Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Короткий виклад обставин справи АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.11.2024 у розмірі 12624,47 грн. станом на 10.12.2025 року, яка складається з наступного: 8967,69 грн. заборгованість за кредитом; 3206,78 грн. заборгованість за відсотками; 450,00 грн. пеня, та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.11.2024 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 29.11.2024 відповідачем підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. AT «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, станом на 10.12.2025 року, відповідач має заборгованість перед банком в розмірі 12624,47 грн., яка складається з наступного: 8967,69 грн. заборгованість за кредитом, 3206,78 грн. заборгованість по відсотках, 450,00 грн. - пеня. Зазначено, що позивач неодноразово вживав заходи досудового врегулювання спору, направляв відповідачу SMS-повідомлення та дзвінки з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання, однак відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Процесуальні дії по справі Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2025 вказану позовну заяву залишено без руху. 19.12.2025 року представник позивача Шкапенко О.В подав заяву про усунення недоліків. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, про що повідомлено сторони. Представник позивача у судове засідання 29.01.2026 не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення даного судового засідання на адресу суду не надходило. При цьому, в матеріалах справи міститься письмове клопотання представника позивача Шкапенко О.В. від 10.12.2025, згідно якого просить про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ «А-Банк» відсутні. Крім того, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання 29.01.2026 повторно не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки та SMS-повідомлення на номер телефону вказаний у позовній заяві та анкеті-заяві, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву не подавала. Так, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками та повістка, які повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 29.11.2024 року [PERSON] , [INFO] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». У Анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] погоджується, що дана Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua, між нею і банком становлять Договір про надання банківських послуг. Підтверджує, що ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами. Вказана Анкета-заява містить власноручний (цифровий) підпис клієнта [PERSON] та представника банку. Також додано заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка Воlt» які підписано [PERSON] 29.11.2024, в яких зазначено основні умови кредитування: тип кредиту кредитування рахунку з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту від 1000 до 200 000 грн., строк кредитування - 240 місяців, мета на споживчі потреби, зазначена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту. Також додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», в розділі «Умови та правила». Довідкою АТ «А-БАНК» підтверджується, що гр. [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року та № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року. Крім того, наявна довідка за лімітами [PERSON] , за кредитним договором б/н від 29.11.2024 за період з 29.11.2024 по 10.12.2025, який з 30.03.2025 встановлено 30000,00 грн., 21.08.2025 зменшено до 10310,00 грн., 21.08.2025 зменшено до 10310,00 грн. Випискою по картці [PERSON] за період 29.11.2024 10.12.2025 підтверджується, що остання користувалася картками АТ «А-БАНК», у такій вказано номери карток, дату і час, деталі операцій, та суми. Згідно розрахунку заборгованості за договором №Б/Н від 29.11.2024, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , станом на 10.12.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 12624,47 грн., яка складається з наступного: 8967,69 грн. заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту); 3206,78 грн. заборгованість за процентами, 450,00 грн. - штраф. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до положень ч. 1ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «АКЦЕНТ-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 29.11.2024 підписала Анкету-заяву, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між ним і банком Договір про надання банківських послуг, також відповідачем підписано Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, і Паспорт споживчого кредиту, у таких визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо суми кредиту, строку користування, інформація щодо процентної ставки та орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Доданою до матеріалів позовної заяви випискою по картці підтверджується, що [PERSON] в період 29.11.2024 10.12.2025 користувалася відкритим позивачем картковим рахунком. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки (пункти 1 та 3 частини 1статті 611 ЦК України). Судом встановлено, що заборгованість за договором №б/н від 29.11.2024 по тілу кредиту складає 8967,69 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, інших доказів щодо відсутності заборгованості чи її наявність у іншому розмірів відповідачем суду надано не було. При цьому, позивач, крім тіла кредиту в розмірі 8967,69 грн. просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками в розмірі 3206,78 грн., що відображено у вказаному вище розрахунку. Так, у відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно положень ч.1, ч.2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). На підтвердження вимог в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором, Анкети заяви надано суду Паспорт споживчого кредиту, який підписано відповідачем 29.11.2024 року, у якому міститься інформація щодо процентної ставки. Оскільки сторонами було обумовлено у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами та мають виконуватись позичальником належним чином. Враховуючи наведене, а також те, що фактично отримані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті, [PERSON] односторонньо порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №б/н від 29.11.2024 року, та відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1049 ЦК України позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом згідно умов договору. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «А-БАНК» в цій частині, та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.11.2024 у розмірі 12174,47 грн. станом на 10.12.2025 року, яка складається з наступного: 8967,69 грн. заборгованість за кредитом; 3206,78 грн. заборгованість за відсотками. Щодо вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 450,00 грн., то слід зазначити, що таке нарахування є необґрунтованим та суперечить п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, що триває станом на теперішній час. Зважаючи, що кредитний договір б/н від 29.11.2024 укладений в період дії воєнного стану в Україні, відповідач звільнений від обов`язку сплати пені. За наведеного, вимоги в частині стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: partial