Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви та її доводи Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 20.10.2017 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг №467745/3175743, на підставі якого позичальнику було відкрито поточний (картковий) рахунок [NUMBER] ( [NUMBER] ) та видано кредитну картку, а також відповідно до заяви про надання банківської послуги «Кредитна картка» від 08.09.2021 року було досягнуто угоди щодо встановлення кредитного ліміту (відкриття кредитної лінії) на наступних умовах: розмір кредитної лінії (кредитним ліміт) 5000,00 гривень; строком на 36 місяці; процентна ставка (фіксована) 34% річних. Умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Кредитного договору, визначені в Правилах комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які є невід`ємною частиною Договору, які є невід`ємною частиною Кредитного договору та розміщені на офіційному сайті Банку: https://credit-agricole.ua/storage/files/pravila-kompleksnogobankivskogo-obslugovuvannya-fo-15_1618413321.pdf. Зазначив, що 18.12.2024 року між Банком та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» був укладений Договір про відступлення права вимоги № 5-2024. Згідно з даним договором 23.12.2024 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором, що був укладений між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] . У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань та затримкою сплати обов`язкових щомісячних платежів більш ніж 45 календарних днів позивач 23.10.2025 року направив відповідачу вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом за вих. № 7465. Разом з тим зазначено, що загальна заборгованість відповідача за кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по кредитному договору становить 4723,98 гривень, яка складається із: заборгованість за тілом кредиту 2553,27 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом 2170,71 гривень. А тому просив суд стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість в загальній сумі 4723,98 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Рух справи в суді Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.12.2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Аргументи учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно через поштове повідомлення, про поважні причини неявки суд не повідомила та у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи в загальному провадженні та відзиву на позовну заяву не надала. Третя особа також не подала до суду заяв по суті справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 20 жовтня 2017 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] шляхом його підписання укладений Договір про надання банківських послуг за №467745/3175743 (а.с. 8). Пунктом 1 вказаного договору визначено, що банківська послуга це всі та/або будь-яка з послуг/дій банку, яка замовлена Клієнтом та надається банком Клієнту, на підставі договору та Заяви, відповідно до умов чинного законодавства України, банківської ліцензії Банку. Заява про надання банківської послуги, це підписаний Клієнтом письмовий документ, у затвердженій банком формі, що подається Клієнтом банку в порядку, передбаченому договором, для цілей отримання банківської послуги, з пропозицією про отримання відповідної банківської послуги і є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору встановлено, що відповідно до умов Договору, Правил та Заяви про надання банківської послуги, Банк надає на вимогу Клієнта Банківську послугу, а Клієнт приймає Банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі та Правилах відносно такої Банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за отримані Банківські послуги. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору встановлено, що ціною Договору є сума грошових коштів, яку Клієнт зобов`язаний сплатити Банку згідно умов Договору, що складається з суми плати за Банківську послугу. Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору встановлено, що Банк здійснює надання Банківських послуг за плату, що має сплачуватись Клієнтом Банку в порядку та на умовах Договору та згідно тарифів Банку. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору встановлено, що Банк здійснює надання Банківської послуги Клієнту відповідно до Заяви про надання Банківської послуги, яка кожного разу надається Клієнтом Банку в письмовому вигляді. Згідно п.6.5. Договору підписанням договору Клієнт підтвердив, що він в день укладання Договору особисто отримав свій примірник Договору, з Тарифами банку ознайомлений і згодний, умови Договору йому зрозумілі, з Правилами, що розміщенні на офіційному сайті банку він ознайомлений, приймає та погоджується з їх положеннями. Крім того,08.09.2021 року [PERSON] звернулася до банку із заявою про надання банківської послуги «Кредитна картка» (а.с. 9), яка підписана нею особисто, і в якій вона просила банк відкрити їй на підставі Договору про надання банківських послуг за №467745/3175743 поточний (картковий) рахунок та видати їй кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом на наступних умовах: ПІБ - [PERSON] ; валюта гривня; розмір кредитної лінії (кредитний ліміт) 5000 гривень 00 копійок; строк - 36 місяців; процентна ставка, % річних (фіксована) 34%; процентна ставка на несвоєчасно погашену (прострочену) заборгованість по кредитній лінії, % річних 68%; максимальний розмір кредитного ліміту 50000 гривень 00 копійок; орієнтовна реальна процентна ставка за кредитною лінією (розрахована виходячи з максимального розміру кредитного ліміту) 43,37% річних; орієнтовна загальна вартість кредитної лінії (розрахована виходячи із максимального розміру кредитного ліміту) 86515 гривень 03 копійки. Номер рахунку [PERSON] , згідно з вказаною заявою [NUMBER] . Наданими позивачем доказами підтверджено особисте підписання [PERSON] . Договору про надання банківських послуг за №467745/3175743 та заяви про надання банківської послуги «Кредитна картка», в якій відповідач просила банк відкрити їй на підставі Договору про надання банківських послуг за №467745/3175743 поточний (картковий) рахунок і видати їй кредитну картку з встановленим кредитним лімітом. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у АТ «Креді Агріколь Банк» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. Як вбачається із виписок з рахунку клієнта [PERSON] [NUMBER] за період з 08.09.2021 по 16.10.2023, складених АТ «Креді Агріколь Банк» остання користувалась кредитними коштами (а.с. 12-13). Згідно з даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданому [PERSON] , складеного АТ «Креді Агріколь Банк» станом на 23.12.2024, у відповідача наявна заборгованість в загальній сумі 4776,40 гривень, з них: - 3353,27 гривень простроченої заборгованості, - 24,92 гривень нарахованих відсотків, - 1398,25 гривень прострочених відсотків (а.с. 11). 18.12.2024 між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» було укладено Договір про відступлення права вимоги №5-2024 (а.с. 22-25), відповідно до п. 2.1 якого первісний кредитор АТ «Креді Агріколь Банк» передає (відступає) новому кредитору ТОВ «ФК «Брайт-К» Права вимоги до Боржників, а ТОВ «ФК «Брайт-К» набуває Права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Відповідно до п. 3.1 Договору про відступлення права вимоги №5-2024 право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з дати підписання ними відповідного Реєстру прав вимог за зразком, наведеним в Додатку №1 до Договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться в Додатку №4 до цього Договору та зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей по Кредитним договорам. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 23 грудня 2024 року Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К підписали Додаток №1 до Договору про відступлення права вимоги №5-2024 від 18 грудня 2024 року (Реєстр прав вимог №2), згідно з яким первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №467745/3175743 від 08.09.2021 в сумі 4776,44 гривень (а.с. 30-32). Згідно з копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів №14836 від 24.12.2024, ТОВ «ФК «Брайт-К» перерахував на користь АТ «Креді Агріколь Банк» грошові кошти в сумі 1065609,74 грн із зазначенням у призначенні платежу «оплата згідно договору про відступлення права вимоги №5-2024 від 18.12.2024 та реєстру №2 від 23.12.2024» (а.с. 33). За період з 23.12.2024 по 01.10.2025 року було нараховано проценти за користування кредитом в розмірі 747,54 грн. (зв.а.с. 11). 23.10.2025 року позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу про необхідність дострокового повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом, яка виникла станом на 23 жовтня 2025 року у розмірі 4723 гривні 98 копійки (а.с. 20). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно статті 1056 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що кредитний договір №467745/3175743 укладений між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем у простій письмовій формі. Сторони обумовили істотні умови договору: розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. АТ «Креді Агріколь Банк» свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбаченими договором. Відповідач не виконав своїх зобов`язань та не погасив кредитну заборгованість. Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно зі статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. Таким чином, судом достовірно встановлено, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» наділено правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про надання банківських послуг за №467745/3175743 від 20.10.2017 року в розмірі 4723,98 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 2553,27 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом - 2170,71 грн. Водночас, суд зауважує, що відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву та не спростувала розміру нарахованої суми заборгованості перед позивачем за кредитними зобов`язаннями. Висновки за результатами судового розгляду Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивачаТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» необхідно стягнути заборгованість в сумі 4723,98 грн., задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved