Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 31.05.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит №71877288, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 гривень на строк 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 0,5 % за день., комісія за надання кредиту складає 15% від суми кредиту (1200 грн). У разі порушення стоків повернення кредиту нараховується 4 % пені на залишок заборгованості. Право вимоги за вказаним договором на підставі договору факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 року перейшло до ТОВ «Фінпром Маркет». В зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов кредитного договору у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 23296 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4500 грн. Ухвалою суду від 24.11.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, 18.12.2025 витребувані ухвалою суду докази надійшли на адресу суду. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та відповідних доказів. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі на електронну адресу. Відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі за адресою місця реєстрації, яку він отримав 17.12.2025. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надійшло, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір надання коштів у кредит №71877288 від 31.05.2025, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 гривень на строк 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 0,5 % за день, комісія за надання кредиту складає 15% від суми кредиту (1200 грн). У разі порушення стоків повернення кредиту нараховується 4 % пені на залишок заборгованості. Договір підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису (одноразового ідентифікатора) 71034. З Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток 1 до Договору) №71877288 від 31.05.2025 проценти за 30 днів користування кредитом складають 1200 грн. До матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують факт надання грошових коштів відповідачу у сумі 8000 гривень, зокрема, позивачем надано довідку товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 20.10.2025 року про платіжну операцію 31.05.2025 в сумі 8000 грн [PERSON] на карту № [NUMBER] . Отримання коштів відповідачем за договором кредиту також підтверджується наданою до суду 18.12.2025 інформацією з АТ КБ « ПриватБанк», відповідно до якої 31.05.2025 року на картку відповідача № [NUMBER] здійснено переказ коштів у сумі 8000 грн. В подальшому між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» був укладений договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 року, згідно з яким право вимоги за договором позики № 71877288 від 31.05.2025 року перейшло до ТОВ «Фінпром Маркет». Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували факт укладення зазначеного договору факторингу та переходу до позивача, як нового кредитора, права вимоги за договором позики № 71877288 від 31.05.2025року. З розрахунку заборгованості за договором № 71877288 від 31.05.2025 року первісного кредитора за період з 31.05.2025 р. по 18.08.2025 р. встановлено, що заборгованість за договором станом на 16.10.2025 становить 23296 грн, з яких 8000 гривень сума позики, 1200 гривень нараховані проценти, 12896 грн. заборгованість за пенею, 1200 грн заборгованість за комісією. При цьому на виконання умов договору [PERSON] частково сплатив заборгованість в сумі 3104 грн. За правилами ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правилами ч. 1ст.1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вимогами ст.639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч. 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували факт укладення договору факторингу та переходу до позивача, як нового кредитора, права вимоги за кредитним договором. Суд погоджується з нарахуванням розміру відсотків в сумі 1200 грн (8000 грн*0,5%*30 днів). Однак, враховуючи часткову оплату відповідачем коштів в сумі 3104грн, що підтверджено розрахунком заборгованості, сума боргу відповідача становить 6096 грн. (8000 грн тіло кредиту + 1200 грн проценти 3104 грн часткова оплата), тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 року у справі №6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Як вбачається з умов договору ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» встановлено комісію за надання кредиту у розмірі 15% від суми наданого кредиту, що становить 1200 грн, тобто встановлено плату за послугу, яка є обов`язком саме кредитодавця, відповідно до умов договору. Отже, умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволені вимоги про стягнення з відповідача комісії у розмірі 1200 грн. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12.04.2022 року у справі №640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21.04.2021 року у справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15.12.2021 року у справі №209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21.07.2021 року у справі №751/4015/15 (провадження № 61-8543св20). Що стосується позовної вимоги про стягнення заборгованості за пенею в сумі 12896 грн, то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженимЗаконом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год. 24 лютого 2022 року, який триває донині. Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та здійснено розрахунок пені у розмірі 12896 грн. за договором №71877288 від 31.05.2025 під час дії в Україні воєнного стану, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, до якого перейшло право вимоги за кредитним договором, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості в загальній сумі 6096 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з їх необґрунтованістю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позову (26%), суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 630 грн (2422,40 грн х 26 %). Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату професійної правової допомоги, в розмірі 4500 гривень, слід зазначити наступне. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 25-08/25 ФП від 25.08.25 року, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до Договору № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 25.08.2025, витяг з Акту від 25.08.2025 №6-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, платіжна інструкція від 27.10.2025 на суму 144000.00 грн, ордер адвоката та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Враховуючи, що позов задоволено частково, витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, складають 1170 грн (4500 грн х 26 %).

Outcome: partial