Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

26.11.2025 року позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 12.09.2015 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2697, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через несхожість характерів, поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства, особистісних цінностей, у зв`язку із чим між ними постійно виникали суперечки, конфліктні ситуації та сварки. Вказує, що вони із відповідачем припинили ведення спільного господарства, побуту, шлюбних стосунків не підтримують, між ними відсутні почуття любові, взаєморозуміння та поваги. Наполягає на розірванні шлюбу та неможливості його подальшого збереження. Між цим також вказує, що від спільного проживання дітей не мають. Ухвалою суду від 10.12.2025 відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін, призначено судове засідання на 22.01.2026, яке, у зв`язку з першою неявкою належним чином повідомленого відповідача, відкладено на 04.02.2026. Сторони в судове засідання 04.02.2026 року не з`явились. Позивач просить проводити розгляд справи у його відсутності та позов задовольнити, про що подано заяву його представником адвокатом Ратичем Т. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки не повідомила, а відтак, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про доцільність проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення відповідно до вимог ст.280-282 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності зі ст. 247 ЦПК України внаслідок неявки всіх учасників справи. Оглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Ч. 3, 4 ст.56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12.09.2015 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2697, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, позивач не має наміру зберігати шлюб та наполягає на розірванні такого. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Обставин, які б унеможливлювали розірвання шлюбу судом не встановлено, а відтак є всі підстави для задоволення позову. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved