Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 08 жовтня 1989 року Чорнівською сільською радою Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис № 15. Зазначає, що в шлюбі народилися двоє дітей, які наразі є повнолітніми. Позивач вказує, що через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та постійні суперечки подружні відносини розірвані, більше року проживають із відповідачкою окремо, не спілкуються, спільного господарства не ведуть. Не погоджується на примирення, оскільки вважає, що зберегти сім`ю неможливо. З посиланням на відповідні норми просить суд задовольнити позов і розірвати шлюб. Від відповідачки [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Вказаний вище позов 09.01.2026 надійшов до Садгірського районного суду м. Чернівці та згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2026 матеріали справи передані на розгляд головуючого судді Асташева С.А., Своєю ухвалою від 12.01.2026, суддя Асташев С.А. прийняв позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи визначив провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначив на 03.02.2026, про що були повідомлені сторони у справі. У судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, хоча належним чином повідомлений про розгляд справи судом. Відповідачка [PERSON] скерувала до суду заяву у якій визнала позовні вимоги, проти розірвання шлюбу не заперечила. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Згідно із ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянув письмові матеріали справи, встановив фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідив та оцінив надані докази в сукупності, ухвалює рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України та доходить висновку, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення. Фактичні обставини встановлені судом. Суд встановив, що між позивачем [PERSON] , [INFO] та відповідачкою [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб 08 жовтня 1989 року, який зареєстрований Чорнівською сільською радою Новоселицького району Чернівецької області, про що складено актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08 жовтня 1989 року. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Заходів забезпечення позову та доказів не вживалося. Строк для примирення подружжю не призначався. Зупинення провадження у справі не здійснювалося. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд встановив, що на даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, примирення між ними стало неможливим, як вказує позивач та не заперечує відповідачка, а тому подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право чоловіка та дружини на особисту свободу. Також позивач вказує, що подальше перебування у шлюбі суперечить його особистим інтересам, а збереження шлюбу та примирення є неможливим, а відповідачка скерувала до суду заяву у якій визнала позовні вимоги. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Висновки суду. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися та зберегти шлюб, позивач просив суд шлюб розірвати, а відповідачка визнала позовні вимоги і також не заперечувала проти розлучення, суд доходить висновку, що шлюб між сторонами потрібно розірвати. Статтею 113 Сімейного кодексу України, передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу. Розподіл судових витрат. Позивач у позові не заявив вимог про відшкодування за рахунок відповідачки понесених судових витрат у справі. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 18, 24, 56, 104-105, 110, 112 -115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved