Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

ТОВ «Споживчий кредит» звернулося до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що 20.03.2025 з відповідачем було укладено кредитний договір (оферти) № 20.03.2025-100002628, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 500,00 грн.зі сплатою відсотків у розмірі 1 % на день та строком кредитування 217 днів. Комісія пов`язана з наданням кредиту 9 % від суми кредиту та дорівнює 495,00 грн. та комісія за обслуговування кредитної заборгованості 495,00 грн., неустойка 82,50 грн., що нараховується за кожен день невиконання неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. 21.03.2025 між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] було укладено додатковий договір за яким сума кредиту з дати укладення додаткового договору становить 8 800,00 грн., другий транш наданий у розмірі 3 300,00 грн. 21.03.2025 на строк 216 днів. Комісія за надання наданням кредиту 9 % від суми другого траншу, що становить 297,00 грн. та комісія за обслуговування кредитної заборгованості з дати укладення додаткового договору 792,00 грн. В свою чергу відповідач зобов`язання за договором не виконав у зв`язку з чим, станом на 18.11.2025 в нього утворилася заборгованість в сумі 29 183,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 8800,00 грн. та заборгованості по процентам в сумі 13 3607,00 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 792,00 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) 1584,00 грн., неустойки 4 400,00 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 29 183,00 грн. та понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді від 02.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Зважаючи на те, що відповідачем не подано відзив на позов, на підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке. Судом встановлено, що 20.03.2025 між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 20.03.2025-100002628 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (акцепта). Пунктом 2.2 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) передбачено, що електронний кредитний договір складається з наступних документів, які містять його істотні умови: 2.2.1. дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на веб-сайті кредитодавця, у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на веб-сайті кредитодаця; 2.2.2. заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення кредитодавцем; 2.2.3. відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідно до п. 3.1. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) кредитодавець зобов`язувався надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Спосіб надання позичальнику кредитних коштів у рахунок кредиту - перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4601-60ХХ-ХХХХ-3719 (п. 4.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти)). У пункті 3.3. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) зазначено, що умови, на яких позичальнику надається кредит встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Пунктом 2 заявки кредитного договору № 20.03.2025-100002628 передбачено, що сума кредиту становить 5 500,00 грн. Строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання (п. 3 заявки кредитного договору № 20.03.2025-100002628). Відповідно до п. 4 заявки кредитного договору № 20.03.2025-100002628дата повернення (виплати) кредиту 22.10.2025. У пункті 6 заявки кредитного договору № № 20.03.2025-100002628 зазначено, що процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка встановлюється протягом всього строку, на який надається кредит. 21.03.2025 між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] було укладено додатковий договір за яким сума кредиту з дати укладення додаткового договору становить 8 800,00 грн., другий транш наданий у розмірі 3 300,00 грн. 21.03.2025 на строк 216 днів. Комісія за надання наданням кредиту 9 % від суми другого траншу, що становить 297,00 грн. та комісія за обслуговування кредитної заборгованості з дати укладення додаткового договору 792,00 грн. З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що станом на 18.11.2025 в відповідача утворилася заборгованість в сумі 29 183,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 8800,00 грн. та заборгованості по процентам в сумі 13 3607,00 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 792,00 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) 1584,00 грн., неустойки 4 400,00 грн. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). Зі встановлених судом обставин слідує, що позивач дійсно порушив свої зобов`язання за кредитним договором, а саме не повернув кредит повністю у строк, встановлений договором, чим порушив приписи частини першої статті 526 ЦК України. У зв`язку з вищенаведеним, позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту, процентів за користування ним та комісії є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Що стосується позовних вимог про стягнення неустойки, то у їх задоволенні слід відмовити, оскільки відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Оскільки неустойка у розмірі 4 400,00 грн. була нарахована відповідачеві в період введеного на території України воєнного стану, вона не можу бути стягнута з позичальника, тому в цій частині позову необхідно відмовити. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитом в загальному розмірі 24 783,00 грн. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 29 183,00 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 24 783,00 грн, що становить 84,92 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 057,10 грн.

Outcome: partial