Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 01 березня 2024 рокузареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину, однак спільне життя не склалося через постійні непорозуміння та сварки, в зв`язку з чим припинили подружні відносини, близько чотирьох місяців разом не проживають, примирення неможливе, а тому звертається з даним позовом та просить розірвати шлюб. стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 02 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відкрито провадження та призначено у справі судове засідання. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення з відміткою "адресат відсутній". Крім того, про час та місце судового розгляду відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 01 березня 2024 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Жовківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що було складено актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів позовної заяви, спільне життя не склалося через постійні сварки та непорозуміння, в зв`язку з чим припинили спільне проживання та підтримання сімейних стосунків, близько чотирьох місяців разом не проживають, шлюб розпався остаточно, примирення неможливе. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що подружні стосунки припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і відповідно буде суперечити її інтересам, відповідач будь-яких заперечень проти розірвання шлюбу не надав, а відмова суду у розірванні шлюбу може свідчити про примушування позивачки до шлюбу проти її волі, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. За правилами ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання судових витрат, оскільки позов задоволено в повному обсязі, з урахуванням положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved