Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Адвокат Мотальова-Кравець Валерія Юріївна, в інтересах [PERSON] , звернулась до суду із заявою, заінтересовані особи: військова частина [NUMBER] , Лебединський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, [PERSON] , у якій просить оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , солдата військової частини [NUMBER] , зниклого безвісти [INFO] при виконанні бойового завдання із захисту Батьківщини поблизу населеного пункту Вербове, Запорізької області. Датою смерті [PERSON] просить вважати [INFO] , місцем смерті Вербове, Запорізької області. Заява обґрунтована тим, що [INFO] [PERSON] сповіщено про зникнення безвісти 06.02.2024 її сина [PERSON] в районі населеного пункту Вербове, Запорізької області під час виконання бойових завдань із забезпечення відсічі збройної агресії російської федерації. Відділенням поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області здійснювалось досудове розслідування за фактом зникнення безвісті [PERSON] , [INFO] . Згідно з актом службового розслідування ВЧ [NUMBER] від 14.02.2024, 06.02.2024 близько 08 год. 30 хв. в районі н.п. Вербове, Запорізької області, під час виконання бойового завдання, військовослужбовці, в тому числі [PERSON] , отримали смертельне поранення внаслідок зіткнення з противником в лісосмузі «НЕПАЛ». Протягом 06-07.02.2024 встановити зв`язок, знайти та евакуювати з місця бойових дій військовослужбовців, в тому числі [PERSON] , не вдалося. У подальшому задіяно розрахунок БПЛА для обстеження району виявлення військовослужбовців і в цей час помічено пересування піхоти противника в напрямку п. 33. Декілька ворогів зайшли на позицію т. 33 «НЕПАЛ» де перебували військовослужбовці та зайняли позиції. Не виключено, що військовослужбовці 2 механізованої роти були розстріляні піхотою ворога, коли знаходились в укритті. Заявник бажає увіковічнити пам`ять сина, оформити свої спадкові права, а також реалізувати право на отримання частини одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, а тому на підставі ст. 46 ЦК України просить оголосити [PERSON] померлим у зв`язку з безпосередньою участю в бойових діях під час захисту Батьківщини. Ухвалою від 15.10.2025 судом відкрито провадження, призначено судовий розгляд. Ухвалою від 16.12.2025 залучено в якості заінтересованої особи [PERSON] . Ухвалою від 16.12.2025 у ДП «Український центр розбудови миру» витребувано необхідну для розгляду справи інформацію. Представник ВЧ [NUMBER] направив до суду письмові пояснення у яких зазначив, що суд може оголосити фізичну особу померлою у судовому порядку в разі встановлення обставин, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Згідно з постановою Верховного Суду у справі № 154/2135/17, у випадку, якщо особа несла військову службу, пропала без вісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції, такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі ч. 2 ст. 46 ЦК України. Солдат [PERSON] проходив військову службу у ВЧ [NUMBER] на посаді номера обслуги 3 механізованого відділення механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону. 06.02.2024 під час виконання бойового завдання (здійсненні наступальних дій) у складі сил та засобів 10 АК ОСУВ « [INFO] » в районі н.п. Вербове, Запорізької області солдат [PERSON] ймовірно отримав смертельне поранення внаслідок зіткнення з противником в лісосмузі «НЕПАЛ». Протягом 06-07.02.2024 були спроби встановити зв`язок, знайти та евакуювати солдата [PERSON] , проте через активні бойові дії це не вдалось. Відомості про надходження солдата [PERSON] у лікарні або бюро СМЕ відсутні, як і інформація про полон, у зв`язку із чим він вважається зниклим безвісти. Представник Міністерства оборони України направив до суду письмові пояснення у яких зазначив, що міністерство є окремою юридичною особою публічного права, а [PERSON] не займав жодної посади у його штаті. При цьому представник при розгляді справи просив врахувати постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/11021/22, указуючи, що заява про оголошення фізичної особи померлою підлягає задоволенню після спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Представник заявника подала до суду додаткові пояснення у яких, із посиланням на практику Верховного Суду зазначила, що оголошення особи померлою усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові у справі № 755/11021/22, зазначає, що суд може посилатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. У судовому засіданні представник заявника заяву [PERSON] підтримала. Представники заінтересованих осіб ВЧ [NUMBER] , Міністерства оборони України, Лебединського відділу ДРАЦС у судове засідання не з`явились, справу просили розглядати без їх участі. [PERSON] у судове засідання також не з`явилась, просила справу розглядати без її участі. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Згідно з копією наказу ВЧ [NUMBER] від 21.01.2024 № 21, [PERSON] призначено на посаду номера обслуги 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону (а.с. 63). Відповідно до копії сповіщення № 120 від 12.02.2024 № 2/654, адресованого [PERSON] , її син військовослужбовець військової служби по мобілізації, солдат [PERSON] , зник безвісти 06.02.2024 в районі населеного пункту Вербове, Запорізької області, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій (а.с. 12). Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , останній народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (заявник) (а.с. 12 зворот. стор.). Згідно з копією рапорту командира [NUMBER] механізованого батальйону ВЧ [NUMBER] [PERSON] від 07.02.2024 № 5734, близько 08:30 год. в районі наступу південніше н.п. Мала Токмачка, в районі н.п. Вербове, Запорізької області під час виконання бойового завдання в складі сил та засобів [NUMBER] АК ОСУВ « [INFO] » відповідно до бойового розпорядження командира ВЧ [NUMBER] від 01.02.2024 № 373дск та від 03.02.2024 № 391, бойового розпорядження командира [NUMBER] механізованого батальйону від 02.02.2024 № 41дск та від 04.02.2024 № 43дск, військовослужбовці, в тому числі номер обслуги 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону [PERSON] , ймовірно отримали смертельне поранення внаслідок зіткнення з противником в лісосмузі «Непал» т. 33. 06.02.2024 о 08:30 год. зник зв`язок із спостережним пунктом 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону на т. 33 лісосмуги «Непал». Під час неодноразових спроб протягом 06-07.02.2024 встановити зв`язок, знайти та евакуювати з місця бойових дій, в тому числі солдата [PERSON] через активні бойові дії у вказаному районі, не вдалося (а.с. 46-47). Відповідно до акту службового розслідування від 14.02.2024 № 7054, складеного ВЧ [NUMBER] , з приводу зникнення чотирьох військовослужбовців 2 механізованої роти в районі т. 33 лісосмуги «Непал», командир гранатометного взводу [NUMBER] механізованого батальйону ВЧ [NUMBER] головний сержант [PERSON] пояснив, що група військовослужбовців 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону перебувала у т. 33 лісосмуги «Непал» і о 7.20 год. з ними був зв`язок. Їм повідомили, що скоро відбудеться їхня заміна та евакуація поранених на зазначеній точці. Близько 08.00 8.15 год. вирушила група на заміну в т. 33 «Непал» про що теж було повідомлено старшому групи на позиціях і в цей час запрацював дружній РЕБ щоб забезпечити прохід групи на бойові позиції. О 08.30 06.02.2024 черговий намагався зв`язатися з групою т. 33 «Непал», але на зв`язок вони вже не виходили. В подальшому було задіяно розрахунок БПЛА для обстеження району і виявлення військовослужбовців 2 механізованої роти на позиціях, і в цей час було помічено пересування піхоти противника з боку т. 29-30 «Непал» та з боку т. 36 «Непал» в напрямку т. 33. Декілька піхотинців ворога зайшли на позицію т. 33 «Непал», де перебували наші військовослужбовці та зайняли зазначені позиції. Військовослужбовців 2 механізованої роти, 4 чоловіка на стрімі БПЛА не спостерігали. Не виключено, що військовослужбовці 2 механізованої роти були розстріляні піхотою ворога, коли знаходилися в укритті. Також було видно багато загиблих військовослужбовців, як ЗСУ так і ворожих. Ідентифікувати тіла загиблих за допомогою спостереження з БПЛА не можливо. Командир 3 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону ВЧ [NUMBER] [PERSON] повідомив, що командуванням йому було доведено інформацію про зникнення на позиціях в т. 33 лісосмуги «Непал», 06.02.2024 4 військовослужбовців 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону. 07.02.2024 на виконання бойового розпорядження командира [NUMBER] механізованого батальйону, він віддав бойовий наказ про взяття та утримання позицій в т. 33 лісосмуги «Непал» особовим складом 3 механізованої роти. Близько 4 год. 07.02.2024 група в складі 3 військовослужбовців висунулася з вихідного району в район наступу на т. 33 «Непал» та утримувала вказані позиції до 10.02.2024, після чого була проведена їх заміна. В ході спілкування з військовослужбовцями, останні розповіли, що на т. 33 «Непал» в окопах та «норках», які викопані для укриття, знаходиться багато трупів військовослужбовців як у формі ЗСУ так і в формі російської федерації. Живих військовослужбовців на позиціях не виявлено. Указану інформацію також надав стрілець-снайпер 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону ВЧ [NUMBER] солдат [PERSON] , зокрема вказав, що на позиціях живих військовослужбовців виявлено не було, а евакуювати загиблих військовослужбовців ЗСУ не видалось за можливе у зв`язку з постійними обстрілами указаної точки (а.с. 56-57). Згідно з п. 5 акту службового розслідування військовослужбовців, в тому числі солдата [PERSON] вирішено вважати зниклим безвісти. Даний випадок пов`язаний з бойовим ураженням і діями з боку противника при виконанні обов`язків військової служби під час забезпечення і здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районі проведення бойових дій, при виконанні бойового завдання (а.с. 41-66). Відповідно до листа ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області від 06.08.2025 № 12154-2025 слідчим відділенням за фактом зникнення [PERSON] здійснювалось досудове розслідування, відомості про яке 13.02.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 115 КК України, № 12024200590000054. [PERSON] було вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого та допитано у такому процесуальному статусі. Також у [PERSON] та рідного брата зниклого безвісти КравченкоБ.В. відібрано біологічні зразки, проведено експертне дослідження. Інформація щодо співпадінь відібраних ДНК рідних зниклого безвісти [PERSON] з неідентифікованими тілами до ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області не надходила. У подальшому, підслідність кримінального провадження № 12024200590000054 визначена за слідчим відділом Пологівського РУП ГУ НП в Запорізькій області (а.с. 77). Згідно з інформацією ВЧ [NUMBER] від 11.08.2025 № 1843/17767 інформацію (з координатами) щодо ймовірного зникнення безвісти солдата [PERSON] направлено до Центрального управління цивільно-військового співробітництва Генерального штабу Збройних Сил України (а.с. 78). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 23.07.2025 № 20250723-4456 відомості про зникнення [PERSON] внесені до реєстру (а.с. 79). Згідно з копією запису акта про одруження № 7 від 24.11.2000 [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] . Шлюб розірвано на підставі рішення Лебединського районного суду Сумської області від 08.02.2005 (а.с. 89). Відповідно до копії запису акта про народження від 20.11.2001 № 9, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 90). Згідно з інформацією ДП «Український національний центр розбудови миру» (який виконує функції Національного інформаційного бюро) від 22.12.2025 № 08-14/49590 відомості про солдата [PERSON] внесені до реєстру НІБ, однак відомості про перебування у полоні відсутні. Станом на дату надання відповіді, інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про [PERSON] до НІБ не надходила (а.с. 109). Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно зі ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Оголошення фізичної особи померлою це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. Оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті, що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. У частині другій ст. 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Згідно з правою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22, приписи ч. 2 ст. 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені ч. 2 ст. 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Речення друге ч. 2 ст. 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф. Інше, звужувальне, тлумачення правила другого речення ч. 2 ст. 46 ЦК України було б проявом надмірного формалізму і суперечило б завданням цивільного судочинства. У згаданому вище рішенні Велика Палата Верховного Суду також наголосила, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим ч. 2 ст. 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. З урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності. Так, в межах даної справи судом було встановлено, що на виконання бойового розпорядження командира, військовослужбовці 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону, в тому числі [PERSON] , перебували на спостережному пункті 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону, під час виконання бойового завдання, були атаковані піхотою противника в районі н.п. Вербове, Запорізької області, отримали поранення та ймовірно загинули. Такі обставини підтверджуються наданими в ході службового розслідування поясненнями командира гранатометного взводу [NUMBER] механізованого батальйону ВЧ [NUMBER] головного сержанта [PERSON] (щодо спостереження за допомогою БПЛА: 1. факту бойового зіткнення з ворожою піхотою в районі т. 33 «Непал»; 2. тіл загиблих військовослужбовців з обох сторін) та стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону ВЧ [NUMBER] солдата [PERSON] (щодо відсутності на позиції т. 33 «Непал» живих військовослужбовців, неможливості евакуювати загиблих військовослужбовців ЗСУ у зв`язку з постійними обстрілами). Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Враховуючи приписи ч. 2 ст. 46 ЦК України суд доходить висновку про те, що вищевказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель [PERSON] під час виконання бойового завдання, а тому існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення його померлим під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини від дня вірогідної смерті [INFO] в районі населеного пункту Вербове, Запорізької області. З моменту указаної події (06.02.2024) до моменту звернення до суду [PERSON] минуло більше шести місяців. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії держави-окупанта проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Оголошення особи померлою судом усуває невизначеність у правовідносинах за участю такої особи, яка тривалий час є відсутньою. У згаданій вище постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 у справі 755/11021/22 також зазначено, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309. Так, відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, станом на 06.02.2024 с. Вербове не відносилось до територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих. У подальшому, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 в редакції від 30.10.2024 с. Вербове Пологівської міської територіальної громади віднесено до тимчасово окупованих території з 03.03.2022. До цього с. Вербове Пологівської міської територіальної громади не відносилось до територій активних бойових дій не зважаючи на те, що фактично бойові дії поблизу такого населеного пункту велися, в тому числі із залученням ВЧ [NUMBER] у складі якої перебував [PERSON] . На момент розгляду справи, Міністерством розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Відповідно до указаного наказу с. Вербове Пологівської міської територіальної громади віднесено до тимчасово окупованих території з 03.03.2022, тобто таке не є територією активних бойових дій. Тобто як свідчать обставини справи, 06.02.2024 [PERSON] зник безвісти в районі с. Вербове, Запорізької області в ході виконання бойового завдання. На момент указаної події с. Вербове не було територією активних бойових дій незважаючи на те, що бойові дії велися, а військовослужбовці ЗСУ, в тому числі [PERSON] імовірно загинули від таких дій. Лише через майже 9 місяців ця територія була формально віднесена до тимчасово окупованих. Представник Міністерства оборони України у своїх поясненнях указував на те, що заява про оголошення фізичної особи померлою підлягає задоволенню після спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Однак виникає ситуація за якої забезпечення прав та законних інтересів заявника та інших заінтересованих осіб у доволі чутливому питанні, ставиться у залежність від зміни формального статусу тієї чи іншої території в межах якої військовослужбовець зник безвісті за умови відсутності останнього та відомостей про нього протягом майже 2 років, що у свою чергу створює ще більшу невизначеність у теперішніх обставинах. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 2 указаної статті зобов`язує суд керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Враховуючи викладене вище, з метою ефективного захисту прав [PERSON] , суд дійшов висновку, що заява останньої підлягає задоволенню.

Outcome: approved