Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

У листопаді 2025 року адвокат Філончук Н.В. звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] , в якому просила визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті діда - [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті діда. Останній помер на тимчасово окупованій території України. Син спадкодавця (батько позивача) [PERSON] спадщину після смерті батька не приймав, відмовився він неї на користь позивача. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на належний діду житловий будинок з господарськими спорудами через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Позивач, посилаючись на відсутність спору щодо спадкового майна, просить визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами в судовому порядку. Відповідно до вимог частини четвертої статті 274 ЦПК України визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Представник позивача у заяві від 29.01.2026 клопотала про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області у заяві від 08.12.2025 клопотав про розгляд справи у відсутності представника селищної ради. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 03.02.2026. Вивчивши матеріали справи суд встановив такі обставини і відповідні ним правовідносини. [PERSON] помер [INFO] в с. Великі Копані Херсонської області. Державна реєстрація смерті проведена на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2024 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 26.02.2025 Ковельськими відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Позивач є онуком померлого [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 01.08.1989 та свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 03.03.1965. За матеріалами спадкової справи № 44/2025 спадщину після смерті [PERSON] за законом прийняв його онук позивач [PERSON] , інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №80747135 від 07.04.2025). Батько позивача (син спадкодавця) [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті батька на користь свого сина (позивача), про що вказав у заяві від 07.06.2024, посвідченій секретарем Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області. 19.09.2025 приватний нотаріус Кушнерук А.Ю. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно (повідомлення №375/02-14 від 19.09.2025). Згідно з випискою з погосподарської книги №1 с.Радошин Ковельського району за 2016 рік та довідки Голобської селищної ради Ковельського району №440 від 04.06.2024 по особовому рахунку № [NUMBER] значиться житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , який належав [PERSON] . Будинок збудований у 1961 році. [PERSON] постійно був зареєстрований за цією адресою з 1979 року і по день смерті. Помер [INFO] . Інші особи в будинку не проживали і не зареєстровані. Технічною документацією на домогосподарство підтверджено, що до його складу входить житловий будинок, дві прибудови, літня кухня, погріб, господарська будівля 1961 року побудови. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності №454347390 від 01.12.2025 і за даними КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради №4645/01-04 від 15.09.2025, право власності на спірний житловий будинок не зареєстроване. Оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Пунктом 20 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, та протягом двох років з дня його припинення або скасування у випадку, якщо смерть фізичної особи зареєстрована пізніше ніж через один місяць з дня смерті такої особи або дня, з якого її оголошено померлою, строки, встановлені статтями 1269, 1270, 1271, 1272, 1273, 1276, 1277, 1283, 1298 цього Кодексу, обчислюються з дня державної реєстрації смерті особи. При цьому часом відкриття спадщини вважається день смерті спадкодавця або день, з якого спадкодавця оголошено померлим, незалежно від часу державної реєстрації смерті. Суд встановив, що у даному випадку має місце спадкування за законом, спору щодо спадкового майна немає. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до вимог статті 1261 ЦК України є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Батько позивача (син спадкодавця) [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, однак спадщину після смерті батька не прийняв, відмовився від неї на користь свого сина позивача. Спадкоємці другої, третьої, четвертої черги спадкування, які б претендували на спадщину після смерті [PERSON] не встановлені. Відповідно до частини першої статті 1265 Цивільного Кодексу України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті [PERSON] , [INFO] звернувся до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини після смерті діда. Оскільки [PERSON] помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, державна реєстрації його смерті була проведена 26.02.2025 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2024, відтак позивач строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда не пропустив. На підставі заяви [PERSON] приватним нотаріусом заведена спадкова справа. Таким чином, право на спадщину належить лише позивачу. Відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановив суд, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] побудований дідом позивача в 1961 році. Вперше правила прийняття будинків в експлуатацію введені постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.92 №449. До 05.08.1992 діяла постанова Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 № 5-24/26 «Про Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах», відповідно до положень якої запис у погосподарських книгах визнавався в якості актів органів влади, що підтверджував право приватної власності. Відповідно до статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстроване в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача права на спадкування. В силу частини п`ятої статті 1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до вимог статей 68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.14, 4.15, 4.18 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видане у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізоване в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений статтею 16 ЦК України шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. Судові витрати у справі необхідно залишити за позивачем відповідно до заявленого в позові клопотання.

Outcome: approved