Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

03.12.2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, в якій просить зобов`язати відповідача Сколівську міську раду Львівської області провести дії по приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] , на її, [PERSON] , користь за відсутності ордера на житлове приміщення на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. від 09.12.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з визначенням дати підготовчого засідання. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 29.01.2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позовну заяву позивачка обгрунтовує тим, що проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України та витягом з Реєстру територіальної громади. З метою належного оформлення своїх майнових прав та набуття права власності шляхом приватизації займаного житлового приміщення звернулася до органу місцевого самоврядування. 06 березня 2025 року виконавчий комітет Сколівської міської ради Львівської області надав їй дозвіл на виготовлення технічної документації на квартиру (рішення №1281 від 06.03.2025). З технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] у будинку квартирного типу, виготовленого 10.04.2017 ФОМ [PERSON] та зареєстрованого у Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за №ТІ01: 1989-5672-3568-7842, вбачається, що загальна площа квартири становить 22,1 кв.м., з них житлова 14,6 кв.м. Квартира складається з двох приміщень: кухні та житлової кімнати. Дана квартира до квартир, які не є об`єктами приватизації на підставі статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не відноситься. Вказує, що свої житлові чеки на приватизацію квартири не використала, що підтверджується довідкою, виданою керуючим відділення Сколе філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 11.06.2025 №83. Умовою для проведення приватизації житла є обов`язкове постійне проживання осіб у житлі, яке підлягає приватизації. Факт постійного її проживання у вказаній квартирі підтверджується актом про встановлення фактичного місця проживання від 12.11.2025, складеним членами комісії при виконавчому комітеті Сколівської міської ради Львівської області в присутності свідків. Згідно з Інформаційної карти адмінпослуги «Видача свідоцтва про право власності», затвердженої рішенням виконавчого комітету Сколівської міської ради від 11.07.2024 №1067, надання послуги регламентується Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396. Відповідно до пункту 17 Положення №396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартири (будинку), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Відтак, відмова у здійсненні приватизації займаної квартири за адресою: [ADDRESS] , обгрунтовується тим, що пунктом 18 Положення №396, що задля здійснення приватизації житла громадянином до органу приватизації подається повний перелік документів, одним з необхідних який є ордер про надання житлової площі. Враховуючи те, що оригінал ордеру на квартиру у позивачки не зберігся, на даний час у неї виникли перешкоди у реалізації свого права на приватизацію житла. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але попередньо її представником адвокатом Змінчак Л.В. подано до суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі довірительки, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. 19.01.2026 на адресу суду надійшло клопотання голови Сколівської міської ради Львівської області Романишин М.С. в якому просить розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказах. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, згідно відомостей паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 15 червня 2016 року Сколівським РС ГУДМС України в Львівській області, та витягу з Реєстру територіальної громади №2025/007371085 від 04.06.2025, [PERSON] з 02.08.1978 проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту про встановлення фактичного місця проживання від 12.11.2025, складеного членами комісії при виконавчому комітеті Сколівської міської ради Львівської області, позивачка зареєстрована та постійно проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 02.08.1978 року по теперішній час. Згідно копій поквартирної карти (форма Б) та карти прописки (форма А), [PERSON] з 02.08.1978 зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Із метою реалізації права на приватизацію займаного житлового приміщення квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] у 2025 році звернулася до органу місцевого самоврядування. Згідно листа голови Сколівської міської ради Львівської області М. Романишин від 17.09.2025 за №794/02-07, у Сколівській міській раді відсутнє Положення про порядок передачі комунальної власності квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян. Передача житлового фонду у власність громадян здійснюється відповідно до Житлового кодексу України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян. Відповідно до Інформаційної карти адмінпослуги «Видача свідоцтва про право власності», затвердженої рішенням виконавчого комітету Сколівської міської ради від 11.07.2024 №1067, надання послуги регламентується Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396. Згідно рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області VIII скликання №1281 від 06.03.2025 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації на квартиру за адресою: [ADDRESS] », надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації на квартиру за адресою: [ADDRESS] . З технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] у будинку квартирного типу, виготовленого 10.04.2017 ФОМ [PERSON] та зареєстрованого у Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за №ТІ01: 1989-5672-3568-7842, вбачається, що загальна площа квартири становить 22,1 кв.м., з них житлова 14,6 кв.м. Квартира складається з двох приміщень: кухні та житлової кімнати. Рішенням голови Сколівської міської ради Львівської області М. Романишин від 04.12.2025 за №1529, [PERSON] відмовлено у приватизації вказаного жилого приміщення. Відмова була вмотивована тим, що задля здійснення приватизації житла громадянином до органу приватизації подається повний перелік документів, які надаються громадянам для приватизації. Одним з необхідних документів є ордер про надання житлової площі. Позивачка зазначає, що ордер на заняття житлової площі вказаної квартири у житлово-експлуатаційних організаціях не зберігся. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі статтею 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до пункту 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Як встановлено судом, квартира за адресою: [ADDRESS] , до квартир, які не є об`єктами приватизації на підставі ч.2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не відноситься. Враховуючи те, що позивачка на законних підставах зареєстрована та постійно проживає у вказаній вище квартирі, відмова в приватизації займаного нею житла з причин відсутності оригіналу ордеру на заселення у квартиру є такою, що порушує її право на приватизацію, а тому така змушена була звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 65-1 ЖК України, наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. №396, громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Відповідно до ч.4 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Згідно довідки керуючого Сколівського відділення 10013/0179 Філії-Львівське обласне управління Ладанівського Ю.О. №83 від 11.06.2025, житлові чеки на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] , в 10013/0179 Сколе філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] , не використовувались. Встановлено, що позивачка вселена у квартиру на законних підставах, незаконність її проживання ніким не спростована та не заперечувалась, а відсутність ордеру позбавляє її можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у неї є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, який надати не має можливості по незалежним від нього обставинам. Відповідно до статті 59 ЖК України, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Виходячи з положень законодавства, а саме п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. №396, з урахуванням змісту п.69 постанови від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», сама по собі наявність чи відсутність ордера на житлове приміщення в пакеті документів, які подаються громадянином для приватизації житла, не може бути єдиною і остаточною причиною відмови у визнанні права громадянина на приватизацію на тій підставі, що ордер дійсний лише протягом 30 днів з дня його видачі. З моменту реєстрації позивачки в спірній квартирі її право на користування житловим приміщенням ніким, в тому числі відповідачем не оскаржувалось та доказів такого оскарження суду не надано. Із позовними вимогами до суду про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням відповідач не звертався. Як вже встановлено судом та підтверджується актом про встановлення фактичного місця проживання від 12.11.2025, складеного членами комісії при виконавчому комітеті Сколівської міської ради Львівської області, позивачка зареєстрована та постійно проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 02.08.1978 року, отже на законних підставах користується житлом. Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. Принцип пропорційності у розумінні Європейського суду з прав людини полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на повагу до житла, й інтересами особи, яка зазнає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право на повагу до житла несе надмірний тягар. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цієї особи, оскільки обмеження її прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Згідно з положеннями пункту 10 статті 8 у прив`язці до пункту 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому посилання відповідача на те, що позивач не має права на приватизацію, оскільки не надано ордеру, є безпідставним. Таким чином, дії відповідача порушують конституційне право позивача на приватизацію житла у встановленому законом порядку. Суд враховує правові позиції Верховного Суду висловлені в постанові від 12 березня 2020 року у справі № 483/731/19 (провадження № 61-1845св20) Верховний Суд застосував такий спосіб захисту у справі про приватизацію квартири державного житлового фонду, як визнання безпідставною відмови органу приватизації передати у приватну власність квартиру державного житлового фонду з покладанням обов`язку на останнього оформити право власності на приміщення. При цьому у цій справі було зроблено правовий висновок, що не є належним способом захисту визнання права власності на квартиру. Тобто, суд не може визнати право власності, він може лише визнати безпідставною відмову і зобов`язати орган оформити цю приватизацію. Враховуючи, що позивачка вселена до квартири на законних підставах, законність проживання ніхто не оспорює, а відсутність оригіналу ордеру чи його копії на право вселення в житлове приміщення позбавляє позивачку реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у позивачки є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім копії ордеру, який така не може надати з незалежних від неї причин, тому суд вважає, що позивачка має право у встановленому законом порядку на приватизацію житлового приміщення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved