Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

08.01.2025 [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Раврик І. Д., звернувся до суду з вимогою позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утриманні доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Стягнення аліментів розпочати з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою повноліття. Як підставу позову [PERSON] зазначив, що зареєстрований та проживає в м. Бурштин Івано-Франківської області з дочкою [PERSON] . Родом вони з м. Краматорськ Донецької області. На цей час мають статус внутрішньо-переміщених осіб. З 2020 року проживав у цивільному шлюбі з відповідачкою. Від цих відносин у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Донька повністю перебуває на його утриманні, мати участі у вихованні не приймає. На даний час донька відвідує заклад дошкільної освіти ясла-садок № 3 « «Світлячок». Добровільної матеріальної допомоги на утримання доньки відповідачка не надає, хоча є працездатною та має можливість заробляти кошти. Де саме працює відповідачка та чим займається йому невідомо, оскільки зв`язок не підтримують, тому вважає, що аліменти повинні бути призначені у відсотковому відношенні від заробітку у розмірі частини від доходу останньої. Просив позов задовольнити. Ухвалою суду від 22.01.2025 справу прийнято до провадження судді Куценка М. О. Протоколом розподілу від 09.06.2025 вищевказана справа розподілена судді Островській Н. І. Ухвалою від 11.06.2025 позовну заяву прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду. Ухвалою суду від 11.08.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник, адвокат Раврик І. Д., позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові. При цьому позивач зазначив, що відповідачка зовсім не цікавиться життям своєї малолітньої доньки, не приділяє їй уваги, не забезпечує її матеріально. На цей час вона знаходиться на території Донецької області, з ними не спілкується. Враховуючи те, що мати малолітньої доньки жодним чином не була позбавлений інформації стосовно місця проживання доньки, з її боку не створювалися перешкоди у спілкуванні з нею та її участі у вихованні доньки, а отже зазначені обставини свідчать про вольове, свідоме небажання виконувати відносно доньки батьківські обов`язки. Вважає, що [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків та жодних з покладених законом обов`язків не виконує, не надає матеріальної, грошової або будь-якої іншої допомоги у вихованні доньки. Вищезазначені обставини свідчать про свідоме невиконання матір`ю обов`язків, закріплених частинами 1 - 3 статті 150 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Відповідач у судове засідання неодноразово не з`являлась, про причини неявки чи зміну місця проживання у передбаченому законом порядку суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності, відзив на позов не надала. Відповідно до статті 128 ЦПК України відповідач повідомлена про розгляд справи через оголошення на сайті судової влади України від 12.05.2025 та 10.07.2025, про причину неявки суд не повідомила. Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу особи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у цьому випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268 за і 18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). У строк, встановлений судом відповідачка відзив на позов не подала, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідачки подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Представник третьої особи, орган опіки та піклування Бурштинської міської ради в особі служби у справах дітей у судовому засіданні зазначила, що на засідання комісії був присутній батько малолітньої [PERSON] . Він повідомляв на засіданні комісії, що його донці необхідне психіатричне обстеження, яке може бути проведене лише за згодою обох батьків. Однак, мати цей обов`язок ігнорує, через що він не має можливості забезпечити це обстеження. Мати на засідання комісії не з`явилась, в телефонному режимі повідомила, що не бажає брати участь у виховані своєї дитини. Вважають, що інтересам дитини відповідатиме стягнення аліментів з матері на утримання доньки. Долучили рішення виконавчого комітету Бурштинської міської ради від 26.03.2025 № 102 та висновок органу опіки та піклування Бурштинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами. Згідно з вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши свідків, суд дійшов наступного. Згідно з положеннями частин 1, 4, 6 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Нормами частин 2, 3, 4 статті 150 Сімейного кодексу України (СК України) передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно з частиною 2 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони співмешкали, внаслідок чого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а. с 12). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а. с. 100) [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 07.03.2024 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (державне житло для ВПО). Житло складається з 1 кімнати, зокрема: одна кімната, ванна туалет, кухня-загальні шафа, стіл, стільці. Для виховання та розвитку дитини створені умови, а саме: окреме спальне місце, одяг по віку та сезону, продукти харчування, засоби особистої гігієни, іграшки (а. с. 13). Примірним договором користування приміщеннями місця тимчасового проживання внутрішньо-переміщених осіб від 01.12.2023 підтверджено, що [PERSON] та його членам сім`ї, [PERSON] надано в користування приміщення кімнати гуртожитку по [ADDRESS] для тимчасового проживання, укомплектоване відповідним обладнанням, устаткуванням, меблями, приладами, інвентарем та іншим майном, згідно з актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору (а. с. 14-18). За характеристикою директора ЗДО від 01.11.2024 № 0126/68 [PERSON] є вихованкою Бурштинського закладу дошкільної освіти ясел-садка № 3 «Світлячок», який відвідує з липня 2024 року І молодшу групу «Ромашка». [PERSON] до садка адаптувалась важко. Вихованням дівчинки займається батько. Вона завжди доглянута, чиста та охайна. Взаємовідносини у дитини з батьком теплі, доброзичливі. [PERSON] любить доньку і добре піклується про неї, завжди цікавиться як дитина провела день у садочку, які успіхи у неї, що вивчали, над чим потрібно попрацювати вдома. Батько займається вихованням дитини, реагує на