Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

16.05.2025 року Акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 02.07.2010 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.07.2010 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав власноруч Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, чим погодив умови кредитування. Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 62 000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку [PERSON] отримав кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 06/14, тип - Універсальна. Відповідач здійснив дії щодо проведення активації картки, користувався нею, отримував кредитні кошти за власною ініціативою, частково сплачував заборгованість за кредитним договором. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримана картка № [NUMBER] , строк дії 04/22, тип - Універсальна GOLD, а згодом картка №4149629300591476, строк дії 04/22, тип - Універсальна GOLD. В процесі користування рахунком відбулась зміна відсоткової ставки на 36,0% річних. Клієнту завжди доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват 24 умови кредитування карток. Відповідач жодного разу не надав заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість. 13.10.2021 року відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 10/24, тип Visa Platinum, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву підписано за допомогою ОТР пароля, використання електронного підпису погоджено відповідачем в Анкеті-заяві від 25.02.2020 року, яка підписана ним власноруч на планшеті. Починаючи з 13.10.2021 року відсотки нараховувались відповідно підписаної відповідачем заяви, а саме, згідно п. 1.3 Договору у розмірі 36,0%. На момент підписання заяви заборгованість відповідача складала 45056,60 грн. Банк також пішов на зустріч клієнтам, та у зв`язку із збройною агресією рф скасував відсоткову ставку у березні 2022 року, а в подальшому з 01.04.2022 року відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Таким чином, банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але свої боргові зобов`язання [PERSON] не виконав. Станом на 15.04.2025 року заборгованість складає 60 994,99 грн., з них: 60 994,99 грн. заборгованість за тілом кредиту. З огляду на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь дану заборгованість та відшкодувати судові витрати. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2025 року відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачеві роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву (а.с.147-148). Позивач належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на електронну адресу, зазначену в позові. До позову додано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом направлення на адресу його реєстрації копії ухвали про відкриття провадження, про що свідчить поштовий конверт (а.с.152), який повернувся на адресу суду, як не вручений, за закінченням терміну зберігання. Своїм правом на підготовку відзиву на позовну заяву не скористався, а тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, та у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву. На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, згідно заяви №б/н від 02.07.2010 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.143). При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути уклинений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 62 000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер № [NUMBER] , строк дії 06/14, тип - Універсальна.Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримана картка № [NUMBER] , строк дії 04/22, тип - Універсальна GOLD, а згодом картка №4149629300591476, строк дії 04/22, тип - Універсальна GOLD. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 36,0 % річних. З наданої позивачем виписки по особовому рахунку за період з 21.06.2010 року по 17.04.2025 року вбачається, що відповідач активно користувався грошовими коштами позивача, частково сплачував заборгованість (а.с.47-128). З наданого банком розрахунку вбачається, що станом на 15.04.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 60 994,99 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 60994,99 грн. (а.с.40-46). Доказів сплати відповідачем указаної суми матеріали справи не містять. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем доведено користування відповідачем кредитними коштами, а також порушення [PERSON] умов кредитного договору, а відповідачем, в свою чергу, розрахунок позивача жодним чином не спростовано, суд виснує про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 60 994,99 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved