Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

У жовтні 2025 року АТ «КРЕДОБАНК» звернулося до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № CL-291358 від 29 вересня 2020 року у розмірі 51402,78 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 29 вересня 2020 року сторони уклали Кредитний договір № CL-291358, за умовами якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк свої зобов`язання виконав належним чином виконав, тоді як позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 19.09.2025 року заборгованість за Кредитним договором складає 51402,78 грн, з яких: тiло кредиту 30804,92 грн, вiдсотки 20597,86 грн. З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу [PERSON] , направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, проте вимоги залишено відповідачем без реагування, борг не оплачено, що зумовило АТ «Кредобанк» звернутися за судовим захистом своїх прав та інтересів з цим позовом. Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання. У встановлений судом в ухвалі від 13 жовтня 2025 року строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання сторони не з`явилися, просили справу розглянути за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 29 вересня 2020 року АТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] уклали Кредитний договір № CL-291358, відповідно до п. 1 якого Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти (надалі - кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі. Індивідуальні умови кредитування встановлені у п. 2 Договору, зокрема: 2.1 Сума та валюта кредиту 150000,00 грн (Сто п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок); 2.2. Дата видачі кредиту. (Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку (утворенням строкової заборгованості по позичковому рахунку) з наступним переказом кредитних коштів в сумі та на цілі, що вказані в п.2.4. Кредитного договору) - 29 вересня 2020 року; 2.3. Строк (термін) кредитування 24 місяців терміном до 28 вересня 2022 року. У п. 2.4 Договору позичальник доручив Банкові здійснити переказ кредитних коштів з Позичкового рахунку, вказаного в п. 2.5. Кредитного договору, на наступні цілі та за наступними реквізитами: - на поточні потреби в сумі 76866.83грн., на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] відкритий у Відділенні вул. Данилевського, 18 AT КРЕДОБАНК у м. Харків (МФО 325365); - на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості Позичальника перед ПАТ "АЛЬФА-БАНК", надалі Кредитор, МФО 300346, ЄДРПОУ 23494714 по Кредитному договору 501240086 від 26.2.2020 року, в сумі 73133,17 грн, на рахунок [NUMBER] відкритий в ПАТ "АЛЬФА-БАНК" МФО 300346. Згідно з п. 4.1., 4.2. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 35 % річних. 4.2. Проценти за користування кредитом розраховуються Банком за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, фактична кількість днів у році приймається за 360 днів), з дати надання кредиту до дати повного погашення кредиту включно. У разі наявності заборгованості, яка підлягає погашенню, нарахування відсотків припиняється після повного погашення такої заборгованості (п. 4.9 Договору). Згідно з п. 6.1. Договору позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до цього договору). Всього Позичальник зобов`язаний здійснити 24 Щомісячних платежів по 8812 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 24 місяців з дати укладання Кредитного договору. Перший та останній платежі можуть відрізнятися за розміром суми Щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 29.09.2020 до 28.09.2022 погашаються в однаковому порядку. Якщо будь-який термін здійснення платежів за договором про споживчий кредит припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то платежі повинні бути здійснені у попередній робочий день. Також [PERSON] 29 вересня 2020 року підписала Графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту за формою Додатку № 1 до Кредитного договору № CL-291358. Окрім того, [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, чим ознайомилася з аналогічними умовами кредитування. Меморіальними ордерами № 52167440 від 29.09.2020 на суму 73133,17 грн та № 52167459 від 29.09.2020 на суму 76866,83 грн підтверджується видача [PERSON] кредитних коштів відповідно до кредитного договору № CL-291358 вiд 29.09.2020 у загальному розмірі 150000,00 грн. Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором кредиту CL-291358 від 29.09.2020, складеного АТ «КРЕДОБАНК», заборгованість [PERSON] станом на 19.09.2025 складає 51402,78 грн, з яких: заборгованість за тiлом кредиту 30804,92 грн, заборгованість за вiдсотками 20597,86 грн. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо договору позики, то сторони вправі встановити строк його дії, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення позики та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку позикодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування позиченими коштами. При цьому право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач належними, допустимими та достовірними доказами довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, зокрема факт між сторонами кредитного договору № CL-291358 від 29 вересня 2020 року; належне виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором та неналежне виконання своїх зобов`язань відповідачем. Разом з тим, суд не може погодитися із визначеним позивачем розміром заборгованості за договором з огляду на таке. Як встановлено судом, сторони у п. 2.3. кредитного договору погодили строк кредитування, а саме 24 місяці до 28 вересня 2022 року. За змістом п. 9.1. Договору будь-які зміни та доповнення до нього вносяться лише за згодою сторін. Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України позивач не надавав доказів, що сторони погодили збільшення строку кредитування. Дослідженням розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 28 вересня 2022 року заборгованість [PERSON] складала 52801,64 грн, з яких: поточна заборгованість 8027,28 грн, прострочена заборгованість - 43587,80 грн, відсотки на прострочену заборгованість - 1186,56 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому, суд враховує, що АТ «КРЕДОБАНК» також позбавлене права нараховувати проценти згідно зі ст. 625 ЦК України, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. За таких обставин, позивач не мав права нараховувати проценти ані за процентною ставкою, передбаченою договором, ані в порядку ст. 625 ЦК України. Натомість, як вбачається з розрахунку заборгованості, банк нараховував позичальнику відсотки на прострочену заборгованість. Судом встановлено, що після 28 вересня 2022 року [PERSON] сплатила банку грошові кошти у загальному розмірі 45820,36 грн, які Банк зарахував наступним чином: 20810,16 грн в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, 25010,20 грн в рахунок погашення заборгованості за процентами. З огляду на викладене, враховуючи безпідставність нарахування позивачем процентів після 28 вересня 2022 року та зарахування внесених позичальником коштів на їх погашення, суд керується розміром заборгованості, який існував станом на 28 вересня 2022 року та мав залишатися незмінним. Таким чином, заборгованість [PERSON] за кредитним договором CL-291358 від 29 вересня 2020 року складає: 52801,64 грн (заборгованість станом на 28.09.2022) - 45820,36 грн (внесено позичальником після 28.09.2022) = 6981,28 грн. Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України [PERSON] не надала суду доказів сплати заборгованості АТ «КРЕДОБАНК» у вказаному розмірі. Оскільки строк виконання зобов`язанням відповідачем настав, відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання, передбачені кредитним договором, тому наявні підстави для судового захисту порушених прав та законних інтересів АТ «КРЕДОБАНК» в обраний ним спосіб. З урахування викладеного, суду задовольняє позовні вимоги позивача частково та стягує з [PERSON] на користь АТ «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором CL-291358 від 29 вересня 2020 року у розмірі 6981,28 грн, тоді як у задоволенні решти позовних вимог відмовляє за необґрунтованістю. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (13,581522244 %), тобто у розмірі 329,00 грн.

Outcome: partial