиняється у разі зайнятості особи. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрально органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальнихпослуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст.1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Зазначений висновок міститься і в постанові Верховного Суду України, прийнятої у справі №6-91цс14 від 02 липня 2014 року та постанові Верховного Суду у складі Об`єднаноїпалати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Предметом спору у справі є стягнення з відповідача [PERSON] на користь Харківського обласного центру зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості суми виплаченої соціальної допомоги на випадок безробіття у розмірі 28 306 грн. 44 коп. за період з 08.07.2022 по 04.10.2022. Набуття [PERSON] статусу пенсіонера у липні 2022 року було підставою для припинення йому виплати по безробіттю, що і відбулось відповідно до наказу центру зайнятості № НT221005 від 05.10.2022 року. При цьому таке припинення відбулось у зв`язку із поданням безробітнім особисто письмової заяви про зняття його з реєстрації як безробітного. За фактичними обставинами справи [PERSON] звернувся до центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного 17.06.2022 року, а до пенсійного фонду - 08.07.2022, рішенням якого від 20.07.2022 р. [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що надані довідки на підтвердження пільгового стажу потребують перевірки. Тільки за результатами повторного розгляду заяви [PERSON] йому листом №17.05-7846 ГУ ПФ України в Київській області від 29.10.24 року доведено до відома, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України від 20.09.2022 № 205250009073 [PERSON] призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 08.07.2022 року, а отже на момент отримання зазначених виплат відповідач діяв добросовісно та не мав відомостей про подальше призначення пенсії. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що сам факт звернення до пенсійного фонду (до прийняття компетентним органом рішення про призначення та виплату пенсії) не вважається тією обставиною, яка, згідно із законом, могла вплинути на виплату відповідачу допомоги по безробіттю, тому, ця обставина не доводить ані недобросовісної поведінки відповідача [PERSON] при зверненні до центру зайнятості, ані про порушення ним свого обов`язку повідомляти про всі обставини, які можуть вплинути на призначення такої допомоги. Оскільки грошові кошти у вигляді виплати допомоги по безробіттю були надані позивачем добровільно та за відсутності недобросовісності зі сторони відповідача [PERSON] , суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. На думку суду, з врахування соціального статусу відповідача, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на вказаного відповідача надмірного тягаря. Відповідно до частини першоїстатті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного, у зв`язку із відмовою в задоволені позову, суд вважає, що сплачений судовий збір слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed