Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що 03 січня 2023 року між ТОВ « Селфі кредит" та [PERSON] було укладено договір № 547247 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».Відповідно до розділу 1 кредитного договору, ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу кредит в гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надано строком на 30 днів, стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув кредитні кошти, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 11.01.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», яке перейменовано на товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-95/24, відповідно до умов якого ТОВ "Свеа Фінанс набуло право вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-95/24 від 11.01.2024 року, перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 547247, яка складає 31220, 00 гривень. В зв"язку з вищевикладеним просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором № 547247 у розмірі 31220,00 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн.40 коп. Ухвалою від 10 листопада 2025 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. 21 листопада 2025 року на електронну адресу суду представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому таку визнала частково, в межах тіла кредиту в сумі 3500,00 грн. Зазначила, що нарахування відповідачу процентів, комісії та неустойки не є правомірним, оскільки він є військовозобов`язаним, яким з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Під час укладання кредитного договору він був діючим військовослужбовцем та продовжує службу. Таким чином, враховуючи те, що відповідач проходить військову службу, то з огляду на положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», відсотки за користування кредитом за договором №547247 від 03 січня 2023 року нараховуватися йому не повинні (а.с. 135-143). В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині стягнення основного боргу в розмірі 3500,00 гривень. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено 03 січня 2023 року між ТОВ « Селфі кредит" та [PERSON] було укладено договір № 54724725. Згідно з розділу 1 Кредитного договору, ТОВ « Селфі кредит" зобов`язується передати у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк на 365 днів, стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ « Селфі кредит" свої зобовязання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в загальній сумі 3500 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника. Договір підписано електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Судом встановлено, що відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе. 11.01.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», яке перейменовано на товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-95/24, відповідно до умов якого ТОВ "Свеа Фінанс набуло право вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-95/24 від 11.01.2024 року, перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 547247, яка складає 31220, 00 гривень. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Так, положеннями статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.ч.1,2 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки за умовами вищезазначеного договору відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, що не заперечується, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 3500 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Представник відповідача не погоджуючись із розрахунком заборгованості наданим позивачем, вважає, що відповідач має право на звільнення від сплати процентів за користування кредитом, оскільки перебуває на військовій службі тому є особою, на яку поширюється дія Закон України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Суд вважає такі твердження представника відповідача обґрунтованими, виходячи з наступного. Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18.03.2014) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини). Національний Банк України у своєму листі №18-112/48620 від 02 вересня 2014 року надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Як вбачається з наданих представником відповідача копії військового квитка [PERSON] , 15 травня 2023 року відповідача зараховано до списку ВЧ [NUMBER] , згідно з наказом №134 від 15 травня 2023 року. Відповідно до Довідки №833д від 28 жовтня 2024 року, [PERSON] брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Красногорівка, Покровський район, Донецька область (а.с.140-142). Таким чином, на відповідача, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом, а кредитні установи під час дії особливого періоду не мають права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі №502/1438/18. З огляду на вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованих відсотків задоволенню не підлягають. Питання щодо стягнення судового збору вирішуються в порядку ст. 141 ЦПК України. На користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 271,55 грн. (сума задоволених позовних вимог 3500 грн х сума сплаченого судового збору 2422,40 грн / сума заявлених позовних вимог 31200 грн), пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial