Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку мотивувала тим, що вона з березня 2018 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , 1987 року народження. Проживали вони разом за адресою: [ADDRESS] , та були родиною, вели спільне господарством, пов`язані були спільним побутом. В подальшому, [PERSON] , проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] та 15.07.2025 під час виконання бойового завдання зник безвісти. Вказує, що на час зникнення його безвісти їх відносини, притаманні подружжю, не припинялися, а тому має право на отримання виплати грошового забезпечення, передбаченого для сімей військовослужбовців, які зникли безвісти. З урахуванням викладеного, просить встановити факт, що вона спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з березня 2018 року за вищевказаною адресою. Позивач та її представник підтримали позовну заяву та просять її задовольнити. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що в матеріалах справи відсутні докази, що позивач разом з [PERSON] дійсно проживали як чоловік та дружина. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, а також справу розглянути без участі відповідача та її представника. Представник [INFO] надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та справу розглянути без участі представника. Свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що позивач з березня 2018 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , 1987 року народження, за адресою: [ADDRESS] , та були родиною, вели спільне господарством, пов`язані були спільним побутом. Суд, вислухавши пояснення учасників та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Згідно довідки виконавчого комітету Дубов`язівської селищної ради від 29.08.2025 № 358, [PERSON] , 1987 р.н., до дня зникнення безвісти 15.07.2025 під час виконання бойового завдання згідно сповіщення від 17.07.2025 № 15/1/6652 проживав без реєстрації та вів спільне господарство разом із співмешканкою [PERSON] , 1975 р.н., за адресою: [ADDRESS] . Єдиним джерелом доходу сім`ї була заробітна плата [PERSON] . З копії повідомлення начальника [INFO] від 17.07.2025 № 15/1/6652 вбачається, що [PERSON] сповіщена про те, що її син, солдат [PERSON] , 1987 р.н., захищаючи Батьківщину, в ході виконання бойового завдання зник безвісти 15.07.2025 в районі н.п. Русин Яр Краматорського району Донецької області, внаслідок штурмових дій противником. На зв`язок не виходить, подальша доля невідома. З відповіді командира військової частини [NUMBER] від 15.09.2025 № 9651/94 видно, що відповідно до соціально-демографічних даних, які заповнені зі слів солдата [PERSON] , у графі фактичне місце проживання зазначено: [ADDRESS] , у графі сімейний стан: громадянський шлюб, у графі чоловік/дружина: [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] . За приписами ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Зокрема, до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. У судовому засіданні факт проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з березня 2018 року підтверджується також у комплексі спільними фотознімками, особистим листуванням, регулярними посилками на ім`я [PERSON] , довідкою сільської ради, а також відповіддю військової частини та поясненням свідків. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19 (провадження № 61-10538св22), належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України). Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved