Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

12.01.2026 року адвокатка Гренджа В.Ю. подала в інтересах [PERSON] до суду позов про визнання за позивачем права на земельну частку (пай) у майні колективного сільськогосподарського підприємства «Бескид» (імені Кірова) села Нижній Студений Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0042272. Цей позов обґрунтовано таким. На підставі розпорядження Міжгірської районної державної адміністрація Закарпатської області від 07.04.1997 № 197 за позивачем [PERSON] було визнано право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Бескид» (імені Кірова) с.Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області, розміром 0,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 621,00 грн, та йому було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0042272 (далі - Сертифікат № 0042272). На даний час позивач [PERSON] втратив оригінал Сертифікату № 0042272 та мав намір відновити Сертифікат або отримати його дублікат, у зв`язку з чим звернувся із відповідною заявою до Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області. Натомість Хустська районна державна адміністрація Закарпатської області повідомила позивача про те, що у зв`язку із відсутністю бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) адміністрація не може видати новий бланк сертифіката взамін втраченого та рекомендувала звернутися до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай). За цих підстав на замовлення позивача було опубліковано оголошення в Міжгірській районній газеті «Верховина» від 25.12.2025 за № 42 (11193) про те, що ним загублений сертифікат на земельну частку (пай) серії ЗК № 0042272, виданий Міжгірською РДА на ім`я [PERSON] , і такий слід вважати недійсним. Підтвердження права на земельну частку (пай) для позивача є важливим, оскільки надасть йому змогу реалізувати в подальшому свої права та інтереси, отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,71 га у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укласти договір оренди земель сільськогосподарського призначення, тощо. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.01.2026 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. Позивач та його представниця-адвокатка Гренджа В.Ю. на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилися, однак остання подала суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача з позицією підтримки позову. Відповідач Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області в особі першого заступника сільського голови на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву про визнання сільрадою позову [PERSON] та проханням розгляд справи проводити без участі представника органу місцевого самоврядування. Третя особа Хустська районна військова адміністрація в особі представника на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явився, про таке повідомлявся належно, причини неявки суду невідомі. Крім того, третьою особою не подано суду письмових пояснень щодо позову. Оцінивши позиції учасників справи, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що згідно з листом ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області №29-7-0.31-6208/2-25 від 17.12.2025 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0042272 по КСП «Бескид» (імені Кірова) с.Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області виданий на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Міжгірської райдержадміністрації від 07.04.1997 року №197 та зареєстрований в Книзі №2 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 27.02.1999 за №804, розмір земельної частки (паю) становить 0,71 умовних кадастрових гектарів. Згідно з відповіддю Хустської районної військової адміністрації від 02.01.2026 №194/з у зв`язку із відсутністю бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) адміністрація не може видати дублікат сертифіката взамін втраченого. Згідно з оголошенням у газеті «Верховина» від 25.12.2025 року №42 (11193) загублено сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ЗК №0042272 у майні КСП «Бескид», виданий на підставі розпорядження Міжгірської РДА від 07.04.1997 року №197 на ім`я [PERSON] , його слід вважати недійсним. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року №720/95 паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 5 цього Указу, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно ст.3 цього Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Судом встановлено, що позивачу було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0042272 по КСП «Бескид» (імені Кірова) с.Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області на підставі розпорядження Міжгірської РДА від 07.04.1997 року №197. Однак позивач втратив оригінал зазначеного сертифіката, який вважається правовстановлюючим документом при реалізації ним права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до п.а) ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Суд враховує те, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 1331 грн 20 коп та ту обставину, що відповідач визнав позов до розгляду справи по суті. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищенаведене, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, що становить грошову суму 665 грн 60 коп.

Outcome: approved