Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. АТ «А-БАНК» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.10.2021 року у розмірі 54115 гривень 98 копійок. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.10.2021 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг та відкриття поточного рахунку. У подальшому, будучи клієнтом банку, відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківському рахунку та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківський послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами складає кредитний договір. За умовами кредитного договору відповідачу на суму фактично використаного кредитного ліміту нараховуються відсотки у розмірі 40.80%. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит, згідно до умов кредитного договору. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 18.10.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором склала 54 115 гривень 98 копійок, яка складається із: 44163 грн 94 коп - заборгованість за кредитом; 9952 грн 04 коп - заборгованість за відсотками. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 29.10.2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження, з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належно, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника АТ «А-БАНК», проти ухвалення заочного рішення не заперечує . Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, проте конверт повернувся не врученим, з відміткою «адресат відсутній». Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (Постанова КГС ВС від 18.03.2021 справа № 911/3142/19). 28.01.2026 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до ч. 4 ст. 223, статей 280, 281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 13.10.2021 року [PERSON] , шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» підтвердила, що дана Анкета-Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, між нею та АТ «А-БАНК» становлять договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем. Підписавши Анкету-Заяву, Паспорт споживчого кредиту «Кредитна карта «Зелена», тарифи по картці, відповідач погодила з банком наступні умови: суму кредиту 41904 гривні 38 копійок, строк кредиту 240 місяців, базову процентну ставку 40,08% на рік, у випадку прострочення заборгованості відсотки нараховуються за процентною ставкою 81,60% на рік. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором Б\\Н від 13.10.2021, станом на 18.10.2025 року заборгованість [PERSON] становить 54115 гривень 98 копійок, яка складається з: 44163 гривень 94 копійок за тілом кредиту та 9952 гривень 04 копійок за процентами. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Зі змісту статей 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушила зобов`язання щодо повернення кредиту, на підставі статей 525-527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.23), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved