Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Стислий виклад заявлених вимог [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, заінтересовані особи: Горохівський психоневрологічний інтернат, Ківерцівська міська рада Луцького району Волинської області. Свою заяву мотивувала тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Останній є інвалідом з дитинства І-А групи довічно, йому протипоказана робота з психоемоційним навантаженням. [PERSON] проживає в Горохівському психоневрологічному інтернаті і знаходиться на повному державному забезпеченні з 06 червня 2024 року по даний час. Зазначає, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 січня 2018 року [PERSON] визнано недієздатним та призначеного його опікуном [PERSON] .. Надалі, рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 березня 2020 року було продовжено строк дії рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 січня 2018 року. Також, рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 15 листопада 2022 року було продовжено строк дії рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 березня 2020 року. Заявниця зазначає, що на даний час термін дії рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 січня 2018 року сплив, а через власну необачність нею пропущено строк для звернення до суду із клопотанням про продовження дії вищевказаного рішення суду. У зв`язку з цим заявниця змушена звернутися до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним. Рух справи в суді Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 31 березня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та залучено у справі адвоката для здійснення представництва інтересів [PERSON] . Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 15 травня 2025 року провадження в справі зупинено у зв`язку з призначенням судово-психіатричної експертизи, справу скеровано експертам для виконання. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 17 грудня 2025 року провадження у справі поновлено, у зв`язку з надходженням до суду висновку судово-психіатричного експерта №331 щодо [PERSON] . Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 17 грудня 2025 року увільнено присяжну [PERSON] від участі у розгляді даної справи. Позиція учасників судового розгляду Представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні підтримала подану заяву, просила визнати [PERSON] недієздатним. Особа, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатним [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви. Представник особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатним адвокатка Міщук І.В. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатним. Обов`язки опікуна [PERSON] просила покласти на Горохівський психоневрологічний інтернат Волинської обласної ради. Представник заінтересованої особи, Горохівського психоневрологічного інтернату, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в поданій 04 лютого 2026 року заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність, підтримала заяву про визнання [PERSON] недієздатним. Представник заінтересованої особи, Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області, в судове засідання не з`явилася, у поданій 18 грудня 2025 року суду заяві просила справу розглядати без її участі, справу вирішити на розсуд суду. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Ківерцівським РС УДМС України у Волинській області 27 серпня 2016 року, [PERSON] народився [INFO] , місце народження: місто Ківерці Волинської області (а. с. 5). Відповідно до витягу з реєстру Горохівської територіальної громади від 06 червня 2024 року, зареєстроване місце проживання [PERSON] : [ADDRESS] (а. с. 6). Заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 серпня 1999 року (а. с. 7). [PERSON] являється інвалідом першої групи А з дитинства, інвалідність встановлена довічно, черговому переогляду не підлягає, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №746954 від 13 вересня 2017 року (а. с. 9). Згідно з довідкою Горохівського психоневрологічного інтернату Волинської обласної ради №21 від 12 березня 2025 року [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований і зарахований у списки підопічних інтернату і знаходиться на повному державному утриманні з 06 червня 2024 року (наказ №113(а) від 05 червня 2024 року) і знаходиться по даний час (а. с. 8). Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 січня 2018 року, яке набрало законної сили 27 лютого 2018 року, [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. Встановлено строк дії рішення тривалістю два роки з дня набрання рішенням законної сили (а. с. 10). Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 березня 2020 року, яке набрало законної сили 06 квітня 2020 року, продовжено строк дії рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 січня 2018 року на два роки з дня набрання рішенням законної сили (а. с. 11). Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 15 листопада 2022 року, яке набрало законної сили 16 грудня 2022 року, продовжено строк дії рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 січня 2018 року на два роки з дня набрання рішенням законної сили (а. с. 12-13). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта [PERSON] . Волинської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №331 від 22 жовтня 2025 року [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі деменції внаслідок епілепсії. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 вказаного Закону, визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта [PERSON] . Волинської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №331 від 22 жовтня 2025 року, за наявними документальними даними підекспертний [PERSON] з 2002 року страждає на епілепсію з прогресуючим перебігом, котра з 2012 року проявляється вираженими поведінковими порушеннями та поглибленням інтелектуальної недостатності. Як наслідок [PERSON] був переведений на навчання за програмою спеціальної школи для розумово відсталих, де також встигав погано, у 2014 році психіатрами у нього діагностувалась «наростаюча деменція», а у 2017 році «деменція внаслідок епілепсії». Об`єктивне обстеження виявило у [PERSON] виражений інтелектуально-мнестичний дефіцит, особистісний недорозвиток, емоційну нестабільність, несформованість соціально-побутових навичок, некритичність, що дає підстави діагностувати деменцію внаслідок епілепсії, яка позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними, тому його слід визнати недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Суд, враховуючи конкретні обставини справи, вважає необхідним визначити строк дії рішення два роки. Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Так, відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно з ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. У відповідності до ст. 66 ЦК України опіку над [PERSON] , [INFO] , здійснює Горохівський психоневрологічний інтернат Волинської обласної ради, тобто, адміністрація такого закладу на час перебування підопічного у Горохівському психоневрологічному інтернаті. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити опіку над [PERSON] , [INFO] , та покласти обов`язки опікуна на Горохівський психоневрологічний інтернат в особі директора інтернату (особи, яка виконує його обов`язки на час відсутності директора). Щодо судових витрат Згідно ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Відтак, судові витрати у даній справі слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved