Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

04 листопада 2025 року до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якій прохає суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) до досягнення нею 23 х років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Покласти на відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона, [PERSON] , перебувала у шлюбі з громадянином [PERSON] . Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2011 року по справі №2-99/11 шлюб між сторонами було розірвано. Під час спільного проживання у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу і по даний час донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 31.07.2014 року по справі №339/75714-ц було вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їхньої доньки. Але донька, [PERSON] , [INFO] , на даний час досягла повноліття, та навчається на ІІ курсі факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин денної форми навчання Університету митної справи та фінансів (І рівень акредитації) за напрямом підготовки «035 Філологія» на комерційній основі. У зв`язку з тим, що донька досягла повноліття, а відповідач більше не сплачує аліменти на її утримання згідно рішення суду, враховуючи потребу доньки у матеріальному забезпеченні, вона змушена офіційно звертатись до суду для того, щоб її донька мала можливість вчитись за своїм фахом, платити за навчання та мати впевненість у своєму майбутньому. Вона надає послуги перукаря як фізична-особа підприємець, зареєстрована з 07.08.2025 року згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Крім старшої доньки має ще молодшу доньку, [PERSON] , [INFO] , яка теж повністю знаходиться на її утриманні. Також вона допомагає своїм батькам, її тато [PERSON] , [INFO] , має інвалідність першої «А» групи, потребує стороннього догляду. Відповідно до зазначеного, з родини працює тільки вона і їй важко фінансово, тому не має змоги повністю оплачувати навчання доньки. Вона намагалась оплачувати навчання доньки в Університеті самостійно, частково долучаючи аліменти, які сплачував відповідач. Проте плата за навчання підвищується з кожним роком. Тож донька потребує подальшої матеріальної допомоги відповідача. Відповідач працює і має змогу надалі надавати матеріальну допомогу доньці, допомагати оплачувати навчання. Відповідач має двох інших дітей, окрім їхньої доньки, тому вона ставиться з розумінням до його сім`ї і не просить великої частини його заробітку. Тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 08.12.2025 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів, судове засідання відкладено. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2025 року виправлено описку в ухвалі суду від 08.12.2025 року. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2025 року задоволено клопотання позивача та відповідача про витребування доказів, залучено в якості третьої особи [PERSON] , розгляд справи відкладено. 05.12.2025 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається. У відзиві зазначено, що в провадженні Онуфріївського районного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання справа № 399/1062/25 провадження № 2/399/551/2025. Ухвалою суду від 07.11.202025 було прийнято рішення про відкриття провадження по справі і надано право йому, як відповідачу подати в 15-денний термін відзив на позовну заяву. Ухвала суду ним була отримана 22.10.2025. В своєму позові позивачка просить суд стягнути з нього аліменти, на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка навчається на II курсі факультету «Економіки, бізнесу та міжнародних відносин» денної форми навчання Університету митної справи та фінансів (І рівень акредитації) (ЄДРПОУ 39568620, розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 2/4) за напрямом підготовки (спеціальністю) «035 Філологія» на комерційній основі (витяг з ЄДР додається), у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини з усіх видів мого заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. Разом з тим позовна заява містить недостовірні та неповні дані, позивачка наводить обставини свого сімейного та матеріального становища, однак частина цих обставин не має відношення до моїх обов`язків, не враховує моє фактичне сімейне та матеріальне становище, а також не приймає до уваги існування обов`язків інших осіб, які повинні нести витрати на утримання дітей позивачки, у зв`язку із чим викривлює реальну картину та не може бути врахована при визначенні розміру аліментів. Так, на його утриманні фактично перебувають троє дітей, двоє з них неповнолітні: [PERSON] , [INFO] (студентка другого курсу); [PERSON] , [INFO] , який відвідує школу та додаткові гуртки, що потребує постійних фінансових витрат (форма, зошити, канцелярія, гуртки, харчування тощо); [PERSON] , [INFO] , який ще не досяг трирічного віку, що відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України є окремою істотною обставиною, яку суд обов`язково враховує під час визначення розміру аліментів (ст. 182, 183 Сімейного кодексу України). Крім того необхідно врахувати те, що його дружина [PERSON] не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років, що значно зменшує загальний сімейний дохід. Відповідно, фактичне утримання сім`ї покладене виключно на мене одного. Також, через проходження ним військової служби він змушений орендувати житло в іншому регіоні, та сплачувати комунальні витрати на житло за місцем реєстрації та за місцем проходження служби, що створює значні додаткові фінансові витрати, які позивачка у своєму позові не враховує. Також, позивачка не враховує те, що під час навчання, донька [PERSON] фактично проживає разом з ним і перебуває на його фактичному утриманні, оскільки денна форма навчання передбачає регулярне відвідування занять у навчальному закладі: лекцій, семінарів та практичних занять тощо (денна форма навчання підтверджується довідкою від 30.10.2025 №12,5-30/437 - яка надана позивачем та знаходиться в матеріалах справи). Тобто він забезпечує щоденні потреби доньки, харчування, проживання, частину витрат на навчання та транспорт тощо. Це спростовує твердження позивачки про те, що виключно вона несе всі фінансові витрати, та означає, що він вже здійснює значну частину утримання доньки та ще двох неповнолітніх дітей (один з яких не досяг трьох років), що також повинно бути враховано судом. Поряд з цим, позивачка посилається на те, що утримує свою молодшу неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , однак: він не є батьком цієї дитини; не має перед нею жодних юридичних чи моральних обов`язків; витрати позивачки на іншу дитину не можуть бути покладені на нього; ці обставини не повинні впливати на визначення розміру аліментів на повнолітню доньку. Натомість, відповідно до ст. 141, ст. 180 та ст. 181 Сімейного кодексу України: батько і мати мають рівні обов`язки щодо дитини; батьки зобов`язані утримувати дитину до повноліття; утримання дитини є спільним обов`язком обох батьків, незалежно від факту перебування у шлюбі. Виходячи з матеріалів справи, а саме зі свідоцтва про народження [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , мешкає за адресою: [ADDRESS] ). За вказаною адресою, він неодноразово зустрічався зі своєю дочкою [PERSON] . Враховуючи вказане, можна дійти висновку, що позивачка мешкає разом з батьком їхньої спільної дитини [PERSON] , тобто вони ведуть спільне господарство, а отже, саме він є тією особою, яка повинна нести рівний тягар утримання своєї дитини. Ці витрати не можуть бути перекладені на третю особу, яка не має сімейно-правових зв`язків з дитиною. В той же час, позивачка вказує на те, що [PERSON] теж повністю знаходиться на її утриманні, тобто батько дитини ніякої фінансової допомоги не надає. Тому, у разі якщо [PERSON] не бере участі в утриманні дитини, або вони не проживають разом, позивачка має право: звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] , а не вимагати збільшення фінансового навантаження на третю особу, що прямо передбачено ст.ст. 183, 191 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, позивачка має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів саме з [PERSON] як з батька дитини. Згідно з інформацією з Єдиного реєстру боржників, відомості про стягнення аліментів щодо [PERSON] відсутні, що підтверджує відсутність відкритих виконавчих проваджень на момент розгляду справи (витяг з Єдиного реєстру боржників від 01.12.2025). Надалі, позивачка зазначає, що утримує свого батька [PERSON] , [INFO] , інваліда І групи «А», однак: він не є членом моєї сім`ї; я не несу перед ним жодних обов`язків; крім того у батька є повнолітній син [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), який відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України зобов`язаний брати участь у догляді та матеріальному забезпеченні батька. Крім того звертає увагу суду, що на його утриманні також знаходяться двоє батьків пенсійного віку, які наразі займаються оформленням пенсійних виплат, інших доходів не мають. Отже, витрати позивачки на утримання її батька не можуть впливати на визначення розміру аліментів з нього, і ще раз підтверджують, що позивачка необґрунтовано перекладає усе матеріальне навантаження на третіх осіб. Так, відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути змінений за наявності істотних обставин; ст. 199 Сімейного кодексу України аліменти на повнолітню дитину можуть стягуватися лише за умови, що батько може їх надавати. З огляду на те, що в нього є значні фінансові навантаження, а саме: наявність двох малолітніх дітей, (один з яких не досяг трьох років); декрет дружини; оренда житла через службу в іншому регіоні; утримання повнолітньої дочки під час її навчання його фінансовий стан не дозволяє сплачувати 1/6 частку від доходу. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», у 2025 році прожитковий мінімум для дітей від 18 до 23 років, які навчаються, встановлюється на рівні 130% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Виходячи з цього, прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028 грн., тож для цієї вікової групи (від 18 до 23 років) прожитковий мінімум буде становити 3 936,4 грн. На підставі викладеного прохає суд ухвалити рішення про зменшення частки аліментів у розмірі 1/12 частини доходу, або встановлення твердої грошової суми в розмірі 6 000,00 грн. (шість тисяч) грн., така сума 1,5 разів більша від прожиткового мінімуму для осіб цієї вікової категорії. Також прохає суд врахувати те, що до досягнення повноліття доньки він стабільно сплачував аліменти і не ухилявся від свого обов`язку утримувати свою дитину, тому вважає, що таке рішення буде справедливим та пропорційним у контексті матеріального становища обох сторін. Визнати, що витрати на утримання [PERSON] , [INFO] , є обов`язком її батьків позивачки та [PERSON] , [INFO] .. Визнати, що утримання батька-інваліда [PERSON] , [INFO] є обов`язком позивачки та її брата [PERSON] , [INFO] , а не відповідача. 10.12.2025 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив по справі, відповідно до якої зазначено, що 28.11.2025 року вона отримала поштою відзив [PERSON] з доданими документами до відзиву. Але згідно ухвали по даній справі №399/1062/25 від 08.12.2025 року, яка прийшла в застосунок «ДІЯ», вона виявила, що відповідач подав клопотання про витребування доказів по справі, а саме довідки про її доходи, з яким вона не знайома, оскільки відповідач не надіслав його на її адресу разом із відзивом по справі. Зазначила, що підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі та прохає їх задовольнити. У зв`язку із подачею відзиву на позовну заяву, зазначає наступне. З приводу його заяви щодо проживання дитини під час навчання. Так, їхня донька проживала в нього деякий час в минулому навчальному році, коли навчалась очно. Але в цьому навчальному році вона проживає вдома та постійно знаходиться на дистанційному навчанні, то ж звичайно, що вона перебуває на її утриманні. Відповідач знав би це, якби хоч трошки цікавився її життям. Також це підтверджується довідкою з місця навчання №12.5-30/477 від 08.12.2025 року. З приводу заяви, що вона не враховує обставини відповідача та наявність дітей. У своїх позовних вимогах вона зазначає, що відповідач має двох інших дітей, крім їхньої доньки, тому вона з розумінням ставиться до його сім`ї і не просить великої частини його заробітку. Відповідач додає до відзиву купу довідок як він розвиває своїх дітей, оплачує їм харчування, гуртки, натомість вона просить тільки допомогти їхній доньці у оплаті навчання, невелику частину, хоча вона теж всі ці роки надихала свою доньку, оплачувала їй репетиторів, гуртки, оплачувала випускний вечір і сукню, але цим не хизується. Донька заслуговує на гідне здобуття професії, і повинна мати підтримку і впевненість у своєму майбутньому. Щодо його обставин проходження служби та піднайму житла. Відповідач зазначає, що сплачує за житло в іншому регіоні так як проходить там військову службу, але згідно законодавства, найм житла може компенсуватись державою. Постанова КМУ №450 від 26 червня 2013 року «Про розмір і порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки…» регулює порядок виплати компенсації за піднайом житла для військовослужбовців. Згідно з нею, військові, які не мають власного житла в місці проходження служби, можуть отримати компенсацію. Для отримання виплати необхідно подати рапорт і пакет документів визначений цією постановою. Розміри компенсації на 2025 рік залежать від населеного пункту: 4560 грн./щомісяця у Києві, 3420 грн. щомісяця в обласних центрах та 2280 грн. щомісяця в інших населених пунктах. Щодо тверджень відповідача, що вона нібито перекладає на третіх осіб свої обов`язки по утриманню своєї іншої дитини та батька з інвалідністю, це не відповідає дійсності, адже ці факти вона вказує, щоб донести до суду свої обставини життя та матеріальне становище, нікому не перекладає свої обов`язки, в тому числі і відповідачу. Відповідач сплачував аліменти згідно рішення суду до досягнення 18-річного віку, і вона цього не заперечує. Але у своєму відзиві він також вказує на свої проблеми та навіть надає рекомендації як влаштувати догляд батька чи отримати аліменти, проте натомість він забуває, що його донька потребує маленької частини його допомоги, яку він в змозі надати, адже у відзиві він за своєю ініціативою, особисто зазначає, що фактично може сплачувати суму в 6000 грн. і альтернативно згоджується на 1/12 частину з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Прохала суд врахувати її відповідь на відзив та винести справедливе рішення. 18.12.2025 року від відповідача [PERSON] надійшли заперечення, відповідно до яких, 14.12.2025 відповідачем отримано від позивачки відповідь на відзив по справі, у якому вона наводить доводи, викладені можливо у стані емоційної схвильованості, без належного правового обґрунтування, що перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Так, у своїй відповіді на відзив, позивачка посилається на те, що вона не отримала копію клопотання про витребування доказів (довідки про її доходи), а виявила вже у застосунку «Дія» ухвалу по даній справі № 399/1062/25 від 08.12.2025 про витребування доказів по справі. Відповідно до діючого законодавства, ЦПК України не покладає обов`язок надсилати саме клопотання про витребування доказів іншим учасникам, але вимагає надсилати докази, які сторони подають, стосовно цього у ЦПК України є важливе розмежування. Так, клопотання про витребування доказів це процесуальний документ, який подається до суду. Зокрема, ЦПК України прямо не встановлює обов`язку надсилати його копії іншим учасникам. Стосовно доказів, які сторона подає до суду - тут діє чіткий обов`язок: відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи повинні надсилати копії доказів іншим учасникам, щоб забезпечити принцип змагальності. Оскільки позивач не володіє вказаною інформацією, а лише суд має процесуальні повноваження витребувати відповідні відомості, у зв`язку із чим копія клопотання позивачу не надсилалась. Після витребування зазначеної інформації позивач матиме можливість ознайомитися з нею безпосередньо під час судового засідання, а також через систему «Електронний суд» відповідно до встановленого порядку. Згідно з наданої до матеріалів справи позивачем довідки № 12.5-30/477 від 08.12.2025, дійсно з метою забезпечення належного рівня безпеки учасників освітнього процесу та відповідно до рекомендацій МОН України, студенти 2-го курсу факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин денної форми навчання Університету митної справи та фінансів, за напрямом підготовки (спеціальністю) «035 Філологія», у першому семестрі 2025-2026 навчального року, заняття проводяться у дистанційному режимі. Однак, у період з 2024-2025 р.р. учасники освітнього процесу, студенти 1-го курсу, вищевказаного закладу освіти, проходили навчання офлайн (офлайн-начання - традиційна форма освіти, коли студенти та викладачі фізично присутні в одному місці (школа, університет, курси), і навчальний процес відбувається очно, без використання інтернету як основного середовища (довідка № 12.5-30/484 від 15.12.2025). При цьому позивачка не заперечує та фактично визнає офлайн-навчання їхньої доньки за вказаний період часу. Крім того, позивачка фактично отримувала від нього регулярні виплати у вигляді аліментів (до повноліття доньки), що підтверджує виконання ним батьківських обов`язків та спростовує твердження позивачки про повне самостійне несення фінансових витрат. Таким чином, у період навчання на 1-му курсі (вищевказаного закладу освіти в період 20242025 р.р.), під час офлайн-навчання донька фактично знаходилась на його забезпеченні, та мешкала за адресою: [ADDRESS] , інколи за потреби виїжджала до матері за місцем її реєстрації. Будь-які кошти на утримання доньки від позивачки він не вимагав, по можливості виділяв кошти доньці на кишенькові витрати та особисті потреби (харчування, відпочинок тощо). З приводу нарікань позивачки стосовно того, що ним начебто з метою хизування надано «купу» довідок про сплату навчання дітей (оплату гуртків і т.п.), зазначає, що подані до суду матеріали, зібрані та направлені виключно з метою врахування його реального фінансового навантаження на утримання фактично трьох дітей (один з яких не досяг трирічного віку). Щодо спільної з позивачкою дитини, зазначає, що для забезпечення її фізичного та морального розвитку (відвідування гуртків, навчання, подорожі, придбання необхідних речей та задоволення інших її потреб) ним здійснювались регулярні платежі (у вигляді виплати аліментів з його грошового забезпечення) до досягнення нею повноліття у розмірі визначеному ухвалою суду. Вказані виплати мали бути спрямовані виключно на утримання доньки. Тому твердження позивачки про те, що всі фінансові витрати протягом років вона несла самостійно, зокрема щодо оплати випускного вечора та придбання сукні на випускний вечір, є хибними та можливо спрямовані на формування у суду негативного уявлення про нього. Крім того, після народження в нього другої дитини він не зменшував розмір аліментів на утримання доньки, хоча мав на це законні підстави. Водночас він погоджується із тим, що спільна донька заслуговує на гідну освіту для забезпечення власних потреб у майбутньому. Враховуючи матеріальний стан позивачки та її фінансове навантаження, з урахуванням положень ст.ст. 141, 180 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, ним було запропоновано розділити між витрати на утримання повнолітньої доньки, зокрема пов`язані з оплатою навчання та вирішенням питання щодо її проживання під час офлайн-навчання (не за місцем її фактичної реєстрації), із закріпленням такої домовленості нотаріально. Проте ніякої відповіді від позивачки отримано не було. Стосовно компенсації за житло під час проходження ним служби додатково зазначає наступне. Розмір компенсації за оренду житла, встановлений державою є значно меншим від фактичної вартості його оренди. Зокрема, у містах та населених пунктах, наближених до лінії фронту, ринкова ціна оренди житла суттєво перевищує встановлені державою компенсаційні виплати. Це обумовлено підвищеним попитом на безпечні приміщення, обмеженою пропозицією житла та додатковими витратами орендодавців на забезпечення належних умов проживання. Таким чином, фактичні витрати на житло, які доводиться йому нести, є значно більшими за отриману компенсацію. У зв`язку з чим прохає суд врахувати зазначені обставини при визначенні реального фінансового навантаження та розміру аліментних зобов`язань. В той же час, хочу зауважити, що висловлюючи свою правову позицію у даній справі, як відповідач, діє з повагою до прав та інтересів позивача, а також до суду, який здійснює розгляд. Усі доводи та заперечення викладаються виключно в межах закону та процесуальних норм, без наміру принизити чи образити іншу сторону. Він визнає право кожного учасника процесу на справедливий розгляд справи та сприяє суду у всебічному й об`єктивному встановленні обставин. Викладені ним судження у відзиві на позов (щодо утримання її батька інваліда та законного права позивачки на отримання допомоги від батька її другої дитини) мають рекомендаційний характер і спрямовані виключно на поліпшення матеріального становища позивача. Зазначені міркування в першу чергу спрямовані на забезпечення належного рівня утримання та розвитку їхньої доньки, та зменшення фінансового навантаження на позивача. Також хоче зауважити, що він не переховується та не уникає відповідальності щодо утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. У зв`язку із цим прохає суд прийняти до уваги всі наведені доводи, врахувати наявне фінансове навантаження та ухвалити рішення про зменшення розміру аліментів до 1/12 частини його доходу. Альтернативно, у разі неможливості визначення частки від доходу, прохає суд встановити фіксований розмір аліментів у сумі 6 000 (шість тисяч) гривень щомісячно до досягнення донькою 23-річного віку за умови, що вона продовжуватиме навчання. Визнати доводи, викладені у відповіді на відзив позивачки, такими, що не підтверджені належними доказами. 07.01.2026 року до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від третьої особи надійшла відповідь на відзив відповідача, відповідно до якої зазначено, що її тато, відповідач по справі, сплачував аліменти до 18 років, за що вона йому дуже вдячна, але вона і на далі потребує щоб він надавав їй матеріальну допомогу, допомагав оплачувати навчання, враховуючи що він має змогу це робити, і щоб це було на офіційній основі згідно законодавства. Її тато має ще двох інших дітей, крім неї, і вона ставиться з розумінням до його сім`ї, як і її мати, тож і не просять великої частини його заробітку, а лише 1/6 частину його доходів, і лише поки вона навчатиметься, тобто до 23-х років. Зазначила, що вона любить обох батьків, тато і мама є для неї дорогими по своєму. Прохає врахувати її позицію та винести рішення, яким задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. 07.01.2026 року до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від третьої особи надійшла відповідь на позовну заяву про стягнення аліментів, відповідно до якої зазначено, що вона навчається на ІІ курсі факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин денної форми навчання Університету митної справи та фінансів (І рівень акредитації) за напрямком підготовки (спеціальністю) «035 Філологія» на комерційній основі. Наразі навчання з другого курсу повністю дистанційне. У зв`язку з тим, що вона досягла повноліття, і має потребу у матеріальному забезпеченні, її мати позивач змушена була офіційно звертатись до суду за призначенням аліментів від батька відповідача по справі. Плата за навчання підвищується з кожним роком, що підтверджується додатковою угодою до договору про надання платної освітньої послуги. Тож, вона потребує подальшої матеріальної допомоги батька. Відповідач по справі, сплачував аліменти до 18 років, за що вона йому дуже вдячна, але вона і на далі потребує щоб він надавав їй матеріальну допомогу, допомагав оплачувати навчання, враховуючи що він має змогу це робити, і щоб це було на офіційній основі згідно законодавства. Її тато має ще двох інших дітей, крім неї, і вона ставиться з розумінням до його сім`ї, як і її мати, тож і не просять великої частини його заробітку, а лише 1/6 частину його доходів, і лише поки вона навчатиметься, тобто до 23-х років. Зазначила, що вона любить обох батьків, тато і мама є для неї дорогими по своєму. Вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, повністю їх підтримує. Прохає винести рішення, яким задовольнити вимоги позивача в повному обсязі заявлених позовних вимог. 09 січня 2026 року від відповідача [PERSON] надійшли пояснення, відповідно до яких зазначено Ознайомившись із листом, який надійшов від Державної податкової служби України (вх. №7144/5/11-28-12-01-06 від 25.12.2025 «Про надання інформації щодо нарахованого податку та військового збору [PERSON] »), звертає увагу суду, що за звітний період 20242025 років єдиним джерелом доходу позивача зазначено сплачені ним аліменти. Це свідчить про те, що фактичний обов`язок з утримання доньки повністю покладений на нього. Під час ухвалення рішення прохає врахувати, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, один з яких не досяг трирічного віку, а також дружина, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Крім того, він постійно перебуває у відрядженнях, пов`язаних із виконанням військового обов`язку, у зв`язку з чим більша частина його доходу складається з грошового забезпечення та додаткових виплат, передбачених бойовим розпорядком військової частини. Такі виплати є нерегулярними та залежать від умов служби. Варто також врахувати, що виконання ним військових завдань пов`язане з підвищеним ризиком для життя та здоров`я, що додатково ускладнює його матеріальне становище та можливість забезпечувати більший обсяг фінансових зобов`язань. Прийняти до уваги, що донька наразі навчається дистанційно, що виключає витрати на проїзд, харчування поза домом та інші супутні витрати, характерні для очної форми навчання. Позивачка не заперечує та фактично визнає, що донька навчається дистанційно, що підтверджує відсутність зазначених витрат і зменшує фактичний обсяг необхідного матеріального забезпечення. Позивачка є працездатною особою, не має обмежень щодо працевлаштування та може самостійно отримувати дохід. На її утриманні фактично перебуває лише одна неповнолітня дитина, що свідчить про значно менше фінансове навантаження порівняно з ним. Принцип рівності батьків у правах та обов`язках, закріплений у ст. 141 Сімейного кодексу України, передбачає, що обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків у рівній мірі, якщо інше не випливає з їхніх реальних можливостей. У даному випадку реальні можливості позивача дозволяють їй брати участь у матеріальному забезпеченні повнолітньої доньки на рівних умовах. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, аліменти на утримання повнолітньої дитини сплачуються у разі, якщо така дитина продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а батьки мають можливість її надавати. З огляду на працездатність позивача, відсутність у неї інших утриманців та наявність у нього істотного фінансового навантаження, вважає обґрунтованим покладення на позивача обов`язку сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі, співмірному з розміром аліментів, що сплачуватиме відповідач. При цьому зазначає, що я зі свого боку готовий сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/12 частки від мого доходу (альтернативно, у разі неможливості визначення частки встановити фіксовану суму аліментів у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. щомісячно до досягнення донькою 23 років за умови продовження нею навчання). Також прохає суд врахувати, що у своїй Відповіді на відзив по справі від 09.12.2025 (№ 4470/25-Вх від 10.12.2025) позивач прямо погоджується на встановлення розміру аліментів у розмірі 1/12 частки від його доходу (альтернативно, у разі неможливості визначення частки встановлення фіксованої суми аліментів у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. щомісячно до досягнення донькою 23 років за умови продовження нею навчання) та просить суд це врахувати під час ухвалення рішення. Це додатково підтверджує відсутність спору щодо запропонованого мною розміру аліментів та узгодженість позицій сторін у цій частині. 02 лютого 2026 року від відповідача надійшло клопотання про визначення способу виконання рішення щодо виплати аліментів та покладення обов`язку на обох батьків. Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні Онуфріївського районного суду Кіровоградської області знаходиться справа № 399/1062/25 провадження № 2/399/551/2025 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання та є третьою особою у справі. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, до досягнення ними 23 років, якщо вони потребують матеріальної допомоги. Аліменти призначаються саме для забезпечення потреб дитини. З огляду на викладене, а також

Outcome: partial