Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

18.11.2025 до Славутського міськрайонного суду Хмельниької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову вказано, що 02.06.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та Відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №02.06.2025-100001220 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредиту розмірі 6000 грн., та на наступних умовах: 1. Дата видачі кредиту 02.06.2025; 2. Сума кредиту: 6000 грн. 00 коп. 3. Строк на який надається кредит 98 днів з дня його надання; 4. Дата повернення кредиту 07.09.2025 Продовження строку кредитування та строку виплати кредиту не передбачена. Продовження строку договору не передбачено. 6. Процентна ставка фіксована. 7. Комісія за надання кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 1200 грн. 00 коп. 15. Неустойка: 60 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання або неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Оскільки відповідач не виконує своїх зобов`язань за договором, представник позивача звернувся до суду та просив: стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13404 грн. 92 коп., а також судовий збір в сумі 2422 грн. 00 коп. Ухвалою від 24.11.2025 провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи судом у спрощеному провадженні без участі сторін, відзив на позов не подала. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 02.06.2025 року підписала Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) та Заявку на отримання кредиту (а.с. 23-29). Було підтверджено укладення кредитного договору та отримано на рахунок 4149-49ХХ-ХХХХ-7975 кошти у розмірі 6000 грн., а отже акцептовано умови Договору. Кожна сторінка договору була підписана вищезазначеним ідентифікатором (а.с. 11, 23-29). Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Позичальник [PERSON] під час укладення кредитного договору № 02.06.2025-100001220 пройшла ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Під час ідентифікації Позичальник- [PERSON] з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Згідно довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення», 02.06.2025 о 13:27:39 було перерахування коштів на суму 6000 грн., номер картки № [NUMBER] (а.с. 11). Згідно до розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором №02.06.2025-100001220 від 02.06.2025, складає 13404,92 грн., з яких: 5434,43 грн. основний борг, 4564,92 грн. проценти, 405,57 грн. комісія, 3000 грн. неустойка (а.с. 12). За правилами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Згідно з п. 6, 12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину (позиція Верховного Суду у постанові № 524/5556/19 від 12.01.2021, у постанові №127/33824/19 від 07.10.2020). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом було витребувано інформацію щодо імітування банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , та інформацію про рух коштів по даному банківському рахунку за 02.06.2025 р. Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Також, 02.06.2025 на дану картку було зарахування в сумі 6000 грн. (а.с.46-47). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №02.06.2025-100001220 від 02.06.2025 в сумі 9999 грн. 35 коп., з яких 5434,43 грн. тіло кредиту, 4564,92 грн. проценти. Щодо нарахування комісії та неустойки суд зазначає наступне. Так, відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (див. постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки неустойка та комісія за кредитним договором №02.06.2025-100001220 нарахована за період дії воєнного стану, тому позов в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за комісію в сумі 405 грн. 57 коп., та за пенею, штрафами в сумі 3000 грн задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, у розмірі 1806 грн. 87 коп. (оскільки, задоволенню підлягає лише частина позовних вимог, а саме з заявленої ціни позову в сумі 13404,92 грн. задоволено лише 9999,35 грн, що становить 74,59 % від заявленої суми, судовий збір прораховано наступним чином: 2422,40 грн. = 100%; 100% - 74,59% = 25,41 %; 2422,40 25,41 % = 1806,87 грн.).

Outcome: partial