Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

у листопаді 2025 року [PERSON] звернувся з позовом до Хорольської міської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування. В обґрунтування вимог зазначив, що після смерті брата [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входила право на земельну ділянку (пай), орієнтовного розміру 2,94 умовних кадастрових гектар з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в с. Березняки, Хорольської територіальної громади Лубенського району Полтавської області. Вказану умовну земельну ділянку спадкодавець отримав на підставі рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18.10.2021. За життя спадкодавець розпочав процедуру безоплатної приватизації вказаної земельної ділянки. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 24.11.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті. У судове засідання позивач не з`явився, належно був повідомлений про дату, час, місце проведення судового засідання. У заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належно був повідомлений про дату, час, місце розгляду справи. У відзиві щодо вимог відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності, а в сукупності їх достатності, суд встановив такі обставини. Нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рештою С. М. відмовлено [PERSON] , як єдиному спадкоємцю після смерті [PERSON] , в оформленні спадкових прав на земельну ділянку, площею 2,94 га, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що засвідчили б право власності спадкодавця на земельну ділянку (а. с. 12). Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 18.10.2021 у справі 548/1677/21 визнано права за [PERSON] на земельну ділянку, площею 2,94 умовний кадастрових гектар, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області( а. с. 14). Рішенням Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 29.12.2021 № 1262 [PERSON] надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 2,94 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського раойну Полтавської області( а. с. 15). Відповідно до вимог статей 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У пункті «г» частини 1 статті 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до частини другої статті 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За змістом положень статті 182 ЦК України, до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Частиною першою статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України). Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі № 350/67/15-ц, провадження № 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року по справі № 128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року по справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року по справі № 554/1195/17 від 30 червня 2020 року по справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року по справі № 158/1672/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. З огляду на встановлені обставини справи, [PERSON] за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки 2,94 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована у с. Березняки Хорольської ОТГ Лубенського району Полтавської області, але внаслідок своєї смерті не встиг оформити та зареєструвати право власності на вказану земельну ділянку, тобто закінчити процедуру приватизації цієї земельної ділянки. [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом, прийнявши спадщину, в іншому ніж у судовому порядку, не може належним чином оформити свої спадкові права, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved