Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

8 серпня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Лебединського районного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 57840 грн. за Договором № 4909725 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22 серпня 2024 року, та судових витрат в розмірі 3028 грн 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 22 серпня 2024 року [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» кредитний договір №4909725 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 22 квітня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №22042025 у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Лінеура Україна» і боржниками, зокрема і право вимоги до боржника [PERSON] за договором № 4909725. Всупереч вимогам кредитного договору позичальник [PERSON] не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в розмірі 57840 грн., яка складається із: суми заборгованості по основному боргу - 14500 грн 00 коп.; суми заборгованості по відсоткам - 36090 грн., сума заборгованості за штрафами - 7250 грн. Ухвалою судді Лебединського районного суду Сумської області від 14.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надала заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка у судове засідання повторноне з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Згідно вимог частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд визнав за можливе провести розгляд справи без участі сторін та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 22 серпня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» був укладений кредитний договір № 4909725, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Сума виданого кредиту - 12500 гривень, строк кредиту - 365 днів, стандартна процентна ставка - 1,00 % в день, знижена процентна ставка - 0,40%. 22 серпня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» був укладений додатковиц договір до Договору № 4909725, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Додаткова сума до наданого кредиту становить 2000 грн.. Сума виданого кредиту на день укладення додаткового договору становить - 14500 гривень. Відповідно до п.1.1 Договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІКС Товариства. Згідно з п.1.2 Договору на умовах, встановлених цим Договором ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати [PERSON] грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк кредиту становить 365 днів, дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Відповідно до п. 1.5, 1.6 Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 2397,89% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 57500 грн. Згідно з п.2.1 Договору, кредит надається ТОВ «Лінеура Україна» у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або на іншу платіжну картку позичальника, реквізити якої надані [PERSON] з метою отримання кредиту. Відповідно до п.2.4, 2.5 Договору, кредит вважається наданим в день перерахування суми кредиту (загального розміру) ТОВ «Лінеура Україна» та вважається погашеним в день отримання ТОВ «Лінеура Україна» коштів в погашення заборгованості за кредитом. Факт отримання коштів відповідачем шляхом перерахування їх на банківський рахунок останнього підтверджується інформацією з листа ТОВ «ПЕЙТЕК» адресованого ТОВ «Лінеура Україна», з якого вбачається, що відповідно до договору на переказ коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 01.03.2024 року успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта від ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА": 22.08.2024, 18:04:10 на суму 12500 грн, та 29.08.2024 09:25:23 на суму 2000 маска картки [NUMBER] . 22 квітня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №22042025 у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Лінеура Україна» і боржниками, зокрема і право вимоги до боржника [PERSON] за Договором № 4909725. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №22042025 від 22.04.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 57840 грн. з яких: 14500 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 36090 грн. - сума заборгованості по відсотка, 7250 грн. - сума заборгованості за штрафами. Згідно із ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно ТОВ «ФК «ЄАПБ» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Отже, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за Договором , в розмірі 57840 грн. з яких: 14500 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 36090 грн. - сума заборгованості по відсотка, 7250 грн. - сума заборгованості за штрафами. Наразі відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-VIII (далі - Закон). Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа...». Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12.01.2021 року № 524/5556/19, від 07.10.2020 року № 127/33824/19, від 23.03.2020 року № 404/502/18. Отже, Договір є укладеним з моменту його підписання електронними підписами з одноразовим ідентифікатором, що підтверджує погодження сторонами усіх істотних умов таких договорів. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошові зобов`язання в строки, передбачені умовами договорів, з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором у відповідача утворилась заборгованість, яка становить 57840 грн. Таким чином, враховуючи вказане вище, та беручи до уваги, що відповідач умови укладеного Договору не виконує, відзив на позовну заяву до суду не надав, будь-які заперечення проти позовних вимог до суду також не надав, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплачено судовий збір в сумі 3028 грн 00 коп. Враховуючи вказане, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп.

Outcome: approved