Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

29.04.2025 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором № 104001512 від 10.11.2021 у розмірі 36190.00 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., та по сплаті правничої допомоги у розмірі 13000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 10.11.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір №104001512, на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідно до умов якого Позичальнику надано 7000,00 грн., шляхом переказу на картковий рахунок, на строк 15 днів, процентна ставка становить 2,0 % в день. Позивачем виконано умови договору, перераховано Відповідачу обумовлену суму грошових коштів. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість станом на день формування позовної заяви, у розмірі 36190.00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7000.00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27860.00 грн., - заборгованість за комісіями - 1330.00 грн. 10.02.2022 було укладено договір № 10-02/2022-50 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 104001512. 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 104001512. 16.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи або заяв про розгляд справи у її відсутність суду не надала, поважності причин своєї неявки не повідомила, відзив не надала. У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника Позивача на проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи судом встановлено, що 10.11.2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 104001512, на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідно до умов якого Позичальнику надано 7000,00 грн., шляхом переказу на картковий рахунок, на строк 15 днів з 10.11.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 25.11.2021. Комісія за надання кредиту 1330,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 2100,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована (а.с.37-41). Разом з Договором відповідач підписав анкету-заяву на кредит №104001512 від 10.11.2021 року, був ознайомлений з Правилами та Паспортом кредиту, підписана у формі одноразового ідентифікатора V26780 (а.с.43-49,51). Відповідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк», 10.11.2021 року надано кошти у розмірі 7000,00 грн., згідно Договору №104001512 , номер платіжного інструменту 473118*76 (а.с.50). 10.02.2022 було укладено договір № 10-02/2022-50 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 104001512 (а.с.24-28). Відповідно реєстру боржників до Договору факторингу № 10-02/2022-50 від 10.02.2022 року ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №104001512 від 10.11.2021 року в сумі 31290,00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7000.00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 22960,00 грн., - заборгованість за комісіями - 1330.00 грн. (а.с.52,56). 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №104001512 (а.с.57-62). Відповідно реєстру боржників до Договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №104001512 від 10.11.2021 року в сумі 36190.00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7000.00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27860.00 грн., - заборгованість за комісіями - 1330.00 грн. (а.с.72,73). Так, за змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно Закону України «Про споживче кредитування», споживче кредитування це правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. За положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно розрахунку, наданого Позивачем, внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань у відповідача перед ТОВ «Коллект Центр» виникла заборгованість за кредитним договором №104001512 від 10.11.2021 року, станом на 10.03.2023 року в сумі 36190.00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7000.00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27860.00 грн., - заборгованість за комісіями - 1330.00 грн. (а.с.34). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] не погасила наявну заборгованість за кредитним договором; не оспорювала в судовому порядку дійсність зазначеного кредитного договору; не спростувала заявлені проти неї позовні вимоги; не оспорювала розрахунок заборгованості. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами зазначених договорів та нормами чинного законодавства України. На підставі викладеного, суд задовольняє заявлені вимоги в повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає про наступне. Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На виконання вказаних вимогзакону позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладеного з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; Заявку на надання юридичної допомоги від 14.08.2024 року № 431 та Витяг з Акту №6 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року, відповідно до яких Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано ТОВ «Коллект Центр» наступну правову допомогу: надання усної консультації з вивченням документів тривалістю 2 години вартістю 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду тривалістю 3 годин вартістю 9000 грн. (а.с.74,77-78, 82,84). Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. За таких обставин суд вважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 13000 грн. ( 4000 грн. надання усної консультації з вивченням документів (2 години), 9000 грн. складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (3 години)), є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідачки, що суперечить принципу розумної необхідності судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, суд вважає розмір у сумі 4000 грн. співмірним розміром витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Крім того, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Коллект Центр» судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved