Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Представник позивача Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ-БАНК» Шкапенко О.В., який діє на підставі довіреності № 22908652-К-Н-О від 23.01.2024, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.11.2022 станом на день подання позову у розмірі 54 436,56 грн. та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 02.11.2022 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку та надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3.4 % на час пільгового періоду та 6.8% після нього за місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Анкеті-Заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Отримавши кредитні кошти, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого станом на 22.10.2025 вона має заборгованість у розмірі 54 436,56 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 35 478,75 грн., заборгованості по відсоткам 18 957,81 грн. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань за кредитним договором. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою від 02.01.2026 після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду у справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа про виклик до суду та оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив справу розглянути в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався та відзив на позовну заяву не подав. Крім цього, на підставі ст. 128 ЦПК України, виклик відповідача до суду на день судового засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у поданій ним до суду заяві, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України, при цьому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 02.11.2022 [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку шляхом підписання відповідної заяви та уклав кредитний договір з АТ «АКЦЕНТ-БАНК». Заява підписана відповідачем власноручним підписом. В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладання та згоден з його умовами. Забов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. Згідно довідки по картам вбачається, що [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] - строком дії до грудня місяця 2031 року. З довідки за лімітами, вбачається, що [PERSON] на підставі кредитного договору б/н від 02.11.2022 за період з 02.11.2022 по 19.11.2025 було встановлено кредитний ліміт 02.11.2022 у розмірі 0,00 грн., який змінювався так: 09.10.2023 (збільшено) в сумі 10 000,00 грн., 10.01.2024 (збільшено) в сумі 20 000,00 грн., 19.02.2024 (збільшено) в сумі 27 000,00 грн., 08.03.2024 (збільшено) в сумі 37 000,00 грн. 28.09.2025 (зменшено) в сумі 35 478,75 грн. 19.11.2025 (збільшено) в сумі 35 500,00 грн. Факт користування відповідачем кредитними коштами, підтверджений доданою до матеріалів справи випискою по картці відповідача. Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України, а підписання заяви та паспорту споживчого кредиту підтверджує укладення між нею і банком договору. Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання його сторонами. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02.11.2022 укладеного між позивачем та відповідачем вбачається, що станом на 22.10.2025 рахується заборгованість у розмірі 54 436,56 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 35 478,75 грн., заборгованості по відсоткам 18 957,81 грн. Доказів на спростування розміру заборгованості відповідачем до суду не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «А-БАНК» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.11.2022 у загальному розмірі 54 436,56 грн.. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн., що підтверджено випискою № 6006315533615 від 20.11.2025. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved