Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

24.12.2025 ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» в особі представника Чехун Ю. В. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 08.03.2025 між сторонами в електронній формі було укладено кредитний договір (оферту) № 08.03.2025-100001202, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000 грн на строк 217 днів, тобто до 10.10.2025 зі сплатою процентів у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом. Комісія, пов`язана з наданням кредиту, становить 9% від суми кредиту та дорівнює 540 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості, становить 540 грн. У разі несвоєчасного повернення кредиту та/або несплати нарахованих відсотків та/або комісії, до позичальника може бути застосована неустойка згідно з п. 7.6 кредитного договору. Того ж дня, позивач на виконання умов договору свої зобов`язання виконав, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6 000 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача. Відповідач на порушення умов договору в обумовлений строк кредит та відсотки не сплатив, у зв`язку із чим утворилась заборгованість загальним розміром 15 620,00 грн, яка складається з: 6000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 6 140,00 грн заборгованість по процентам; 1 080,00 грн додаткова комісія (за обслуговування кредитної заборгованості); 2 400,00 грн неустойка за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати зі сплати судового збору розміром 2 422,40 грн. Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 29.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі, розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки на подання заяв по суті справи (а.с. 32). Копію ухвали від 29.12.2025 було направлено відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом із повідомленням, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти від 11.01.2026 «адресат відсутній за вказаною адресою». Також, позовна заява з доданими до неї документами були направлені відповідачу за зареєстрованим місцем проживання до звернення до суду із цим позовом, що підтверджується долученою до позовної заяви копією опису вкладення у конверт з відміткою відділення зв`язку про відправлення від 23.12.2025 (а.с. 24-25). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки копія ухвали суду про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останньому було у встановленому порядку вручено копію вищезазначеної ухвали 11.01.2026. Заяв по суті справи від сторін не надходило. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. 08.03.2025 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 08.03.2025-100001202 (кредитної лінії) шляхом звернення позичальника із заявою про укладення договору та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору. Згідно з пропозицією про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), заявкою позичальника та відповіді позичальника про прийняття пропозиції сума кредиту становить 6 000 грн, строк кредиту 217 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 10.10.2025, процентна ставка «Стандарт» 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів, процентна ставка «Економ» 0,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з наданням кредиту, становить 9% від суми кредиту та дорівнює 540 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості, становить 540 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно з графіком платежів. Відповідно до графіку платежів, у 1 черговому періоді підлягає сплаті 2 400,00 грн, у т.ч. проценти 1 860,00 грн, комісія 540,00 грн, дата чергового платежу 07.04.2025; у 2 черговому періоді підлягає сплаті 2 400,00 грн, у т.ч. проценти 1 860,00 грн, комісія 540,00 грн, дата чергового платежу 08.05.2025; у 3 черговому періоді підлягає сплаті 2 400,00 грн, у т.ч. проценти 1860,00 грн, комісія 540,00 грн, дата чергового платежу 08.06.2025; у 4 черговому періоді підлягає сплаті 930,00 грн, у т.ч. проценти 930,00 грн, дата чергового платежу 09.07.2025; у 5 черговому періоді підлягає сплаті 930,00 грн, у т.ч. проценти 930,00 грн, дата чергового платежу 09.08.2025; у 6 черговому періоді підлягає сплаті 930,00 грн, у т.ч. проценти 930,00 грн, дата чергового платежу 09.09.2025; у 7 черговому періоді підлягає сплаті 6 930,00 грн, у т.ч. проценти 930,00 грн, сума кредиту 6 000,00 грн, дата чергового платежу 10.10.2025. У разі несвоєчасного повернення кредиту та/або несплати нарахований відсотків та/або комісії, до позичальника може бути застосована неустойка згідно з п. 7.6 кредитного договору, яким визначено, що розмір неустойки встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти. У п. 17 заявки визначено розмір неустойки, яка складає 90,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Е122 (а.с. 15-21). Того ж дня, позивачем через грошовий переказ, здійснений ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» на підставі договору про надання послуг з переказу коштів № ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024, укладеного між вказаним Товариством та позивачем, перераховано відповідачу [PERSON] суму кредиту розміром 6 000 грн, на підтвердження чого позивачем до позовної заяви долучено лист ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 19.12.2025 № 1-1912 (а.с. 22). Кредитний договір укладено в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, і з огляду на ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію» до нього мають бути застосовані приписи цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 6. ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Також, відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/337824/18, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що фактично отримані позичальником кошти за кредитним договором, в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати від відповідача виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредиту, у даному випадку непогашеної заборгованості за кредитом та відсотками, які відповідно до долученої до позову довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором складають 6 000,00 грн основний борг; 6 140,00 грн проценти, нараховані за період з 08.03.2025 по 10.10.2025, розмір яких також відповідає графіку платежів за кредитним договором, зміст якого наведено судом вище, 1 080,00 грн додаткова комісія (за обслуговування кредитної заборгованості). Разом із тим, у позовній заяві позивачем також заявляються вимоги про стягнення з відповідача неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, однак сума вказаної неустойки та її розрахунок у позовній заяві відсутній. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. До позовної заяви позивач долучив довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором, в якій зазначив розмір 2 400,00 грн неустойка. Разом із тим, розрахунок неустойки та кількості днів її нарахування у вказаній довідці також відсутній. Також, згідно з положеннями п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором, надана позивачем, виконана за період з 08.03.2025 по 10.10.2025, тобто за період, в який в Україні діяв правовий режим воєнного стану. Відтак, нарахування неустойки у зазначений період суперечить вищенаведеним вимогам ЦК України. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вказаних позовних вимог. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором в сумі 13 220,00 грн, у тому числі 6 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 6 140,00 грн заборгованість за відсотками, 1 080,00 грн комісія за обслуговування. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто розміром 2 050,32 грн (84,64% від 2 422,40 грн). На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial