Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Ільченко І.В. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову зазначено, що позивач з відповідачкою мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають разом з [PERSON] та перебувають на його утриманні, при цьому відповідачка ухиляється від надання матеріального утримання дітям, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання цього позову до суду, та до досягнення найстаршою дитиною, [PERSON] , повноліття, тобто до [INFO] . Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 11.12.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, в заяві представник просила розглянути справу за їх відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити, з таких підстав. Встановлено, що позивачка з відповідачем мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, де матір`ю вказана [PERSON] . Доказів того, що відповідачка матеріальну допомогу на утримання дітей надає, матеріали справи не містять. Сторонами не надано доказів того, що між ними досягнуто угоди про утримання дітей, а також доказів добровільного виконання відповідачем вказаних обов`язків. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідачка зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на своїх дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку не надала. Тому суд вважає, що відповідачка має можливість надавати утримання дітям. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей та сторін. Також суд враховує, що відповідачка не надала суду доказів про наявність у неї інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з неї стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідачка не надала суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення найстаршою дитиною, [PERSON] , повноліття, тобто до [INFO] . Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дітей. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд роз`яснює, що за положеннями статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави в розмірі 1 211, 20 грн.

Outcome: approved