Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень Позивач Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернувся з позовною заявою до відповідача [PERSON] щодо стягнення суми заборгованості, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 29.11.2023 р. у розмірі 56 643,15 грн, а також судові витрати в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.11.2023 відповідач звернувся в банк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим у той же день підписав заяву № б/н, на підставі якої останній був відкритий кредитний рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг" і "Тарифами банку" складає договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України і відповідно формулярами та стандартними формами є «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи Банку». Позивач вказує, що підписаною заявою відповідача підтверджується факт повного інформування останнього про умови кредитування в банку, які були надані відповідачу для ознайомлення в письмовій формі. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на положення ст. ст. 207, 638 ЦК України, а також вказує, що свідченням визнання відповідачем угоди є факт користування картковим рахунком та використання кредитних коштів, що відповідає положенням ч. 2 ст. 642 ЦК України. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. При цьому, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору, позивач був змушений звернутися з названим позовом до суду. Рух справи Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу суду заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Рекомендовані поштові повідомлення, адресовані відповідачу, повернулися з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, не проти щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини по справі та правовідносини сторін Судом встановлено, що 29.11.2023 року між АТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір з [PERSON] , відповідно до умов якого останній отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку", отримавши платіжну картку номер [NUMBER] строк дії - 04/27 тип - Універсальна. Протягом дії зазначеного Договору, відповідачем було отримано додаткові картки для користування. Крім того, 18.11.2024 відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду № SAMDNWFC00095487593_01 до Кредитного договору від 18.11.2024. У вищеназваних заявах сторони узгодили між собою основні умови кредитування, зокрема щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, розміру щомісячного платежу, розмір мінімального обов`язкового платежу, загальні витрати за кредитом тощо. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема довідкою про зміну кредитування, довідкою про видані кредитні картки, випискою за кредитним договором. З наданого банком розрахунку вбачається, що у відповідача за кредитним договором № б/н від 29.11.2023 станом на 14.11.2025 утворилася заборгованість у розмірі 56 643,15 грн, яка складається з: 50 856,46 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5 786,69 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Застосовані судом норми права та висновки суду Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 509, 524 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не погашено заборгованість в повному обсязі, що призвело до порушення прав позивача як кредитодавця, а зворотнє не доведено відповідачем, заявлені позовні вимог підлягають задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на підставі приписів статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved