Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (далі ПАТ «СК «Універсальна») звернулось до суду з позовом, поданим представником Гусєвим П.В., до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 98 443,34 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.05.2024 [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Dacia», р.н. [NUMBER] , допустив зіткнення з іншим автомобілем, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Dacia», р.н. [NUMBER] , була застрахована відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-218579328. На підставі заяви та поданих потерпілою стороною документів, складеного ПАТ «СК «Універсальна» страхового акту, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 87 736,97 грн. та доплату у розмірі 10 706,37 грн. Враховуючи наведене та те, що відповідач керував транспортним засобом у стані сп`яніння, покликаючись на ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути з відповідача виплачену суму страхового відшкодування у загальному розмірі 98 443,34 грн. в порядку регресу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2025 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Гусєв П.В. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань до суду не скеровував. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За умовами ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наявності всіх наведених вище умов суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Враховуючи неявку сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, таким чином з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно з положеннями ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. При дослідженні доказів, судом встановлено наступне. 14.05.2024 о 22.58 год. на вул. Скорини, 16 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Dacia», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу марки «Renualt», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Наведені обставини встановлено постановою Сихівського районного суду м. Львова від 04.07.2024 у справі №464/4210/24, що набрала законної сили 15.07.2024, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, в силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, винуватість [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортним засобам завдано механічних пошкоджень з матеріальними збитками, є встановленою та доказуванню не підлягає. На момент вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки марки «Dacia», р.н. [NUMBER] , була забезпечена полісом №ЕР-218579328 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленим ПАТ «СК «Універсальна». Вказаний випадок позивачем визнано страховим (страховий акт №G-22408-1 від 08.08.2024) та потерпілому на підставі його заяви від 16.05.2024 виплачено страхове відшкодування у розмірі 82 736,97 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №52382 від 09.08.2024. Крім того, 02.05.2025 ПАТ «СК «Універсальна», на виконання вимог рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17.03.2025 у справі №464/8981/24 за позовом [PERSON] до ПАТ «СК «Універсальна», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 10 706,37 грн. (страховий акт №G-22408-2, платіжна інструкція №17277 від 02.05.2025). Натомість за положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). З урахуванням наведеного, позивач отримав право вимагати в порядку регресу від відповідача як страхувальника, оскільки останній керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та спричинив ДТП, чим порушив умови укладеного договору та вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ПАТ «СК «Універсальна» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 98 443,34 грн. є підставними та обґрунтованими, відтак позов слід задовольнити. Окрім цього, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved