Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Представник ТзОВ "ФК "Фінстраст капітал" звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 22.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» (первісним кредитором) та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №7095198 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна та розміщених на сайті товариства. Згідно умов договору сума кредиту складає 5000 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів - кожні 30 днів, тип процентної ставки - фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,99%. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало кредит у сумі 5000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 22.10.2023 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежів та не повернув тіло кредиту. 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором щодо відповідача. Рішенням №251124/1 від 25.11.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» змінило назву на ТОВ «ФК «Фінтраст капітал». Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 25298 грн. з яких: 5000 грн. - тіло кредиту, 9154 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, 11144 грн. - нараховані відсотки за 112 календарних днів, яку й просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. Ухвалою судді від 27.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Головуючий суддя перебував у планових відпустках з 18.12.2025 по 02.01.2026, та з 19.01.2026 по 20.01.2026 включно. Представник позивача у позові просив розглянути справу в його відсутність, заперечень проти ухвалення заочного рішення не заявляв. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином згідно з вимогами ЦПК України. При цьому з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд взяв до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якого направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. До суду від відповідача не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у встановлений судом строк відзив на позов до суду не подав. За відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення нею своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України суд ухвалює проводити розгляд справи у заочному порядку та ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення у даній справі є 02.02.2026, тобто дата складання повного тексту рішення. Судом встановлено, що 22.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» (первісним кредитором) та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №7095198 про надання споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису - одноразового ідентифікатора «С7052». Згідно умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 5000 грн., строк кредиту - 360 днів, періодичність платежів та сплати процентів - кожні 30 днів (п. 1.3 та п. 1.4 Договору). Згідно п. 1.5.1 та 1.5.2 Договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день, знижена процентна ставка - 1,095% та застосовується за умов вказаних у п.1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою складає 40820 грн., за зниженою ставкою - 39476,75 грн. (п.1.8 Договору). Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем (п. 2.1 Договору). Згідно умов даного договору у споживача відсутнє право продовжити строк кредитування або строк виплати кредиту (п.1.4.1.) (а.с.41-42). Сторонами погоджено та підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, відповідно до якої визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.42). Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом відповідача та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.44). 08 липня 2020 року між ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено Договір №017/20-П про надання послуг з переказу платежів (а.с.19-20). Видача грошових коштів у сумі 5000 грн. [PERSON] підтверджується долученою до справи довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» про перерахування коштів на банківську картку [NUMBER] (а.с.22). Належність банківської картки № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та зарахування на дану платіжну картку коштів у сумі 5000 грн. 22.09.2023 підтверджується інформаційною довідкою, наданою АТ КБ «ПриватБанк». Реквізити даної карти співпадають із реквізитами карти наданої відповідачем для зарахування коштів при укладенні договору (а.с.58,60) Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» розрахунку заборгованості за кредитним договором № 7095198, станом на 26.05.2024 заборгованість відповідача за кредитом складає 14154 грн., з яких 5000 грн. - основний борг та 9154 грн. - заборгованість за відсотками. (а.с. 47-48). Також, судом встановлено, що 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає належні права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. (а.с.25-26). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 27.04.2025, підтверджує факт переходу від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу. Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу від 27.05.2024, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 14154 грн. (а.с.27). Про відступлення права вимоги відповідач повідомлявся представниками позивача шляхом надсилання повідомлення на електронну пошту, зазначену при укладені Кредитного договору, окрім того [PERSON] повідомлено, що усі платежі в погашення заборгованості за Договором необхідно здійснювати на користь нового кредитора за вказаними у листі реквізитами (а.с.45). Враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу № 27.05/2024-Ф від 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна», та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» строк дії Договору № 7095198 про надання споживчого кредиту від 22.09.2023 року не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 112 календарних днів з 28.05.2024 по 16.09.2024 в межах строку дії договору, що складають: 5000 грн * 1,99 % *112 календарних днів = 11144 грн. (а.с.49). Згідно рішення №251124/1 від 25.11.2024 найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено на нове - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.18). Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності дост.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтересах позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд робить висновок, що 22.09.2023 виникли договірні відносини між первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №7095198 про надання споживчого кредиту. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримав кредитні кошти (що підтверджено випискою та листом АТ КБ ПриватБанк ) і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до відповідача і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Згідно наданого позивачем розрахунку відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу (погодженого та підписаного при укладенні договору) та не повернув тіло кредиту, відтак у нього виникла перед первісним кредитором ТОВ "Авентус Україна" заборгованість у розмірі 14145 грн., з яких 5000грн - тіло кредиту, 9145 грн. - відсотки нараховані за прострочення виконання кредитних зобов`язань за процентною ставкою 1,99%, що повністю відповідає умовам та строку дії Договору. Окрім того, суд зауважує, що враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (змінено на ТОВ ФК`Фінтраст капітал»), строк дії Договору №7095198 про надання споживчого кредиту від 22.09.2023 не сплив (оскільки становив 360 днів, дата останнього платежу згідно графіку встановлена 16.09.2024), то позивачем було правомірно здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами ще за 112 календарних днів з 28.05.2024 по 16.09.2024 в межах строку дії договору, що складають: 5000 грн * 1,99 % *112 календарних днів = 11144 грн. Тобто, нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та умови кредитного договору, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості вцілому приймається судом, як достовірний, крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договір №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024, заявка №11700 на виконання доручення до Договору №10/12-2024, рахунок на оплату №11700-20/10-2025 від 20.10.2025, актом №11700 прийому-передачі виконаних робіт від 20.10.2025, ордером на надання правничої допомоги та свідоцтвом про право зайняття адвокатською діяльністю адвоката Столітнього М.М. серії КС №9422/10 (а.с.30, 38, 43 46, 50). За положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову у 25298 грн., сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та

Outcome: approved