Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК «Агроальянс ЛТД» про розірвання укладеного між нею та відповідачем договору оренди землі №11/01/21 від 21.01.2021 по земельній ділянці загальною площею 2,0000 гектарів (рілля), кадастровий номер 6325488500:02:000:0321, та стягнення з відповідача на її користь сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. В обґрунтування позовних вимог, у урахуванням зміни підстав позову, позивач зазначила, що вона є власником земельної ділянки, площею 2,0000 га ріллі, кадастровий номер 6325488500:02:000:0321, місце розташування: землі Пролісненської селищної ради Чугуївського району Харківської області. 21.01.2021 між позивачем, як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПК «Агроальянс ЛТД», як орендарем, укладено договір оренди землі №11/01/21. Строк дії договору 49 років від дати його укладення. Відповідно до умов договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у строк не пізніше 31 грудня цього поточного року, однак протягом 2022, 2023 та 2024 років відповідач, в порушення вимог договору та вимог ст. 141 Земельного кодексу України, ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, систематично не сплачує орендну плату за вказану земельну ділянку, чим істотно порушує умови договору оренди землі, що свідчить про невиконання орендарем своїх обов`язків за договором та наявність підстав для його розірвання. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 27.12.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 17.12.2025 ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті. 23.05.2025 через систему "Електронний суд" ЄСІТС представник відповідача адвокат Юрченко Віктор Володимирович надіслав відзив на позовну заяву, у якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що орендна плата за 2023 рік не отримана Позивачем з його вини ( в силу положень вищевикладених пунктів спірного Договору оренди); за 2022 рік - в силу приписів ч.6ст.762 ЦК України та Постанови Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 р. № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» має право не сплачувати заборгованість по орендній платі і, як наслідок, відсутній такий елемент як «систематичність» невиплати орендної плати. Представник позивача адвокат Чічерова Ірина Володимирівна 29.01.2026 через систему "Електронний суд" ЄСІТС надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - адвокат Юрченко Віктор Володимирович 03.02.2026 через систему "Електронний суд" ЄСІТС надіслав заяву про розгляд справи без його участі, просив ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №203898660 від 12.03.2020 позивачу на підставі рішення Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 12.02.2020 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 6325488500:02:000:0321, площею 2 га (а.с.10). 21.01.2021 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПК «Агроальянс ЛТД» укладено договір оренди землі №11/01/21 (а.с.11-16). Пунктом 1 договору передбачено, що Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, яка має кадастровий номер 6325488500:02:000:0321 і знаходиться на землях Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області. Згідно з пунктами 2, 5 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,0000 га ріллі. Нормативно грошова оцінки Земельної ділянки на дату укладення договору з урахуванням коефіцієнту індексації становить 62874,12 грн. Строк дії договору становить 49 років від дати його укладення, відповідно до вимог п. 8 договору. Пунктами 9, 10 договору передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1886,22 грн на рік в грошовій формі. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється щорічно з проведенням індексації. При щорічному обчисленні розміру орендної плати враховується індекс інфляції за попередній рік згідно з даними Державної служби статистики України (спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі статистики). Згідно з підпункту 1 пункту 11 Договору орендна плата за кожний поточний рік оренді землі за цим договором виплачується у строк не пізніше 31 грудня цього поточного року. Пунктом 38 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором. Згідно з пунктом 43 договору, цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації права оренди земельної ділянки за Орендарем. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відомості щодо права власності та права оренди зафіксовано також у Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2052519263254 (а.с.17). Позивач стверджує, що відповідач не сплатив орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки, що підтверджують копії відповіді на запит з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2023 року та за період з січня 2024 по грудень 2024 року, з якого вбачається, що на рахунок позивача від відповідача кошти за вказаний період не надходили (а.с.20, 59-82). Позивач з метою досудового врегулювання спору зверталась до відповідача з листом заявою від 02.12.2024, про розірвання договору оренди землі № 11/01/21 від 21.01.2021 (а.с.18-19). За ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) у кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто, критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати, тобто два та більше випадки. Факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору про що й свідчить усталена судова практика Верховного Суду і застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Вказана позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 27 січня 2020 року в рамках справи №469/908/15-ц, провадження №61-34891св18 (ЄДРСРУ №87211408). Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №527/570/17-ц та від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18. Позивач стверджує, що протягом дії укладеного договору відповідач, в порушення вимог договору та вимог ст. 141 Земельного Кодексу України, систематично не сплачує орендну плату за вказану земельну ділянку протягом 2022, 2023 та 2024 років, чим істотно порушує умови Договору оренди землі. Проте відповідач спростовує факт несплати позивачу грошових коштів за 2022, 2023 та 2024 роки, надавши до суду: -повідомлення від 13.03.2025 про існування заборгованості перед позивачем за орендною платою за договором оренди №11/01/21 за 2022-2024 роки у розмірі 7626,86 грн, з врахуванням індексації, яка складається з наступних сум за 2022-2024 року відповідно:2362,63 грн+2483,13 грн+2781,10 грн, з пропозицією з`явитися до офісу ТОВ «АГРОАЛЬЯНС ЛТД» за адресою: провулок Польовий, 18, с. Стара Гнилиця Чугуївського району Харківської області або в телефіоному режимі вирішити питання отримання орендної плати або надати банківські реквізити для перерахування заборгованості за договором оренди (а.с. 91); -документи в підтвердження відмови позивача від отримання орендної плати, а саме: договір про надання послуг від 15.01.2025, звіт до договору від 14.03.2025 (а.с.93-96); - квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 0786, дата здійснення платіжної операції 26.05.2025, у відповідності до умов договору переказ з доставкою, платник: Скворцов Олександр Сергійович, отримувач: [PERSON] , адреса: [ADDRESS] ., сума переказу 7626,00 грн., призначення платежу: плата оренди землі по договору № 11/01/21 від 21.01.2021; за послугами АТ «УКРПОШТА» (а.с.101). Несплата орендної плати за 2022 рік обумовлена позбавленням відповідача з незалежних від нього обставин можливості користування орендованим майном, оскільки територія, на якій розташована у тому числі орендована у позивача земельна ділянка, перебувала в окупації та в зоні проведення активних бойових дій, що є прямим впливом обставин непереборної сили та виключило можливість відповідача використовувати об`єкт оренди відповідно до його цільового призначення, що звільняє відповідача від сплати орендної плати на підставі ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України. Згідно зі статтями 13, 15, 21Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору). Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо. В зв`язку із запровадженням на території України Указом Президента України № 64 від 24 лютого 2022 року воєнного стану, Торгово-промисловою палатою України (далі - ТПП) було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Отже, орендар повинен довести факт, що він опинився в ситуації неможливості виконання договірних зобов`язань, або ж виконання договірних зобов`язань внаслідок військової агресії було практично неможливим (через активні воєнні дії, тимчасову окупацію засміченням вибухонебезпечними предметами земельної ділянки, що є предметом договору), це допоможе уникнути відповідальності за порушення договірних зобов`язань. Відповідно до частини 1статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відповідно до системного аналізу глави 58 ЦК України оренда земельної ділянки є різновидом найму майна, а тому загальні положення про найм (оренду) застосовуються до регулювання відносин з найму (оренди) земельної ділянки, якщо інші правила не передбачено спеціальним Законом. Положення Закону України «Про оренду землі» не забороняють застосування до відносин з оренди землі наведених загальних положень, викладених у статті 762 ЦК України(постанова Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 399/935/16-ц (провадження № 61-304св17)). Згідно з положеннями частини шостої статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1364, якою визначено механізм формування єдиного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Актуальний перелік таких територій затверджений наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року № 309, згідно з якою землі Чкаловської селищної Ради Чугуївського району Харківської області, на території якої розташована спірна земельна ділянка, з 24.02.2022 року по 11.09.2022 року перебувало під тимчасовою окупацією, а наразі належить до територій можливих бойових дій. Враховуючи, що Чкаловська селищна Рада Чугуївського району Харківської області, на території якої розташована спірна земельна ділянка, з 24.02.2022 року по 11.09.2022 року перебувало під тимчасовою окупацією у відповідача була відсутня можливість використання об`єкту оренди з незалежних від нього причин, а саме існування форс-мажорних обставин, які перешкоджали йому виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2022 рік. Оскільки орендар був позбавлений можливості використовувати спірну земельну ділянку для отримання доходів та у 2022 році не провів посівну компанію, за таких обставин суд вважає обґрунтованими доводи щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022 рік за договором оренди земельної ділянки. Крім того, судом встановлено, що відповідач погасив заборгованість за орендну плату позивачу за 2022, 2023 та за 2024 роки, тобто виконав умови договору в повному обсязі, тому підстав для розірвання спірного договору не має, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд вважає за доцільне судові витрати, понесені [PERSON] , при зверненні до суду залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed