Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

03.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов мотивовано тим, що 24.03.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №1642786, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 2570,00 гривень, строк позики -30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (VkxO6pO6bb) і був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. Тобто, сторонами визначено відсоткову ставку за користування позикою, суми, які підлягають сплаті та графік погашення сум за позикою. Однак відповідач [PERSON] свої зобов`язання по договору позики не виконала, внаслідок чого заборгованість відповідача за договором позики №1642786 становить 8699,00 грн, з яких: 2570,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6129,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за вказаним договором позики. У подальшому, 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1642786 від 24.03.2021. Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань та не здійснила виплату грошових сум у строки, передбачені цим договором. Таким чином, оскільки зобов`язання [PERSON] залишаються не виконаними, ТОВ «Фінпром маркет» просить стягнути з неї заборгованість за вищевказаним договором позики в загальній сумі 8699,00 грн, а також понесені позивачем судові витрати: 2 422,40 грн на оплату судового збору та 4500,00 грн витрат на професійну правову допомогу. Представник позивача ТОВ «Фінпром маркет» - адвокат Ткаченко Ю.О. у судове засідання не з`явилася, проте надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи без її участі суд не отримував, правом на подання відзиву не скористалася. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.03.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №1642786, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 2570,00 гривень, строк позики -30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (VkxO6pO6bb) і був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO] ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що вона ознайомилася на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п.4.1. п. 4 Договору позики). А також погодилася, що до моменту підписання договору позики вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розмішені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі (п.п. 4.2. п. 4 Договору позики). Відповідно до п.11 договору позики, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Тобто, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит строк та умови кредитування, порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, інших сум, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на умовах договору, шляхом його підписання. Позикодавець на виконання договору позики №1642786 від 24.03.2021, передав відповідачу [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 2570,00 грн за посередництвом платіжної системи ТОВ «ФК Фінекспрес», що підтверджується електронною платіжною інструкцією №9117c713-49b4-45ae-a746-49b70f3c1916 від 24.03.2021, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. Копія платіжної інструкції міститься у матеріалах справи. (а.с.13). Таким чином вбачається, що позикодавець свої зобов`язання виконав належним чином. Проте, відповідач після укладення договору позики своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконувала, не здійснювала своєчасно та в повному обсязі платежі в рахунок погашення суми позики та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним договором, яка відповідно до розрахунку заборгованості становить 8699,00 грн, з яких: 2570,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6129,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Дана заборгованість за договором позики розрахована обґрунтовано, будь-яких заперечень з даного приводу від відповідача на адресу суду не надійшло. 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу №2610 від 26.10.2021 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1642786 від 24.03.2021. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1642786 від 24.03.2021. Так, згідно п.5.2. зазначеного вище Договору факторингу встановлено, що перехід від клієнта до позивача/фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі реєстру заборгованостей, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідних прав вимог. Підписані сторонами акти прийому-передачі реєстру заборгованостей підтверджують факт переходу від клієнта до позивача/фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «Фінпром маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №1642786 від 24.03.2021. Згідно з ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Фінпром маркет» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов вищезазначеного договору позики, що був укладений між первісним кредитором та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 1054 Цивільного кодексу України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України). Згідно з положеннямист.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, в якій передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Матеріалами справи встановлено, що всупереч умовам договору позики, відповідач не виконала свого зобовязання. Після відступлення позивачу ТОВ «Фінпром маркет» права грошової вимоги до [PERSON] , відповідач не здійснила платежів для погашення заборгованості за договором позики ні на рахунок ТОВ «Фінпром маркет», ні попередніх кредиторів. Зокрема, із розрахунку заборгованості за договором позики №1642786 від 24.03.2021, вбачається, що позичальник [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобов`язань по сплаті платежів та відсотків за користування позикою, а саме: не сплачує основну суму боргу, процентів за користування позикою, не проводить погашення грошових коштів у строки, передбачені договором, її заборгованість за договором позики складає 8699,00 грн, з яких: 2570,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6129,00 грн - сума заборгованості за відсотками. (а.с.6-8). Зазначена заборгованість за договором позики розрахована обґрунтовано будь-яких заперечень з даного приводу від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, письмовими доказами в даній справі було підтверджено, що умови укладеного договору позики із [PERSON] щодо своєчасно та повного повернення грошових коштів, отриманих у позику, сплати відсотків, позичальником виконані не були, що призвело до виникнення в неї заборгованості, розмір якої, згідно наданого розрахунку заборгованості становить 8699,00 гривень. Відповідачем відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики не здійснено оплату та в порушення вимог договору позики та норм ЦК України, відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання перед фактором ТОВ «Фінпром маркет», до якого перейшло право вимоги за договором позики, укладеним між відповідачкою і первісним кредитором, у звязку із чим допустила заборгованість перед позивачем. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Крім того, представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правової допомоги на загальну суму 4 500,00 грн. Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу позивачем подані договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 (а.с.52-54), Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025(а.с.55), витяг з Акту №3-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 06.10.2025 за договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 із детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних послуг адвокатом згідно договору надання правничої допомоги на суму 4500,00 грн (а.с.56 зворот), платіжну інструкцію на підтвердження оплати наданої правничої допомоги №579939275.1 від 15.10.2025 (а.с.59), ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с.60). Суд дослідив зміст виконаних адвокатом Ткаченко Ю.О. послуг наданих позивачу та встановив, що зазначені документи містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, всі необхідні реквізити. Однак, справа є незначної складності, існує відпрацьована адвокатська практика у цій категорії справ, обсяг досліджених доказів є невеликим, участі в судових засіданнях адвокат не приймала та проаналізувавши детальний опис наданих позивачу послуг, суд приходить до висновку, що, відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивачу роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим на виконання відповідних робіт. Таким чином, зважаючи на складність справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, враховуючи обсяг надання послуг та виконаних робіт, принципи співмірності, розумності та реальності витрат, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правову допомогу у розмірі 4500,00 гривень є завищеними, та вважає достатнім і співмірним розмір у сумі 2500,00 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2500,00 гривень витрат на правову допомогу.

Outcome: approved