Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

27.06.2025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області через електронний суд надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика»: 1) заборгованість за договором № 503907-КС-001 про надання кредиту від 03.07.2024 р., що становить 27 710,80 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 16 210,80 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1 500,00 грн; 2) сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 03.07.2024 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладений Договір № 503907-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 21.06.2024 р. позивачем направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 503907-КС-001 про надання кредиту. [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 503907-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему, одноразовий ідентифікатор «UA-4911» на номер телефону [NUMBER] , який зазначено позичальником у своєї анкеті в особистому кабінеті, та який боржником було введено/відправлено. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредиту розмірі 10 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором. ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, надало позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 503907-КС-001 про надання кредиту не виконав. Станом на 22.06.2025 р. у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 27 710,80 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 16 210,80 грн, суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1 500,00 грн. Разом із позовною заявою позивач надав клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, документи, які б підтверджували факт зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача та належності самого банківського рахунку відкритого відповідачем у АТ КБ «ПриватБанк». Ухвалою судді від 30.06.2025 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав. Крім того, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 03.07.2024 р. між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» укладений Договір № 503907-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якого позичальник прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі. Відповідно до умов договору Кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн на засадах стоковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів, строком на 16 тижнів, термін дії Договору до 23.10.2024 р. Стандартна процента ставка: в день 1, 500,00, фіксована, знижена процента ставка: в день 1,16395000, фіксована. Комісія за надання кредиту 1 500,00 грн (а.с.18-22). Договір № 503907-КС-001 про надання кредиту від 03.07.2025 р. (а.с.18-22), Паспорт споживчого кредиту від 03.07.2025 р. (а.с.15-17), анкета-клієнта (а.с.29), Прийняття (акцепт) пропозиція (оферти) укласти Договір № 503907-КС-001 про надання кредиту від 03.07.2025 р. (а.с.23-27), підписані відповідачем з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «UA-2833». Підписанням паспорта споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід» в рамках Договору про наданян фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-5 від 04.11.2020 р. та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника ТОВ «ПрофітГід» 07.03.2024 р. було здійснено переказ на номер платіжної картки № [NUMBER] в сумі 10 000,00 грн (а.с.30). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом та довідки про стан заборгованості за Договором № 503907-КС-001 про надання кредиту від 03.07.2025 р., заборгованість [PERSON] станом на 22.06.2025 р. складає 27 710,80 грн, що складається з: 10 000,00 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 16 210,80 грн - суми прострочених платежів по процентах, 0,00 грн - суми заборгованості по штрафам, 1 500,00 грн - суми прострочених платежів за комісією (а.с.11-13). 28.08.2025 р. до суду надійшло повідомлення від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимоги суду про витребування додаткової інформації, що становить банківську таємницю. У зазначеному повідомленні банк вказав, що ним отримано запит щодо надання інформації стосовно клієнта [PERSON] , який на даний час перебуває на опрацюванні відповідними працівниками банку, а відповідь буде підготовлена та направлена до суду протягом 10 робочих днів. Разом з тим, на момент ухвалення рішення витребувана інформація від АТ КБ «ПриватБанк» до суду не надійшла. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами, оскільки у справі міститься достатньо належних та допустимих доказів (а.с.62,63). Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту ст. ст. 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до ст. ст. 549-552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, на підставі ст. ст. 525-527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved