Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

18 березня 2025 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах з врахуванням заяви від 03.06.2025 року позивач просить: стягнути на користь [PERSON] з фізичної особи-підприємця [PERSON] та фізичної особи-підприємця [PERSON] 182 288 грн. сплачених в якості авансу за договорами № 10105 від 07.10.2024 та № 10106 від 17.10.2023. Вимоги позову обгрунтовані тим, що між [PERSON] (далі - Позивач, [PERSON] , Замовник) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (далі - ФОП [PERSON] , Виконавець) було укладено договір виконання робіт №10105 від 06.10.2025. Відповідно до п.1.1. Договору Виконавець бере на себе зобов`язання на умовах визначених цим Договором виготовити за рахунок коштів Замовника вироби (меблі), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до п.1.5 Договору строк виготовлення становить 60 календарних днів з дати погодження креслення з Замовником. Аванс становить 70% від ціни виробу, вказаної в п. 2.1 цього Договору. У п. 2.1 Договору сторони закріпили, що загальна вартість Виробу становить 91 840 грн. Авансовий платіж складає 64 288 грн. Згідно з п.2.2 Договору оплата за цим Договором здійснюється в наступному порядку: Перша частина - у розмірі 60 % від суми, що визначена у п.2.1 цього Договору сплачується Замовником у готівковій, або безготівковій формі протягом 5 робочих днів з дати підписання договору. У договорі (пункт 10 «Реквізити та підписи сторін») вказано реквізити для сплати: на рахунок ФОП [PERSON] . 07.10.2024 Позивачем здійснено оплату на реквізити вказані у Договорі № 10105 у розмірі 64 288 грн, на підтвердження чого до позовної заяви долучено відповідну платіжну інструкцію. Креслення погоджувалося сторонами через месенджері. 27 лютого 2025 року сторони узгодили креслення. Позивач зазначає, що фактично він робив відповідні креслення, ФОП [PERSON] лише технічно вносив корективи, зволікаючи та затягуючи час навіть для цього. Окрім того, між ФОП [PERSON] та Позивачем було укладено договір виконання робіт №10106 від 17.10.2023. Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору Виконавець бере на себе зобов`язання на умовах визначених цим Договором виготовити за рахунок коштів Замовника вироби (меблі), далі по тексту - «Виріб». Відповідно до п.2.1 вказаного Договору загальна вартість виробу складає 165 400 грн. Авансовий платіж складає 118 000 грн. Позивачем на виконання умов п. 2.1 Договору було оплачено авансовий платіж у розмірі 118 000 грн. на рахунок суб`єкта, що взаємодіє з Відповідачем 1, тобто Відповідача 2. Вказане з-поміж іншого підтверджується перепискою з Відповідачем 1 та не заперечується жодною зі сторін. Позивач неодноразово комунікував з Відповідачем 1, вказував на факт неналежного виконання ним своїх договірних зобов`язань та просив повернути грошові кошти, так як обумовлені послуги фактично надані не були. Також Позивач зазначав Відповідачеві про розірвання договорів через невиконання ним зобов`язань. Слід зазначити, що переписка з Відповідачем 1 підтверджує: 1) факт отримання грошових коштів на виконання умов вищенаведених договорів; 2) факт невиконання ним своїх договірних зобов`язань у строки обумовлені договорами; 3) відсутність форс-мажорних підстав, які б обумовили ненадання послуг, що передбачені Договорами. Позивач був вимушений також звернутися і в правоохоронні органи. Таким чином, оскільки відповідачі порушили права позивача, для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з цим позовом. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Відзиви на заявлені вимоги до суду не направили. На підставі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши позивача та його представника, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Стаття 865 ЦК України визначає, що за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Крім того, ч.1 ст.693 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Частина 2 статті 693 ЦК україни визначає, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Як встановлено судом, 06.10.2024 року між ФОП [PERSON] (далі - Виконавець) та [PERSON] (далі - Замовник) був укладений договір виконання робіт №10105 далі - Договір №10105). Відповідно до п. 1.1 Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання на умовах визначених договором виготовити за рахунок коштів позивача меблі (далі - Виріб) відповідно до специфікації та зразку (макету), які є невід`ємними частинами цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Пунктом 1.5 Договору визначено, що строк виготовлення становить 60 календарних днів з дати погодження креслення із Замовником. Аванс становить 70% ціни виробу, вказаної в п. 2.1 цього договору. Так, строк виготовлення меблів установлено до 60 календарних днів, що сприймається судом як граничний строк, оскільки в іншому випадку відповідач як виконавець договору міг би на власний розсуд виконувати роботи протягом невизначеного строку. Відповідно до п. 2.1 Договору, загальна вартість виробу становить 91 840,00 грн, авансовий платіж становить 64 288,00 грн. У реквізитах договору зазначено про необхідність здійснення сплати на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] , ІПН [NUMBER] в АТ «ПриватБанк». 07.10.2024 за безготівковим розрахунком дружина [PERSON] - [PERSON] здійснила оплату авансового платежу на вказаний в реквізитах договору рахунок в розмірі 64 288,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3926743329.1 від 07.10.2024. Крім того, 17.10.2023 року між ФОП [PERSON] (далі - Виконавець) та [PERSON] (далі - Замовник) був укладений договір виконання робіт №10106 (далі - Договір №10106). Як пояснив в судовому засіданні позивач, Договір фактично було укладено 17.10.2024 року, тому в році укладення Договору міститься описка. Відповідно до п. 1.1 Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання на умовах визначених договором виготовити за рахунок коштів позивача меблі (далі - Виріб) відповідно до специфікації та зразку (макету), які є невід`ємними частинами цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Пунктом 1.5 Договору визначено, що строк виготовлення становить 60 календарних днів з дати погодження креслення із Замовником. Аванс становить 60% ціни виробу, вказаної в п. 2.1 цього договору. Так, строк виготовлення меблів установлено до 60 календарних днів, що сприймається судом як граничний строк, оскільки в іншому випадку відповідач як виконавець договору міг би на власний розсуд виконувати роботи протягом невизначеного строку. Відповідно до п. 2.1 Договору, загальна вартість виробу становить 165 400,00 грн, авансовий платіж становить 118 000,00 грн. Пунктом 2.2 Договору передбачено можливість оплати за договором як готівкою так і в безготівковій формі. Договір №10106 не містить реквізитів для здійснення оплати. В позовній заяві та в судовому засіданні позивач зазначив, що оплата за вказаним договором була здійснена АТ «ПриватБанк» оскільки був укладений з ним кредитний договір на оплату частинами на загальну суму 100 000,00 грн. В той же час надані до суду докази не надають можливість зробити висновок, що сума 100 000,00 грн. була перерахована ФОП [PERSON] за Договором №10106. Відповідачі в судове засідання не з`явились, не підтвердили факт отримання грошових коштів в сумі 100 000,00 грн. В той же час, з копії платіжної інструкції №Р24А3396765633D8125 від 17.10.2024 року вбачається, що [PERSON] сплатив 18 000,00 грн. із призначенням платежу «аванс за меблі 17.10.2024 року», однак платіжна інструкція не містить зазначення отримувача платежу. Позивач в судовому засіданні пояснив, що на момент розгляду справи судом, ФОП [PERSON] зобов`язання за договорами не виконав, меблі не виготовлені та не встановлені, навіть частково. Відповідачі в судове засідання не з`явились, не надали доказів виконання зобов`язань за договором чи повернення грошових коштів. Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки суду надані докази щодо сплати позивачем на виконання умов договорів загальну суму 82 288,00 грн. (64 288,00 грн. + 18 000,00 грн.), відповідач ФОП [PERSON] не виконав власні зобов`язання щодо виготовлення меблів, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення на користь позивача з фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти в сумі 18 000,00 грн. та з фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти в сумі 64 288,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial