Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство "Ідея Банк" (далі АТ "Ідея Банк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що АТ «Ідея Банк» утворилося внаслідок зміни найменування та типу ПАТ «Ідея Банк». Так, 14.04.2017 згідно з умовами договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, текст розміщено на інтернет-сторінці банку в розділі Архів публічних договорів, між позивачем АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №С03.178.76188 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до якої АТ "Ідея Банк" надало відповідачці кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] , операції за якими можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачці. Процентна ставка становить 48 % річних. Максимальний ліміи кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення договору, становить 20000,00 грн. Згідно довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №С03.178.76188 від 14.04.2017, розмір заборгованості становить 164675,49 грн, що складається з: простроченого боргу 127989,56 грн, прострочених процентів 36685,93 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь вказану суму боргу за кредитним договором №С03.178.76188 від 14.04.2017 в розмірі 164675,49 грн та понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн судового збору. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 28.11.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Представник позивача АТ "Ідея Банк" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. В позовній заяві просив розгляд даної справи проводити без його участі (а.с. 3). Відповідачка [PERSON] двічі належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду. (а.с.58,62). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подала, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотань до суду не направила. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом ухвалено здійснити заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 14.04.2017 згідно з умовами договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, текст розміщено на інтернет-сторінці банку в розділі Архів публічних договорів, між позивачем АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №С03.178.76188 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до яких АТ "Ідея Банк" надало відповідачці кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номер банківських рахунків - [NUMBER] ) у валюті гривня, операції за якими можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачці. Процентна ставка - 48 % річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення договору, становить 20000,00 грн. Термін користування кредитом 12 місяців. Погашення основної суми кредиту щомісячно. Сума щомісячного платежу 1066,00 грн. Термін внесення щомісячного платежу до 30 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем. Орієнтовна реальна процентна ставка 58,70 % річних. Абсолютне значення подорожчання кредиту в рік 2736,00 грн. (а.с. 8-17, 18, 19). ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договорами виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Згідно вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, яке АТ «Ідея Банк» 02.09.2025 направило відповідачці [PERSON] , останнє повідомило, що станом на 02.09.2025 розмір заборгованості становить 164675,49 грн, яка складається з: основного боргу 124421,78 грн, прострочений борг 3567,78 грн, прострочені проценти 31131,4 грн, строкові проценти 5554,53 грн. Наголосили про сплату заборгованості протягом 30 днів (а.с. 37). Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №С03.178.76188 від 14.04.2017, розмір заборгованості [PERSON] становить 164675,49 грн, що складається з: простроченого боргу 127989,56 грн та прострочених процентів 36685,93 грн (а.с. 36 зв.ст.). Правильність наданих товариством розрахунків заборгованості не спростована відповідачкою в установленому законом порядку, доказів на спростування позовних вимог позивачкою суду не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає наявними підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № С03.178.76188 від 14.04.2017 у розмірі 164675,49 грн. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки слід також стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 2422,40 грн (а.с. 4). На підставі викладеного,

Outcome: approved