Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

У серпні 2025 від представника АТ «Універсал Банк» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.03.2023 у розмірі 17 274,81 грн та судовий збір у розмірі 3 028 грн. Позов обґрунтований тим, що відповідач 05.03.2023 через мобільний додаток «Monobank» звернулась в банк з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 15 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок (платіжну карту), однак враховуючи невиконання відповідачем умов договору щодо повернення грошових коштів (понад 90 днів), утворилась заборгованість, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 12.09.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні 06.11.2025. В матеріалах справи містяться клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення, в разі неявки відповідача, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про розгляд справи повідомлялась належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, що вказана також у позовній заяві, з відзивом (запереченням) на позов до суду не зверталась, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 05.03.2023 між сторонами у справі укладено договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Умовами анкети-заяви сторони погодили, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом. Позивачем до матеріалів справи надана виписка банку про рух коштів по рахунку [PERSON] починаючи з 05.03.2023, з якого вбачається активне користування кредитними коштами та наявність заборгованості станом на 03.10.2024 у розмірі 17 274,81 грн. Також в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості станом на 03.10.2024 за договором № б/н від 05.03.2023, укладеним з [PERSON] , довідки АТ «Універсал банк» про розміри встановленого кредитного ліміту клієнту [PERSON] та про наявність рахунку (карта Чорна, активна до 09/28), копії паспорта та картки платника податків відповідача, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів мonobank / Universal Bank, довідка банку про етапи реєстрації [PERSON] . При вирішенні справи суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 03.10.2024 за договором № б/н від 05.03.2023 виникла прострочена заборгованість у розмірі 17 274,81 грн, яка є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять. Таким чином, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми коштів. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у заявленому позивачем до стягнення розмірі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved