Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.05.2025 між TOB «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у кредит № 8093700525, відповідно до умов якого остання отримала кошти в розмірі 10 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування ними. Згідно рішення загальних зборів від 08.09.2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» перейменовано на ТОВ «Іннова-Нова». Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача в свою користь заборгованість в розмірі 26 900,00 грн., а також суму понесених судових витрат. Ухвалою судді від 01.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подала. Як визначено у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач не подав відзиву на позов, враховуючи, що представник позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до п.122 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яке затверджено рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, розгляд (формування та зберігання) справи здійснюється в змішаній (паперовій та електронній) формі. Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Судом встановлено, що 08.05.2025 між TOB «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у кредит № 8093700525, відповідно до умов якого остання отримала кошти в розмірі 10 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування ними. Згідно рішення загальних зборів від 08.09.2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» перейменовано на ТОВ «Іннова-Нова». Відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконала, порушивши вимоги кредитного договору. З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що станом на дату звернення позивача з позовом сума заборгованості відповідача становить 26 900,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15 400,00 грн. заборгованість за процентами та 1 500,00 грн. комісія за надання ердиту. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. З огляду на наведене, вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту підлягають до задоволення. Враховуючи строк кредитування та умови надання кредиту, розмір нарахованих відсотків є обґрунтованим, відповідає графіку погашення заборгованості, отже, вимоги у цій частині також підлягають до задоволення. Відомостей про погашення відповідачем заборгованості матеріали справи не містять, контррозрахунку відповідачем не надано. З наведених мотивів суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення заборгованості. Щодо розподілу судових витрат у справі суд зазначає наступне. На підставі ч. 1 ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved