Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: виключення відомостей про його батьківство з актового запису від 06 травня 2020 року за №3, складеного виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про народження [INFO] [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що в період зареєстрованого шлюбу з відповідачкою остання [INFO] народила [PERSON] . Оскільки позивач не вважає себе біологічним батьком дитини, він змушений звернутися до суду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Представник третьої особи - служби у справах дітей Очаківської міської ради, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши заяви по суті спору та долучені до матеріалів справи докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 18 жовтня 2019 року по 26 серпня 2022 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 16, 6). У період зареєстрованого шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини зазначені на підставі наявного актового запису про шлюб подружжя, тобто на підставі ст. 122 СК України (а.с. 17, 79-83). Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Статтею51 Конституції України гарантовано, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з нормами ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України). Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Водночас, його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. За нормами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За вимогами ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За клопотання позивача у справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Згідно з наданим до суду висновком, ДНК-профіль [PERSON] , [INFO] , належить особі, яка є біологічною дитиною [PERSON] , [INFO] . Ймовірність походження ДНК-профіля від дитини та біологічного батька становить не менше ніж 99,999999999237% (а.с. 114-129). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги у даному спорі ґрунтуються на одній підставі, а саме сумніві позивача щодо можливості зачати дитину, однак вказані доводи повністю спростовуються, крім іншого, висновком судової молекулярно-генетичної експертизи. Оцінивши в сукупності досліджені докази, їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed