Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

20.11.2025 позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що 14.06.2021 р. між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 5084022, відповідно до якого сума кредиту становить 5300,00 грн., надається шляхом переказу на картковий рахунок, надається на строк 30 днів. Строк надання грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає проценти за користування коштами не сплачує. 28.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №28-12/2021-72, відповідно умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 508422 від 14.06.2021 р., що уклали ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] .. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про споживчий кредит № 508422 від 14.06.2021 р., що уклали ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] .. Загальний розмір заборгованості становить 18140,88 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 2629,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 15511,88 грн.. Крім того, 07.10.2021 р. між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №104029226, відповідно до якого сума кредиту становить 3500,00 грн., надається шляхом переказу на картковий рахунок, надається на строк 30 днів. Строк надання грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає проценти за користування коштами не сплачує. 17.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 104029226 від 07.10.2021 р.,що уклали ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] .. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про споживчий кредит № 104029226 від 07.10.2021 р.,що уклали ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] .. Загальний розмір заборгованості становить 20660,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3500,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 17160,15 грн.. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договорами про споживчий кредит в загальній сумі 38801,03 грн., також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн.. Ухвалою суду від 08.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача до суду не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак до суду не з`явилася, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надала. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомила. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.06.2021 р. між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 5084022, відповідно до якого сума кредиту становить 5300,00 грн., надається шляхом переказу на картковий рахунок, надається на строк 30 днів. 28.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №28-12/2021-72, відповідно умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 508422 від 14.06.2021 р., що уклали ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] .. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про споживчий кредит № 508422 від 14.06.2021 р., що уклали ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] .. Долучені до матеріалів справи розрахунки свідчать про те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит № 508422 від 14.06.2021 р., заборгованість становить 18140,88 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 2629,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 15511,88 грн.. Крім того, 07.10.2021 р. між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №104029226, відповідно до якого сума кредиту становить 3500,00 грн., надається шляхом переказу на картковий рахунок, надається на строк 30 днів. 17.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 104029226 від 07.10.2021 р., що уклали ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] .. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про споживчий кредит № 104029226 від 07.10.2021 р., що уклали ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] .. Долучені до матеріалів справи розрахунки свідчать про те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами про споживчий кредит № 508422 від 14.06.2021 р. та № 104029226 від 07.10.2021 р., заборгованість становить в загальній сумі 38801,03 грн.. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановивши, що позивач набув права вимоги до відповідача, як до боржника за договорами про споживчий кредит № 508422 від 14.06.2021 р. та № 104029226 від 07.10.2021 р., а також те, що остання не спростувала факт наявності заборгованості за цим договором, суд прийшов до висновку про необхідність захисту прав ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості. Щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 13 000 грн., суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. При визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, та відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року; прайс-лист АО «Лігал Асістансй»; заявка про надання юридичної допомоги №661 від 01.08.2025 року на суму 13 000 грн.; витяг з акту №13 про надання юридичної допомоги від 01.10.2025 року. Суд вважає, що витрати понесені позивачем, є фактичними, відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правничу допомогу), справа має для позивача важливе значення. Суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та доведеним, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, також враховуючи те, що відповідач з приводу розміру правової допомоги заперечень не надав. В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн..

Outcome: approved