зауваження чи просьби вихователів групи. За час відвідування ЗДО [PERSON], мама жодного разу не відвідувала дитину. Дівчинка під час відвідування садка життєрадісна. Однак, у неї спостерігається швидка стомлюваність, дефіцит уваги, метушливість, відволікання і гіперактивність, страх перед новим, поганий апетит. У дитини відсутня жива цікавість, інтерес до нового, дослідження навколишнього середовища. У [PERSON] мовлення відсутнє, пасивний словник обмежений, комунікацію здійснює за допомогою жестів, міміки. Не завжди розуміє звернення мовлення, зауваження, заохочення, що ускладнює спілкування з однолітками та дорослими. Емоційний розвиток дитини відбувається нерівномірно, спостерігаються труднощі у вираженні та розумінні власних і чужих емоцій. Дівчинка може проявляти надмірну чутливість до деяких ситуацій або навпаки, бути емоційно байдужою можде не завжди розуміти і приймати соціальні норми, що проявляється у відповідних емоційних реакціях. Любить малювати, ліпити, розвинена дрібна моторика, займається із логопедом та з інструктором з фізкультури (а. с. 19-20). Відповідно до висновку комісії органу опіки та піклування Бурштинської міської ради від 26.03.2024 № 102 вищевказане питання на засіданні комісії розглядалось 03.03.2024, де з`ясовано, що [PERSON] проживав у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2020 року. Від цих відносин народилась донька [PERSON] , яка повністю перебуває на утриманні батька [PERSON] , мати участі у вихованні та утриманні не приймає. В ході розгляду на засіданні комісії, яке відбулось 03.03.2025 стало відомо, що [PERSON] разом зі співмешканкою [PERSON] та малолітньою донькою [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами, які прибули з Краматорської територіальної громади в листопаді 2021 року. Однак, невдовзі після приїзду до громади мати залишила дитину на батька та зникла у невідомому напрямку. Відтоді вона не цікавиться дитиною, не підтримує з нею жодного контакту, не надає матеріальної допомоги, не виконує жодних батьківських обов`язків. Присутній на засіданні батько [PERSON] повідомив, що дівчинці необхідне психіатричне обстеження, яке може бути проведене лише за згодою обох батьків. Проте мати ігнорує цей обов`язок, через що батько не має можливості забезпечити обстеження та потреби, а також необхідне лікування для дитини. Він неодноразово намагався зв`язатись з матір`ю в телефонному режимі, одна остання ігнорує його дзвінки. Напередодні засідання спеціаліст служби зв`язалась з матір`ю дитини у телефонному режимі, розмова була записана на диктофон, а її запис був прослуханий членами комісії під час засідання. У ході телефонної розмови мати проявила байдужість до долі своєї доньки, заявила, що не бажає брати участь у її вихованні, а також не хоче, щоб її турбували з цього питання у майбутньому. Наголосила, що в дитини є батько і це виключно його обов`язок займатись її життям та здоров`ям. На уточнююче запитання щодо її ставлення до позбавлення батьківських прав жінка без вагань повідомила, що не заперечує щодо цього. Члени комісії звернули увагу на повну відсутність емоційної прив`язаності матері до дитини, її байдужість до подальшої долі доньки, а також ухилення від виконання своїх прямих батьківських обов`язків. Виходячи з інтересів дитини, взявши до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини, прийняте шляхом голосування членів комісії, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування Бурштинської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав матері [PERSON] стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . (а. с. 87-88). В судовому засіданні свідок [PERSON] ствердила, що працює комендантом в гуртожитку в м. Бурштин Івано-Франківської області. [PERSON] спільно з донькою проживає з 13.02.2023 в цьому гуртожитку як внутрішньо переміщені особи. В гуртожиток [PERSON] поселявся разом з матір`ю дитини, проте остання виїхала, пізніше знову появилась. Остаточно з гуртожитку виїхала в кінці 2023 року. Також пояснила, що допомагла [PERSON] влаштувати [PERSON] в садочок. На даний час у гуртожитку проживає [PERSON] з дочкою [PERSON] та його бабуся. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює вихователем у садочку, який відвідує дочка [PERSON] . Батько займається вихованням дитини, мами [PERSON] ніколи не бачила. Дитина є з особливими освітніми потребами, має знижений інтелект, погано розмовляє. Батько займається з дитиною, а також вона займається з нею, як логопед. [PERSON] дуже хоче мами і їх в садочку називає мамою. Водночас, малолітня [PERSON] дуже тішиться батьком, вона завжди чиста та охайна. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання обов`язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Вищезазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення батька від виховання дітей, свідомого нехтування батьком своїми батьківськими обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до дітей. З огляду на викладене вище, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її розвитком, не піклується про здоров`я, не спілкується з нею, спільно з нею не проживає, а отже наявні правові підстави для задоволення позову в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав. Положеннями статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ч. 1 ст. 183 СК України). Аналіз змісту вказаних положень Сімейного кодексу України дає підстави для висновку про те, що право на отримання аліментів має той з батьків чи законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як установлено під час розгляду справи, на цей час малолітна [PERSON] проживає з батьком, який повністю утримує її. Відповідно до частин другої та третьої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач у судове засідання не з`явилась, позовні вимоги щодо стягнення з неї аліментів на утримання дитини не спростувала, не надала доказів щодо свого матеріального становища, суд, виходячи із закріплених частиною дев`ятою статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вважає за необхідне стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991, яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» щодо стягнення аліментів, з відповідачки слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень. Позивачем сплачено судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав в розмірі 1211,20, які підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved