Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення молодшою дитиною повноліття, а старшою до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування вимог зазначено, що з 15.02.2007 сторони перебувають у шлюбі. У даному шлюбі в них народились діти: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. На даний час відповідач кошти на утримання дітей не сплачує, проте має таку можливість, так як проходить військову службу у ЗСУ та отримує дохід. Для повноцінного розвитку діти потребують належного харчування, навчання, лікування та відпочинку, що тягне за собою відповідні витрати. Старша дочка [PERSON] навчається на 2 курсі у Західноукраїнському національному університеті на денній формі навчання за контрактом до 30.06.2028. З врахуванням наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 06.11.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У відзиві на позов відповідач щодо задоволення позову не заперечує. При цьому, просить нараховувати аліменти на особисті рахунки дітей у розмірі 1/6 частки його доходу на кожну дитину. Позивач [PERSON] в судове засідання 27.01.2026 не з`явилась. Просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначила у прохальній частині позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання 27.01.2026 не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 12.45 год. 29.01.2026. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини. 15.02.2007 сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 15.02.2007. У даному шлюбі у сторін народились діти: дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 04.09.2007); син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане повторно 05.10.2021). Згідно з довідкою відділу «Центр надання адміністративних послуг» Байковецької сільської ради №1625 від 24.10.2025, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 12.08.2024 Західноукраїнський національний університет та замовник освітньої послуги [PERSON] , для здобувача освіти [PERSON] , уклали договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №570923. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 138000,00 грн. 21.10.2025 Західноукраїнський національний університет видав довідку №216 про те, що [PERSON] навчається у закладі освіти за спеціальністю 071 «Облік та оподаткування». Освітній ступінь - бакалавр, курс навчання - 2, форма навчання - денна, умови навчання - контракт, початок навчання - 1.09.2024, завершення навчання - 30.06.2028. Згідно з платіжними інструкціями АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] у грудні 2025 року та у січні 2026 року переказав на рахунок [PERSON] грошові кошти з призначенням платежу «аліменти на дітей за листопад 2025 року», «аліменти на дітей за грудень 2025 року» в загальній сумі 31397,98 грн. [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, про що свідчить дублікат безтермінового посвідчення серії [NUMBER] виданого 06.09.2010. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 182 СК України вказує на те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, зважаючи на вік платника аліментів, його майновий стан та стан здоров`я, вік дітей, відсутність інших утриманців, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити вимогу позивача про стягнення аліментів шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, на кожну дитину, що в сукупності складає 1/3 частку доходів відповідача. Щодо вимоги відповідача про визначення одержувачем аліментів безпосередньо дітей, а не позивача, слід зазначити таке. Відповідно до ст.179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини . Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. У даній справі жоден із дітей не висловлював вимоги про стягнення аліментів безпосередньо на його (її) рахунок. У той же час, позивач (мати дітей), з якою діти проживають, скористалась своїм правом на стягнення аліментів з другого з батьків, з яким діти не проживають. І таке право суд зобов`язаний захистити. У випадку наявності у відповідача побоювання щодо нецільового використання позивачем грошей, які стягуються на дітей, суд звертає увагу відповідача на статтю 186 СК України, якою передбачено контроль органу опіки та піклування за цільовим витрачанням аліментів. Так, законодавець передбачив можливість за заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційних відвідувань одержувача аліментів, які здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. Частина друга вказаної статті визначає, що у випадку нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно із ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач та відповідач в силу пунктів 3, 13 частини 1 статті 5 Закону «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved