Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

29 жовтня 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Суворова С.М. звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше найнижчої межі, встановленої законом для кожної дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом на кожну дитину відповідного віку. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Починаючи з 22 червня 2027 року стягувати аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше найнижчої межі, встановленої законом для кожної дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Починаючи з 01 червня 2034 року стягувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше найнижчої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2008 року, про що Світловодським відділом державної реєстрації актів цивільного стану складено відповідний актовий запис за № 337. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач та її син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідач та діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 25 червня 2024 року по програмі «UforU» позивач разом з трьома дітьми виїхала з України, з 01 липня 2024 року вони проживають у місті Кі Вест, штат Флорида, Сполучені Штати Америки. Відповідач, який залишився в Україні, в утриманні дітей матеріально не допомагає. Сторони перебувають у стадії розлучення. Між позивачем та відповідачем не досягнута домовленість щодо способів утримання дітей батьком, у зв`язку з чим просить позов задовольнити та стягнути аліменти на утримання дітей. (а.с. 1-5) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. (а.с. 29-30) 03 грудня 2025 року судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] просить суд позовні вимоги задовольнити частково, а саме призначити аліменти на утримання трьох дітей з наступним встановленням розміру аліментів: - на утримання трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів дохлоду, починаючи з дня пред`явлення позову і до 22 червня 2027 року; - на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] залишити частку стягнення на рівні 1/3 всіх видів доходу, починаючи з 22 червня 2027 року і до 01 червня 2034 року; - на утримання однієї дитини [PERSON] залишити частку стягнення на рівні 1/4 всіх видів доходу, починаючи з 01 червня 2034 року і до 29 листопада 2039 року. Крім того зазначив, що дійсно у 2024 році дружина з дітьми виїхала до Сполучених Штатів Америки та проживає з дітьми у місті Кі Вест, штат Флорида, однак твердження позивача про те, що він в утриманні дітей матеріально не допомагає не відповідає дійсності, оскільки він як батько систематично бере участь в матеріальному забезпеченні дітей та надає кошти дружині на їх утримання, про що свідчать виписки із банківського рахунку, де на рахунок позивача здійснювалися регулярні перекази коштів. Як на підставу стягнення аліментів у меншому розмірі відповідач посилається на те, що його батьки є непрацездатними особами, мають багато захворювань і потребу у постійній фінансовій та фізичній підтримці. (а.с. 47-53) 09 січня 2026 року судом отримано відповідь на відзив, відповідно до якого представник позивача [PERSON] адвокат Суворова С.М. підтримала позовні вимоги та зазначила, що доказів на те, що відповідач несе постійні витрати на допомогу батькам та їх лікування суду не надано, посилання відповідача на те, що вимога позивача про стягнення з нього аліментів в розмірі частини всіх доходів є необґрунтовано великою і не враховує його реального матеріального стану та інші обставини, є безпідставним, оскільки вказана вимога ґрунтується на нормах ч. 5 ст. 183 СК України. Відповідач є особою працездатного віку, інших дітей у нього немає, за станом здоров`я та матеріальним становищем може сплачувати аліменти на дітей у заявленому розмірі. (а.с. 74-77) 30 січня 2026 року судом отримано пояснення по справі, в якому відповідач [PERSON] підтримав свої заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву та просить суд задовольнити позовні вимоги частково. (а.с. 108-111) Позивач [PERSON] та її представник адвокат Суворова С.М. у судове засідання не з`явилися, представник позивача клопотала перед судом про розгляд справи у її та позивачки відсутності , про що подала письмову заяву. (а.с. 103) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. (а.с. 107) Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований Світловодським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 22 листопада 2008 року, про що складено відповідний актовий запис № 337 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 11) З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] батьком. (а.с. 12-14) З 2024 року по програмі «UforU» позивач разом з трьома дітьми виїхала з України та проживають у місті Кі Вест, штат Флорида, Сполучені Штати Америки, що підтверджено та не заперечується відповідачем. Відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2025 року у справі № 401/3690/25 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 78-80) Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ч. 1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Статтею 18 Конвенції ООН «Про права дитини» визначено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності 27 вересня 1991 року встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Отже, при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей та зауважує, що заперечення відповідача щодо заявленого позивачем розміру аліментів у зв`язку з станом здоров`я його батька та матері не заслуговують на увагу суду, оскільки саме батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини і найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Суд також враховує, що виховання дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір. Доводи відповідача про безпідставність позову з огляду на те, що він в добровільному порядку виконує свій обов`язок щодо утримання дітей, що він підтверджує випискою з банківського рахунку про здійснення періодичних переказів коштів на користь [PERSON] у період з 20 вересня 2024 року по 01 жовтня 2025 року суд не враховує, оскільки при проведенні переказів не наведено призначення платежу. Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому ініціювання позивачем перед судом вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей свідчить про недосягнення між батьками відповідної домовленості. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, тому на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 к. На підставі викладеного,

Outcome: approved