Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» в особі свого представника Мохира Я.В., який діє на підставі довіреності № 2705/25-15 від 27.05.2025 (а.с. 7), через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом у якому просить: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 25.08.2024-100001846 від 25.08.2024 у розмірі 24 494,48 грн. Також просить стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 25.08.2024 укладено кредитний договір (оферти) № 25.08.2024-100001846. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 12 000,00 грн строком на 140 днів, дата повернення кредиту 11.01.2025. Згідно п. 3.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4.1. Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту на банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши позичальнику кредит в розмірі 12 000,00 грн. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 24 494,48 грн. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23.09.2025 справу направлено за підсудністю до Новосанжарського районного суду Полтавської області. Ухвалою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.10.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник Мохир Я.В. будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 5, 68, 69). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала, правом подачі відзиву не скористалася (а.с. 63, 64, 66, 67). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 29.01.2026 встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, дійшов таких висновків. 25.08.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 25.08.2024-100001846 (кредитної лінії). [PERSON] під час укладення кредитного договору № 25.08.2024-100001846 пройдено ідентифікацію, шляхом використання Системи ВankID національного банку (а.с. 16). 25.08.2024 [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора «Е388» підписано пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта), невід`ємною частиною якої є заявка кредитного договору № 25.08.2024-100001846 (кредитної лінії). Згідно з умовами заявки сума кредиту: 12 000,00 грн, дата видачі кредиту 25.08.2024, строк на який надається кредит 140 днів, дата повернення кредиту - 11.01.2025. Реквізити платіжного засобу: 4441-11ХХ-ХХХХ-2535. Пунктами 5-10 договору продовження (лонгація пролонгація) строку кредитування та строку виплати кредиту передбачена. Продовження (лонгація пролонгація) строку договору не передбачена. Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового Ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Ініціювання споживачем продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача.? Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надасться кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1 800 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.82% (13847.8/12000)/140-100%. Пунктом 12 сторонами узгоджено графік платежів, відповідно до якого повернення кредитних коштів здійснюється 10 платежами. Останній платіж має бут здійснений до 11.01.2025. Пунктом 15 договору передбачена неустойка: 120 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с. 14-18). Також за допомогою одноразового ідентифікатора «Е388» підписано відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 25.08.2024-100001846 (кредитної лінії) та інформаційне повідомлення позичальника у якому зазначена інформація про клієнта банку (а.с. 18 -20). 25.08.2025 позичальником з допомогою одноразового ідентифікатора «А388» підписано паспорт споживчого кредиту, що підтверджує його ознайомлення із основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядком повернення кредиту, наслідками прострочення виконання або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (а.с. 20 зворот 22). 01.05.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» листом № 113-0105 повідомило ТОВ «Споживчий центр» про те, що на підставі договору на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 25.08.2024 об 16:10 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: на суму 12 000,00 грн, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.uа - 490760415, призначення платежу: видача за договором кредиту №25.08.2024-100001846 (а.с. 10). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У ст. 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Отже 25.08.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 25.08.2024-100001846 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит в сумі 12 000,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 01.05.2025 № 113 - 0105 про перерахування коштів на картку [NUMBER] . У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання [PERSON] за кредитним договором від 25.08.2024 своєчасно не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позивачем надано довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 25.08.2024-100001846 від 25.08.2024, згідно з якою заборгованість [PERSON] становить 24 494,48 грн, та складається з: 10 051,34 грн основного боргу, 8 443,14 грн процентів, 6 000,00 грн неустойки. Із вказаним розрахунком суд повною мірою погодитись не може з огляду на таке. Відповідно по пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування. Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)). Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Враховуючи викладене, а також те, що неустойка за кредитним договором нарахована за період з 25.08.2024 по 24.02.2025, тобто під час дії воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Відтак, нарахована кредитором неустойка в розмірі 6 000,00 грн за прострочення боргового зобов`язання стягненню з відповідача не підлягає. Отже, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» суму заборгованості в розмірі 18 494,48 грн, що складається з: 10 051,34 грн основного боргу, 8 443,14 грн процентів. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення 1 829,02 грн понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: partial