Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] в особі представника адвоката Лимара А. В. звернулись до суду з позовом до Пологівської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, [PERSON] , про визнання права власності, в обґрунтування якого посилаються на наступне. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] мають у власності квартиру [ADDRESS] . [PERSON] є дружиною [PERSON] , а [PERSON] є сином [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.01.1998 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] набули у власність квартиру [ADDRESS] . Відповідно до реєстраційного напису право власності зареєстровано в реєстраційній книзі № 2 за № 1114. Відповідно до технічного паспорту зазначена квартира загальною площею 73,3 кв.м. складається з трьох кімнат, житловою площею 51,1 кв.м., в тому числі: 1 кімната 16,4 кв.м., 2 кімната 18,2 кв.м, 3 кімната 16,5кв.м кухні 10,6 кв.м., вбиральні (поєднаної) 1,9 кв.м. та коридору - 6,9 кв.м. 12.09.2012 [PERSON] , [INFO] , помер. 19.02.2013 державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу № 71/2013 (номер у спадковому реєстрі 54172903). Свідоцтво про право на спадщину видано не було. У 2024 році позивачі звернулись до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , після смерті її чоловіка [PERSON] . Постановою Першої вінницької державної нотаріальної контори від 05.03.2025 № 426/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири було відмовлено, оскільки не можливо підтвердити набуте право власності на частку квартири померлим [PERSON] та неможливо встановити місце відкриття спадщини. [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за законом, не мають можливості належним чином успадкувати майно, що перебувало у власності померлого. Крім того, позивачі звернулись до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Вінницької міської ради, із заявою за реєстраційним номером 63956642 про реєстрацію права власності на свої частки (по 1/3 за кожним) квартири за адресою: [ADDRESS] , Однак, 20.11.2024 отримали рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 76178894. В даному рішенні реєстратором зазначено, що не надано інформацію/відомості про речові права до 01.01.2013 на зазначену квартиру. В зв`язку з пошкодженням житла через ведення бойових дій на території Запорізької області м. Пологи у позивачів є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України. Однак, здійснити реєстрацію права власності на будинок позивач не може з причин викладених в Рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій. У зв`язку з чим, єдиним способом захисту майнових прав позивача 1 є звернення до суду з позовною заявою про визнання за позивачами права власності на 1/3 частки квартири в порядку спадкування (по 1/6 частці за кожним). Крім того, єдиним способом захисту майнових прав позивачів є звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на 1/3 частки квартири за кожним. У зв`язку з цим звернулися до суду з вказаним позовом. Просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на 1/3 частки квартири [ADDRESS] загальною площею 73,3 кв.м., житловою площею 51,1 кв.м. 2. Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частки квартири [ADDRESS] загальною площею 73,3 кв.м., житловою площею 51,1 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частки квартири [ADDRESS] загальною площею 73,3 кв.м., житловою площею 51,1 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 28.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Крім того, вказаною ухвалою витребувано у відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 13.09.2012, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пологівського району управління юстиції Запорізької області. (а.с. 49 51). Представник позивачів в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачів, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 64). В судове засідання представник відповідача Пологівської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не заявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Крім того, у заяві вказала, що вона є дочкою померлого [PERSON] . Після смерті батьку спадщину не приймала. На момент смерті була зареєстрована та проживала окремо від нього. Подану позовну заяву визнає та просить її задовольнити (а.с. 67). 19.12.2025 від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління на виконання ухвали суду від 28.11.2025 надійшла витребувана інформація (а.с. 71 72). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з тим, що ані представник позивачів, ані відповідачі не заперечували проти задоволення позовних вимог, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд, за результатами підготовчого провадження, ухвалює рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачами. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Позивачам [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] мають у власності квартиру [ADDRESS] . [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 30.01.1971 (а.с. 22). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 17.05.1978 (а.с 13). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.01.1998 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] набули у власність квартиру [ADDRESS] . Відповідно до реєстраційного напису право власності зареєстровано в реєстраційній книзі № 2 за № 1114 (а.с. 37). Відповідно до технічного паспорту зазначена квартира загальною площею 73,3 кв.м. складається з трьох кімнат, житловою площею 51,1 кв.м., в тому числі: 1 кімната 16,4 кв.м., 2 кімната 18,2 кв.м, 3 кімната 16,5кв.м кухні 10,6 кв.м., вбиральні (поєднаної) 1,9 кв.м. та коридору 6,9 кв.м. (а.с. 34, 38 39). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 13.09.2012, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пологівського району управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 271 (а.с. 23). 19.02.2013 державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу № 71/2013 (номер у спадковому реєстрі 54172903) (а.с. 14). Свідоцтво про право на спадщину видано не було. У 2024 році позивачі звернулись до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , після смерті її чоловіка [PERSON] . Інший спадкоємець дочка [PERSON] [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) після смерті батька спадщину не прийняла. Постановою Першої вінницької державної нотаріальної контори від 05.03.2025 року № 426/02-31 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири було відмовлено, оскільки не можливо підтвердити набуте право власності на частку квартири померлим [PERSON] та неможливо встановити місце відкриття спадщини (а.с. 19). Таким чином [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за законом, не мають можливості належним чином успадкувати майно, що перебувало у власності померлого. Крім того, [PERSON] та [PERSON] звернулись до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Вінницької міської ради із заявою за реєстраційним номером 63956642 про реєстрацію права власності на свої частки (по 1/3 за кожним) квартири за адресою: [ADDRESS] . Проте 20.11.2024 отримали рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 76178894 (а.с. 15). В даному рішенні реєстратором зазначено, що не надано інформацію/відомості про речові права до 01.01.2013 на зазначену квартиру. Відповідно до частини 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема, право власності може набуватись в порядку спадкування. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 ст. 1268 визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного Кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (п.п. 1 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно з приписами частини 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. В той же час, відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що позивачі та померлий [PERSON] на момент його смерті були зареєстровані та проживали за однією адресою: [ADDRESS] . Факт реєстрації місця проживання позивачів підтверджується відмітками в їхніх Паспортах (а.с. 24 27, 33, 35, 40 41). Інший спадкоємець [PERSON] дочка [PERSON] зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS] (а.с. 30 31). Згідно з частиною 1 статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» № 2923, є фізичні особи громадяни України власники пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна. Реєстр пошкодженого та знищеного майна забезпечує створення, збирання, накопичення, обробку, зберігання, захист та облік, крім іншого, і таких відомостей (документів): документи та/або відомості про підтвердження права власності на пошкоджене чи знищене майно. Відповідно до п. 3 ч. 13 Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 № 381, для отримання компенсації необхідно переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису, провести його реєстрацію. Відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», заявниками на реєстрацію права власності, серед числа фізичних осіб, можуть бути власник, інший право набувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» «речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації» (п. 3 ст .3). Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ч. 2 ст. 3 Закону). Заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, чи їх копіями, засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування (якщо оригінали таких документів відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування) ( ч. 1 ст. 20 Закону). Крім цього, під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії ( п.3.ч.3 ст.10 Закону). Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені Законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Наразі провести реєстрацію права власності на частки квартири позивачів не вбачається за можливе, оскільки відсутня можливість отримання інформації в БТІ щодо зареєстрованого права власності на квартиру, яка міститься на паперових документів, внаслідок окупації території Запорізької області, що в свою чергу обмежує право позивачів в подальшому на отримання від держави компенсації за пошкоджене житло. Крім цього, судом встановлено, що у позивачів є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381 «Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення». Відповідно до п. 3 ч. 13 Порядку, для отримання компенсації необхідно переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису, провести його реєстрацію. Однак, здійснити реєстрацію права власності на будинок позивач не має з причин викладених в Рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що єдиним можливим способом захисту майнових прав позивача [PERSON] є визнання за нею та [PERSON] права власності на 1/3 частки квартири в порядку спадкування (по 1/6 частці за кожним). Крім того, єдиним способом захисту майнових прав [PERSON] та [PERSON] є визнання за ними права власності на 1/3 частки квартири за кожним. З урахуванням цього вимоги позивачів є законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved