Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Описова частина рішення: 23.10.2025 до Радехівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява від представника позивачів [PERSON] , [PERSON] адвоката Чабан І.В. до Приватного акціонерного товариства Українська транспортна страхова компанія про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2025 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В обгрунтування позовних вимог сторона позивача покликається на те, що 15 травня 2025 році у Львівській області, Червоноградському районі, с. Стоянів відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки "Audi 80", реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] та зникнув з місця ДТП. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув. За фактом дорожньо-транспортної пригоди Слідчим управлінням ГУНП у Львівській області відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025140000000605 від 15.05.2025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Таким чином, між отриманими потерпілим, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями та настання його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Внаслідок вищевказаної ДТП, було завдано матеріальної та моральної шкоди близьким родичам загиблого, зокрема: матері [PERSON] ; батькові [PERSON] . Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "Audi 80", р.н. [NUMBER] , була застрахована у відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 223546323 чинного на дату ДТП. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "Audi 80", р.н. [NUMBER] застрахована у відповідача, то обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну позивачам, відповідно до Закону України № 1961-IV від 01.07.2004, покладається на відповідача, як на страховика. Батьки потерпілого - пенсіонери перебувають на обліку в Пенсійному фонді України та мають дохід у вигляді пенсії, яка однозначно не є достатньою для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а тому є особами, які потребують матеріальної допомоги. Особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю [PERSON] є: батько [PERSON] ; матір [PERSON] . На момент ДТП загиблий не був одруженим та не мав дітей, що підтверджується листом-відповіддю Залізничного відділу ДРАЦС у м. Львові, копія додається до позовної заяви. Вважає, що загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 96 000,00 грн та виплачується рівними частинами між особами, які мають право на отримання страхового відшкодування, отже частка, яка припадає на кожного становить 48 000,00 грн. Позивач (батько загиблого) поніс витрати на поховання потерпілого у розмірі 30 000,00 грн. Шкода по втраті годувальника, яка підлягає стягненню з відповідача на користь непрацездатних батьків пенсіонерів, становить 288 000,00 грн, мінімально гарантованого розміру страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника. Граничний ліміт відповідальності по даному страховому випадку у сумі не може перевищувати 320 000,00 грн, у такому випадку, страхове відшкодування, яке належить для виплати позивачам, становить 320 000,00 грн, яке складається з: 96 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п.27.3. ст.27 Закону України №1961-IV від 01.07.2004; 30 000,00 грн в рахунок відшкодування витрат на поховання, встановлених п.27.4. ст.27 Закону України №1961-IV від 01.07.2004; 194 000,00 грн в рахунок відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, встановленого п. 27.2. ст.27 Закону України №1961-IV від 01.07.2004. Просить суд стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія» на користь [PERSON] : 48 000,00 грн відшкодування моральної шкоди; 97 000,00 грн страхового відшкодування пов`язаної з втратою годувальника; 12 112,00 грн судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги, також просить стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія» на користь [PERSON] : 48 000,00 грн відшкодування моральної шкоди; 97 000,00 грн страхового відшкодування пов`язаної з втратою годувальника; 30 000,00 грн відшкодування витрат на поховання; 12 112,00 грн судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги. 11.11.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ПАТ «Українська страхова компанія» - Степушенко П.М. надійшов відзив на позовну заяву. Відзив обгрунтований тим що, 18.09.2024 між [PERSON] та ПрАТ «УТСК» було укладено договір цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № 223546323. 15.05.2025 по вул. Ржищівка, 37 у с. Стоянів, Шептицького району, Львівської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Audi 80», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та пішохода [PERSON] , який загинув на місці ДТП. Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем регулюються нормами спеціального закону, яким є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Стосовно вимог щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з втратою годувальника зазначає, що в матеріалах судової справи наявна довідка за № 2532 5855 4954 2950 від 27.05.2025, видана управлінням з питань виплати пенсій Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області про те, що [PERSON] отримує пенсію за віком. Поряд з цим, також в матеріалах судової справи наявна довідка за № 9005 8204 3888 9026 від 27.05.2025, видана управлінням з питань виплати пенсій Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області про те, що [PERSON] також отримує пенсію за віком. В той же час, згідно п.п. 3) ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Всупереч зазначеному, ані до заяви про виплату страхового відшкодування, ані до позовної заяви не була долучена довідка про розмір пенсії, наданої позивачам внаслідок втрати годувальника. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відтак, невідомо, чи взагалі зверталися позивачі до Пенсійного фонду України із заявою про призначення їм пенсії у разі втрати годувальника; чи перевірялися Пенсійним фондом підстави для призначення пенсії по втраті годувальника позивачам. Разом з тим, є фактом, що довідка про розмір пенсії внаслідок втрати годувальника не надавалася позивачами ані до матеріалів страхової справи, а ні до позовної заяви, тому перевірити наявність законних підстав для отримання пенсії позивачам, внаслідок втрати годувальника не видається за можливе ані суду, ані відповідачу, оскільки це є виключною компетенцією Пенсійного фонду України. Більше того, в Постанові про закриття кримінального провадження від 21.10.2025, [PERSON] , будучи допитаний у якості свідка вказав, що син (загиблий [PERSON] ) є колишнім військовим, в 2024 році приїхав додому після поранення та більше на війну не повертався, ніде не працював. Отже, [PERSON] не міг бути годувальником для своїх батьків, оскільки ніде не працював, доходів не отримував і сам потребував підтримки. На підставі зазначеного, у ПрАТ «УТСК» відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування, заподіяної смертю потерпілого, оскільки позивачами [PERSON] , [PERSON] не надано довідку про призначення їм пенсії внаслідок втрати годувальника. Вказує, що ПрАТ «УТСК» призупинено перебіг строків прийняття рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у виплаті страхового відшкодування до дати ухвалення рішення (вироку) по справі № 451/1843/25, яке набрало законної сили. Таким чином, наразі відповідачем не порушено жодні права позивачів й правові підстави для задоволення позову і стягнення в примусовому порядку страхового відшкодування відсутні. Просить суд відмовити у задоволені позовних вимог [PERSON] та [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи. 12.11.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника позивачів [PERSON] , [PERSON] [PERSON] надійшла відповідь на відзив, де представник вказує на те, що з вище зазначених документів, можна зробити висновок, що загиблий був військовослужбовцем та отримував дохід, достатній для утримання себе та своїх батьків. Розмір страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника, розраховано на підставі п.27.2 ст.27 Закону України №1961-IV. Тобто при покладенні обов`язку по відшкодуванню шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого, на страховика, діюче законодавство передбачає певні межі такої відповідальності. Зокрема, загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п.27.2. ст. 27 Закону № 1961-ІV) Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є спеціальним соціально-правовим механізмом, який запроваджено державою для захисту майнових інтересів як власників транспортних засобів, так і осіб, права яких можуть бути порушені під час використання джерела підвищеної небезпеки. Саме баланс таких інтересів у визначених законом межах забезпечується страховиком. Що в свою чергу, в постанові Верховного Суду від 26.11.2024 року у справі №521/9280/18, зазначено, у разі відсутності в загиблого офіційних доходів, шкода, пов`язана із втратою годувальника, розраховується виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Також, подібні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного суду від 20.02.2019 року у справі №462/2377/17, від 05.06.2019 року у справі №466/4412/15, від 08.12.2021 року у справі №332/4043/18. Відповідно статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз наведеного положення закону дає підстави для висновку, що умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є одночасна наявність двох обов`язкових підстав: непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Згадана стаття Сімейного кодексу України не містить визначення, за яких обставин особа може вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги. Батьки потерпілого пенсіонери перебувають на обліку в Пенсійному фонді України та мають дохід у вигляді пенсії, яка однозначно не є достатньою для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також 4 мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а тому є особами, які потребують матеріальної допомоги. Просить суд позовні вимоги позивачів задовольнити в повному обсязі. 14.11.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ПАТ «Українська страхова компанія» - Степушенко П.М. надійшли заперечення на відповідь на відзив, де представник вказує, що вважають відповідь на відзив необґрунтованою та такою, що не спростовує жодного факту, наведеного ПрАТ «УТСК» у своєму відзиві; ані до заяви про виплату страхового відшкодування, ані до позовної заяви не було додано жодного належного та допустимого доказу перебування позивачів на утримані свого загиблого сина [PERSON] .. Позивачами не надано довідки про доходи загиблого [PERSON] за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік. Позивачі підтвердили, що не отримують пенсії по втраті годувальника, оскільки отримують пенсію за віком, яка вочевидь є більшою ніж можлива пенсія по втраті годувальника. Представник позивачів, на підтвердження факту перебування на утриманні потерпілого його батьків, надає: копію військового квитка [PERSON] ; копію посвідчення учасника бойових дій від 01.12.2015; копію довідки про участь у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ в Донецькій і Луганській областях від 28.04.2022. Однак, жоден із цих документів не свідчить про те, що позивачі перебували на утриманні [PERSON] , дані документи підтверджують факт участі загиблого [PERSON] у бойових діях, які пов`язанні із захистом Батьківщини від збройної агресії рф. Позивачі не вказують, який розмір грошового забезпечення отримував їхній син та яким чином допомагав батькам. В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення або відомості про те, що позивачі потребують матеріальної допомоги. Сам факт пенсійного віку позивачів та проживання їх однією сім`єю із загиблим, не підтверджує обставин, що вони перебували на утриманні останнього. Просить суд відмовити у задоволені позовних вимог [PERSON] та [PERSON] до Приватного акціонерного товариство «Українська транспортна страхова компанія» в повному обсязі. Позиція учасників справи в судовому засіданні 12.11.2025 від представника позивачів [PERSON] , [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі позивачів та їх представника (а.с.93). Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» - Степушенко П.М. в судовому засіданні просив відмовити в позовних вимогах в повному обсязі, з підстав, які вказані у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив. Щодо стягнення шкоди у зв`язку із втратою годувальника вказав, що стороною позивача не надано жодних доказів утримання позивачів потерпілим. Страхова компанія зупиняла провадження, а не відмовляла у страхових виплатах позивачам, про що останні були обізнані, проте одразу звернулися до суду. Цивільно-правову відповідальність страхової компанії заперечив, так як водій [PERSON] , керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, залишив місце ДТП, керував автомобілем не маючи права керування відповідної категорії, тому цивільно-правова відповідальність має бути покладена саме на [PERSON] .. Вказав, що страховою компанією відшкодовано частину заявлених позовних вимог, а саме: добровільно сплачено страхові відшкодування [PERSON] в сумі 48 000,00 грн моральної шкоди; [PERSON] - 48 000,00 грн відшкодування моральної шкоди та 30 000,00 грн відшкодування витрат на поховання, про що долучено докази, щодо заявлених вимог про відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника заперечив як не доведену позивачами, а у стягненні заявлених витрат на правову допомогу просив відмовити, оскільки звернення до суду позивачів було передчасним і тягар понесення судових витрат покладається на них. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] заперечив щодо заявлених позовних вимог, пояснив, що винуватцем ДТП, яке спричинило смерть пішохода [PERSON] являється сам потерпілий. Сам [PERSON] перебував на проїзній частині дороги в стані алкогольного сп`яніння. Постановою слідчого від 21.10.25 кримінальне провадження по ч. 3 ст.286-1 КК України відносно [PERSON] було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, винуватцем ДТП визнаний потерпілий [PERSON] . Сам [PERSON] під час скоєння ДТП перебував без ознак алкогольного сп`яніння. Після скоєння ДТП [PERSON] перебував на місці події, допомагав в оформленні наголосив працівникам поліції що він є учасником події, сам потерпілий [PERSON] на час скоєння ДТП перебував в розшуку, як особа що самовільно покинула військову частину, зловживав спиртними напоями, вказує, що сума 502000 грн моральної шкоди є необгрунтованою. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] щодо заявлених позовних вимог заперечив. Підтримав пояснення надані в судовому засіданні свого представника. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що дійсно 15 травня 2025 році у Львівській області, Червоноградському районі, с. Стоянів, керуючи автомобілем марки "Audi 80", реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив наїзд на потерпілого [PERSON] , [INFO] , після чого вийшов із автомобіля та побачив, що переїхав людину, проте злякався і поїхав додому, проживає недалеко; щоб ще хтось здійснив наїзд на потерпілого не бачив, згодом повернувся на місце ДТП. Підтвердив, що в нього відсутнє посвідчення водія категорії «В». Свою цивільно-правову відповідальність за шкоду, внаслідок ДТП не визнає, оскільки він не винен у загибелі потерпілого. На користь позивачів ніяких витрат не відшкодовував, про цивільний позов, який заявлений щодо стягнення з нього моральної шкоди в кримінальному провадженні за ст. 135 КК України йому відомо. Вказав, що постановою судді від 12.01.2026 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП ( події, які мали місце 15.05.2025), дану постанову не оскаржував і вона набрала законної сили. Заяви (клопотання) учасників справи 23.10.2025, 12.11.2025, 04.12.2025, 08.01.2026 від представника позивачів [PERSON] , Губаль С.В. надійшли заяви про розгляд справи без участі позивачів та їх представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.10, 95, 123, 155). 04.12.2025 від представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» - Степушенко П.М. надійшло клопотання де вказує, що 21 листопада 2025 року ПрАТ «УСТК» виплатило страхове відшкодування на користь позивачів у наступних розмірах: [PERSON] на підставі страхового акту № 757-25-а отримала страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 48 000,00 грн (копія платіжної інструкції додається); [PERSON] на підставі страхового акту № 757-25 отримав страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 48 000,00 грн та компенсації витрат на поховання у розмірі 30 000,00 грн, разом 78 000,00 грн (копія платіжної інструкції додається), просить долучити вказані докази (а.с.127). 15.12.2025 від представника третьої особи [PERSON] [PERSON] надійшло клопотання про перенесення судового засідання (а.с.142). 22.01.2026 представником позивачів [PERSON] , [PERSON] [PERSON] подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. 26.01.2026 до суду подано письмові пояснення представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] - [PERSON] . Процесуальні дії у справі Суддя своєю ухвалою від 27.10.2025 прийняв до розгляду та відкрив провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 17.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ПАТ ««Українська транспортна страхова компанія» - Степушенко П.М. від 10.11.2025 про передачу справи за підсудністю. Задоволено клопотання представника відповідача ПАТ ««Українська транспортна страхова компанія» - Степушенко П.М. від 13.11.2025 про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Залучено до участі у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні оголошено перерву до 04.12.2025 - 12 год 45 хв. 04.12.2025 в судовому засіданні протокольно оголошено перерву до 18.12.2025 для допиту третьої особи [PERSON] в якості свідка. 18.12.2025 ухвалою суду задоволено заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] [PERSON] про відкладення справи. Відкладено судове засідання на 13 год. 30 хв. на 09.01.2026. 09.01.2026 в судовому засіданні протокольно оголошено перерву до 26.01.2026. Ухвалою суду від 26.01.2026 заяву представника позивачів [PERSON] , [PERSON] [PERSON] про зменшення розміру позовних вимог від 22.01.2026 залишено без розгляду. Письмові пояснення представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] - [PERSON] від 26.01.2026 залишено без розгляду. 26.01.2026 суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Мотивувальна частина рішення: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що згідно копії постанови від 21.10.2025 про закриття кримінального провадження, внесене до ЄРДР за № 12025140000000605 від 15.05.2025 в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України щодо [PERSON] - закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Копію постанови та копії матеріалів кримінального провадження направлено начальнику ВнП №1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області для притягнення водія [PERSON] , [INFO] , жит. [ADDRESS] до адміністративної відповідальності в частині керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння; перевищення допустимої швидкості руху в населеному пункті; без посвідчення водія відповідної категорії (а.с.12-14). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.05.2025 [PERSON] [INFO] помер [INFO] (а.с.15). Відповідно до копії Лікарського свідоцтва про смерть від 15.05.2025 [PERSON] помер [INFO] . Причина смерті встановлена судово-медичним експертом. Причини, які призвели до смерті - гостра крововтрата; множинні переломи кісток та ушкодження внутрішніх органів; поєднані травми тіла. Пішохід травмований при зіткненні із автомобілем. Дата травми 15.05.2025; травма в с. Стоянів (а.с.16). Згідно копії свідоцтва про народження від 19.04.1988, серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьки [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.17). Відповідно до Перевірки чинності полісу внутрішнього страхування автомобіля марки «Audi 80», реєстраційний № [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , страхова компанія ПрАТ «УТСК» Поліс №223546323 (а.с.18). Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 22.05.2025 до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" звернулися [PERSON] , [PERSON] , де повідомили про ДТП, відповідно до ст. 33, 33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яке мало місце 15.05.2025. Місце ДТП: Львівська обл., Шептицький р-н, с. Стоянів. Обставини ДТП - 15.05.2025 у Львівській обл., Шептицькому р-ні, с. Стоянів відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки «Аudi», р.н. [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок даної ДТП пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув (а.с.19). 22.05.2025 [PERSON] звернулася до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" із заявою на виплату страхового відшкодування, з урахуванням наданих до даної заяви на виплату документів, просить виплатити страхове відшкодування пов`язане із моральною шкодою 48 000,00 грн (1/2 частки, що належить матері загиблого) (а.с.19 зворот). 22.05.2025 [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" із заявою на виплату страхового відшкодування, з урахуванням наданих до даної заяви на виплату документів, просить виплатити страхове відшкодування пов`язане із моральною шкодою 48 000,00 грн (1/2 частки, що належить батькові загиблого) (а.с.20). 22.05.2025 [PERSON] звернулася до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" із заявою на виплату страхового відшкодування, з урахуванням наданих до даної заяви на виплату документів, просить виплатити страхове відшкодування пов`язане із втратою годувальника 144 000 грн (1/2 частки, що належить батькові загиблого) (а.с.20 зворот). 22.05.2025 [PERSON] звернулася до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" із заявою на виплату страхового відшкодування, з урахуванням наданих до даної заяви на виплату документів, просить виплатити страхове відшкодування пов`язане із втратою годувальника 144 000 грн (1/2 частки, що належить матері загиблого) (а.с.21). 23.05.2025 [PERSON] звернулася до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" із заявою на виплату страхового відшкодування, з урахуванням наданих до даної заяви на виплату документів, просить виплатити страхове відшкодування пов`язане із витратами на поховання 30 000 грн (а.с.21 зворот). [PERSON] одержав безтермінове посвідчення 01.12.2015 серії [NUMBER] , згідно якого пред`явник цього посвідчення має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.24). Відповідно до дубліката військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] військову присягу прийняв 28 травня 2025 12 квітня 2005 звільнений в запас; 21 травня 2014 призваний в Збройні Сили України 05 травня 2015 звільнений в запас; 01 квітня 2016 призваний в Збройні Сили України 18 грудня 2017 звільнений в запас (а.с.25). Згідно Довідки ВЧ [NUMBER] від 28.04.2022 про участь особи у здійсненні заходів і забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, видана [PERSON] про те, що він дійсно з 27.03.2022 по теперішній час безпосередньо приймає участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів в н.п. Авдіївка Донецької області (а.с.26). Відповідно до Довідки про доходи № 2532585549542950 від 27.05.2025 [PERSON] перебуває на обліку в Кам`янка-Бузькому об`єднаному управлінні ПФУ в Львівській області і отримує пенсію за віком сума пенсії за період з 01.05.2024 по 30.04.2025 складає 36 446, 00 грн (а.с.27). Згідно Довідки про доходи № 9005820438889026 від 27.05.2025 [PERSON] перебуває на обліку в Кам`янка-Бузькому об`єднаному управлінні ПФУ в Львівській області і отримує пенсію за віком сума пенсії за період з 01.05.2024 по 30.04.2025 складає 46 721,12 грн (а.с.27). Як видно із повідомлення Залізничного відділу ДРАЦС у м. Львів від 28.05.2025 відповідно до відомостей ДРАЦС не виявлено актовий запис про шлюб [PERSON] , [INFO] , також не виявлено актових записів про народження дітей у [PERSON] , [INFO] (а.с.28). Згідно розрахункової квитанції №624615, виписки з ЄДР, ФОП [PERSON] , витрати на поховання [PERSON] склали 30 000 грн (а.с.29, 31-32). Відповідно до повідомлення Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", адресованого [PERSON] в інтересах [PERSON] та [PERSON] . СК просить надати копії документів, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника заяв. Вказують, що наразі строки прийняття рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування призупинено до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішенням законної сили. Для прискорення розгляду справи, після винесення судом постанови (Вироку суду), що набрала законної сили, просять надати копію такої постанови (Вироку суду) до ПрАТ «УТСК» (а.с.82). Згідно полісу №223546323 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб Audi 80 1991 року випуску номерний знак [NUMBER] , власник [PERSON] (страхувальник), страховик Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія». Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000 грн; за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн (а.с.84). Як видно із розрахунку суми страхового відшкодування за договором страхування ЕР- 223546323 від 18.09.2024 з періодом з 19.09.2024 по 18.09.2025, платіжної інструкції №17699 від 21.11.2025, потерпілий - [PERSON] , особа, що отримала тілесні ушкодження (смерть) [PERSON] , основою для визначення розміру збитку є: виплата 50% моральної шкоди батьку загиблого+витрати на поховання. Загальна шкода у зв`язку із смертю 48 000 грн, витрати на поховання та встановлення надгробного пам`ятника 30 000 грн. Розмір страхового відшкодування 78 000 (а.с.131, 133). Згідно Страхового акта №757-25, №757-25-а - подія, яка мала місце в с. Стоянів вул.. Ржищівська, поблизу а/д Н-17 Львів-Луцьк, де водій забезпеченого транспортного засобу - «Audi 80» 1991 року випуску номерний знак [NUMBER] не впорався із керуванням та скоїв наїзд на пішохода [PERSON] на підставі діючого законодавства України, умов укладеного договору страхування, проведеного розслідування, подія визначається «страховим випадком» (а.с.132,135). Як видно із розрахунку суми страхового відшкодування за договором страхування ЕР- 223546323 від 18.09.2024 з періодом з 19.09.2024 по 18.09.2025, платіжної інструкції №17700 від 21.11.2025, потерпілий - [PERSON] , особа, що отримала тілесні ушкодження смерть) [PERSON] , основою для визначення розміру збитку є: виплата 50% моральної шкоди матері загиблого. Загальна шкода у зв`язку із смертю 48 000 грн. Розмір страхового відшкодування 48 000 (а.с.134,136). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки за результатами розгляду справи Заслухавши представника відповідача, третю особу та його представника, вивчивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить переконання про розгляд справи за наявними доказами та про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року (далі - Закон України №1961 IV від 01.07.2004 р.) Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування п. 35.1ст. 35 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004 року). Згідно п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Так, в судовому засіданні встановлено, що 15 травня 2025 році у с. Стоянів Шептицького (Червоноградського) району Львівської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки "Audi 80", реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] та залишиш місце ДТП. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув. Вказана подія, згідно страхового акта №757-25, №757-25-а визначається «страховим випадком». Відповідно до ст. 27 ЗУ ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 27.1. Страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. 27.2. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. 27.3. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. 27.4. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. 27.5. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Внаслідок вищевказаної ДТП, позивачі - батьки потерпілого (загиблого) - [PERSON] , мама - [PERSON] та батько - [PERSON] , звернулися до суду про відшкодування моральної шкоди; страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника; відшкодування витрат на поховання. Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення з ПАТ «Українська страхова компанія» на користь [PERSON] : 48 000,00 грн відшкодування моральної шкоди; стягнення з ПАТ «Українська страхова компанія» на користь [PERSON] : 48 000,00 грн відшкодування моральної шкоди; 30 000,00 грн відшкодування витрат на поховання, суд зазначає наступне. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Audi 80», р.н. [NUMBER] застрахована у ПАТ «Українська страхова компанія», то обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну позивачам, відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладається на відповідача, як на страховика. Особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю [PERSON] є: батько [PERSON] ; матір [PERSON] , а відшкодування витрат на поховання батько, який їх безпосередньо поніс, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Як видно із розрахунку суми страхового відшкодування за договором страхування ЕР- 223546323 від 18.09.2024 з періодом з 19.09.2024 по 18.09.2025, платіжної інструкції №17699 від 21.11.2025, позивачу - [PERSON] відшкодовано загальну шкоду у зв`язку із смертю потерпілого [PERSON] 48 000 грн; витрати на поховання та встановлення надгробного пам`ятника 30 000 грн (а.с.131, 133). Також з розрахунку суми страхового відшкодування за договором страхування ЕР- 223546323 від 18.09.2024 з періодом з 19.09.2024 по 18.09.2025, платіжної інструкції №17700 від 21.11.2025, позивачу - [PERSON] , відшкодовано загальну шкоду у зв`язку із смертю потерпілого [PERSON] 48 000 грн (а.с.134,136). Так, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Так, позивачами заявлені позовні вимоги в частині моральної шкоди у зв`язку із смертю в сумі по 48 000 грн, та витрати на поховання та встановлення надгробного пам`ятника в сумі - 30 000 грн, водночас із клопотання про долучення доказів від 04.12.2025, вбачається про добровільне відшкодування саме моральної шкоди. Отже, відповідачем ПАТ «Українська страхова компанія» частково задоволено позовні вимоги та сплачено страхові виплати в межах заявлених позовних вимог, після відкриття провадження, таким чином у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди (відповідач загальної шкоди) у зв`язку із смертю по 48 000 грн та витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника 30 000 грн слід відмовити, так як предмет спору був наявний на час звернення до суду, при цьому клопотань про відмову від позову в цій частині позовних вимог від сторони позивача не надходило. Вказане узгоджується із Постановою ВС від 20 вересня 2021 року справа №638/3792/20; провадження № 61-3438сво21. Щодо заявлених позовних вимог в частині страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника, суд вказує наступне. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 35.1. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. 35.2. До заяви додаються, серед іншого: е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника. Позивачі, в підтвердження перебування на утриманні в потерпілого [PERSON] , долучають до позову: копію військового квитка [PERSON] . Серія [NUMBER] ; копію довідки про участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення №4007/8141 від 28.04.2022; копію посвідчення учасника бойових дій [PERSON] . Серія [NUMBER] ; копії довідок про перебування на обліку в ПФУ та отримання пенсії по віку [PERSON] та [PERSON] . При цьому вказують, що батьки потерпілого пенсіонери та перебувають на обліку в Пенсійному фонді України, мають дохід у вигляді пенсії, яка однозначно не є достатньою для забезпечення їх нормального функціонування. Проте, стороною позивача, в порушення вимог 35.2. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не долучено до матеріалів позовної заяви всіх необхідних доказів для виплати страхового відшкодування; не надано належних та допустимих доказів про те, що вони перебували на утриманні свого сина. Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Таким чином, стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами, що вони перебували на утриманні сина, а в матеріалах справи відсутні докази про доходи останнього та його можливість утримувати батьків-пенсіонерів. Оскільки, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, долучені копії військового квитка [PERSON] . Серія [NUMBER] ; довідки про участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення №4007/8141 від 28.04.2022; посвідчення учасника бойових дій [PERSON] . Серія [NUMBER] відомостей про доходи померлого не містять. Крім того, матеріали позову не містять доказів про те, що позивачі потребували такої допомоги. Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у Постанові від 03.06.2021 у справі №705/3172/19. Отже, сам факт пенсійного віку позивачів, проживання однією сім`єю із сином - [PERSON] не підтверджує обставин, що вони перебували на утриманні останнього. Позивачами не надано належних та допустимих доказів про те, що вони перебували на утриманні свого сина та мають дохід менший від встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць, а також, що допомога померлого була основним та постійним джерелом їх існування, тому у задоволенні позовних вимог в частині страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов не підлягає задоволенню, а позивачів звільнено від сплати судового збору, суд вважає, що судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України. Щодо стягнення з відповідача на користь позивачів понесених ними витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Сторона позивача просить суд стягнути з відповідача розмір судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в загальній сумі - 24 224,00 грн, а саме стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія» на користь позивачів по 12 112,00 грн судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Звертаючись з позовними вимогами, позивачі просили суд стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія» на користь [PERSON] : 48 000,00 грн відшкодування моральної шкоди; 97 000,00 грн страхового відшкодування пов`язаної з втратою годувальника; 12 112,00 грн судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги, також просить стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія» на користь [PERSON] : 48 000,00 грн відшкодування моральної шкоди; 97 000,00 грн страхового відшкодування пов`язаної з втратою годувальника; 30 000,00 грн відшкодування витрат на поховання; 12 112,00 грн судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги. Водночас, судом відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відшкодування моральної шкоди та відшкодування витрат на поховання, оскільки такі згідно, платіжних інструкцій №17699 від 21.11.2025, та №17700 від 21.11.2025, позивачам відшкодовані, проте вже після відкриття провадження (а.с.133, 136). Аналіз положень ч. 2 ст. 142 ЦПК України свідчить про те, що у разі задоволення відповідачем вимоги позивача після пред`явлення позову, суд присуджує стягнення понесених останнім судових витрат з відповідача. За змістом частин другої, третьої статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин четвертої-шостої цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В судовому засіданні встановлено, що 20.05.2025 між позивачами та Адвокатським об`єднанням "Автопоміч" укладено договори про надання професійної правничої допомоги № Ж351, № Ж347 від 20.05.2025, предметом яких сторони визначили, що Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання за відповідну плату надавати клієнтам (в даному випадку позивачам) правничу допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених Договором, по стягненню грошової компенсації за спричинену шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.05.2025 (а.с.35-36). Крім того, долучено копії детальних розрахунків робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої (правової) допомоги від 22.10.2025 де, сторони узгодили, що вартість надання юридичних послуг становить по 12 112 гривень, загальна кількість витраченого часу - 4 години, а загальна вартість послуг по 12 112 гривень (а.с.37-38). У своїх висновках Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Також, Верховний Суд під час розгляду справи № 761/34282/18 (постанова від 16.06.2021 року) вказав, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). У своїх запереченнях проти суми витрат на професійну правничу допомогу наданих в судовому засіданні та долучених відзиві на позовну заяву, запереченні на відповідь на відзив представник відповідача наголошує на завищений розмір витрат на правовому допомогу, неспівмірності розміру таких витрат, крім того вказує на те, що ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» не було порушено жодних прав та інтересів позивачів, оскільки звернення до суду було передчасним, так як страховиком рішення щодо виплати страхового відшкодування прийнято не було, а лише зупинено. Проте, щодо передчасного звернення позивачів до суду, суд звертає увагу сторони відповідача на положення ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування. Тому у контексті вказаних обставин справи, де відповідачем добровільно відшкодовано частину страхових виплат, можна зробити висновок, що ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачає обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону N 1961-IV не містять, крім строків звернення. Таким чином, у разі звернення із заявою безпосередньо до суду до остаточного рішення страховика, останній з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону N 1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування. Вказане узгоджується із висновками у Постанові ВС від 11 грудня 2019 року, справа N465/4287/15. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачами витрати у сумі по 12112 гривень є неспівмірними із складністю цієї справи, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, не відповідають критерію розумності їхнього розміру, враховуючи заперечення сторони відповідача, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 8000 грн (кожному). Проте, такі витрати необхідно стягнути пропорційно розміру позовних вимог, заявлених до відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» та задоволених ним після пред`явлення позову, що становить 40% від заявленої загальної суми. Отже, з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути по 3200 грн судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги. Резолютивна частина рішення:

Outcome: approved