Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.02.2021 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Звенигородському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 20. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні стосунки у них з відповідачем не склалися в зв`язку з несумісністю характерів та різними поглядами на сімейне життя, цінності, ведення спільного господарства. Сторони не проживають разом, шлюбні стосунки між ними припинені. Збереження сім`ї на думку позивача є неможливим. На примирення вона не згідна. Спори щодо розподілу майна між сторонами будуть вирішувати в окремому порядку. Також позивач просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою від 03.11.2025 року суд відкрив провадження у справі та призначив судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України не надходило. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, які він отримав 11.12.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.02.2021 року у Звенигородському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 22.09.2021 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінилося на « [PERSON] » (а.с.6). Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] .(а.с. 7). Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів сторін, різні погляди на шлюбно-сімейні відносини. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки, на примирення позивач не згідна. Відповідач не подав суду заперечень проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами існує лише формально, збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Позивач просить відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] » після розірвання шлюбу, а тому на підставі ст. 113 СК України така вимога підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В позовній заяві міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідача. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved