Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «Єврокредит»» Журавльов С.Г. звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 03.06.2021 між АТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір № TDB.2021.0014.15634 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк» в мережі інтернет та індивідуальної частини, якою є вказана Заява - Договір. Всі вищевказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості Банка і Клієнта щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними, і є за своєю суттю договором приєднання, що укладення шляхом прийняття клієнтом пропозиції Банку. Сторони погодили і відповідачка своїм підписом підтвердила, що ця Заява - Договір, Договір з Додатками (в тому числі, Тарифи, тощо) у сукупності складають єдиний Договір, істотні умови якого можуть міститися як у тексті так і в інших частинах Договору, що з усіма умовами Договору ознайомлена і згодна. Договір діє протягом трьох років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявить про його розірвання, цей договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій договору є необмежною. На виконання умов договору банк на підставі отриманої від клієнта заяви, відкрив клієнту поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. На поточний рахунок у гривні банк надав клієнту кредит, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії, що встановлений у п.4. розділу «Запевнення та умови» кредитного договору. Спосіб надання кредиту - шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на поточному рахунку клієнта. Крім того, сторони узгодили, що банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з карткового рахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконав, тому станом на 03.09.2024 виникла заборгованість в сумі 27883,50 грн., яка складається з наступного: 9804,10 грн. заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена), 18079,40 грн. заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена). 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0014.15634. 27.12.2024 ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «Єврокредит» уклали договір № 1/12 про відступлення права вимоги., за умовами якого позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № № TDB.2021.0014.15634. Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №TDB.2021.0014.15634 в сумі 27883,50 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 04.12.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував, про що до суду подав письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки за місцем проживання. Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таки х умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи не надано, про причини своєї неявки відповідач суду не повідомив, заяв по суті справи не подав. Тому, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено із матеріалів справи, 03.06.2021 між АТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір № TDB.2021.0014.15634 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк» в мережі інтернет та індивідуальної частини, якою є вказана Заява Договір. Сторони погодили і відповідачка своїм підписом підтвердила, що ця Заява - Договір, Договір з Додатками (в тому числі, Тарифи, тощо) у сукупності складають єдиний Договір, істотні умови якого можуть міститися як у тексті так і в інших частинах Договору, що з усіма умовами Договору ознайомлена і згодна. Договір діє протягом трьох років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявить про його розірвання, цей договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій договору є необмежною (а.с.32-33). 03.06.2021 відповідач був ознайомлений з Паспортом споживчого кредиту (а.с.34). Судом досліджено інформацію щодо Тарифного пакету todobank, яка є додатком до договору № TDB.2021.0014.15634 від 03.06.2021 (а.с.49-50). Згідно з випискою по особовим рахункам з 03.12.2022 по 03.09.2024, з 03.06.2021 по 02.12.2022, за кредитним договором, укладеним з [PERSON] , відповідач користувався кредитними коштами (а.с.38-48). Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] станом на 03.09.2024 має заборгованість в сумі 27883,50 грн., яка складається з наступного: 9804,10 грн. заборгованість за основним боргом, 18079,40 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с.36). 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0014.15634, про що свідчить належним чином оформлений додаток до договору (а.с.14-16,17,18,52) 27.12.2024 ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «Єврокредит» уклали договір № 1/12 про відступлення права вимоги, за умовами якого позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0014.15634 (а.с.12-13,30,35) Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України). При цьому, на виконання вимог ч.1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Із вказаних норм права та із аналізу письмових доказів вказаної цивільної справи можна дійти висновку, що сторони погодили умови кредитування. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено у ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання. Як вбачається з матеріалів справи, 03.06.2021 між АТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір № TDB.2021.0014.15634 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. За умовами договору банк надав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії та встановив кредитний ліміт у сумі до 200 000 грн. Відповідач зобов`язався здійснити повернення кредиту, сплатити відсотки за користування кредитом, які узгоджені сторонами договору, у тому числі у Паспорті споживчого кредиту та процентна ставка базова становить 56 %, у пільговий період 0,0001%, у разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту сторони узгодили 80 % річних від простроченої суми за весь період прострочення. Матеріалами справи підтверджується отримання права вимоги позивачем до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0014.15634. Однак, свій обов`язок щодо повернення кредиту відповідач не виконав, у зв`язку з чим з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 27 883,50 грн., яка складається з наступного: 9804,10 грн. заборгованість за кредитом (в том числі прострочена), 18079,40 грн. заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена). Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача суду надано договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025, згідно з яким правова допомога ТОВ «ФК «Єврокредит» надавалась АО «Альянс ДЛС», ордер на надання правничої допомоги, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12136196 від 14.08.2025, прейскурант, реєстр боржників. Згідно з актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12136196 від 14.08.2025, АО «Альянс ДЛС» надано наступні послуги: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника 1200 грн., складання, підписання та подання до суду позовної заяви 10 000 грн., всього 11 200 грн. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи складність справи, суд приходить до переконання, що співмірними будуть витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про співмірність суми заявлених витрат на правову допомогу із складністю справи. Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовну заяву задоволено повністю з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 гривень та судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved