Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Височанська селищна рада звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] 7974,53 грн. на відшкодування завданої ним шкоди в результаті незаконної порубки дерев, та судовий збір у розмірі 2442,40 грн. В обґрунтування позову зазначають, що 08.04.2025 о 15.00 годині [PERSON] у кварталі номер [NUMBER] Бабаївського лісництва Жовтневого надлісництва філії «Слобожанський лісовий офіс» ДП «Ліси України» самовільно зрізав в лісі чотири сухостійних дерева - три дерева породи клен (діаметром 20 см.) та один клен (діаметром 20 см.). Постановою про накладення адміністративного стягнення № 000516 від 08.04.2025 року, винесеною помічником лісничого Бабаївського лісництва Жовтневого надлісництва філії «Слобожанський лісовий офіс» ДП «Ліси України», [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень. Здійснено розрахунок шкоди, нанесеної внаслідок незаконної порубки дерев, та встановлено, що сума збитків, завданих даним правопорушенням, становить 7974,53 грн, яка добровільно відповідачем не відшкодована і підлягає стягненню у судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від голови Височанської селищної ради О.Мороза надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, про місце, дату та час судового засідання був належним чином повідомлений, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, яке відповідач отримав. Відзив на позовну заяву не подав, заяв і клопотань на адресу суду від нього не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що від Філії «Слобожанський лісовий офіс» ДП «Ліси України» до Височанської селищної ради надійшли копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення вчинене [PERSON] за ст. 65 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 000516 від 08.04.2025 року, складеного майстром лісу обх. №4 Бабаївського лісництва Жовтневого надлісництва філії «Слобожанський лісовий офіс» ДП «Ліси України» Шиховим Олексієм Володимировичем, вбачається, що 08.04.2025 року о 15:00 годині [PERSON] самовільно зрізав в лісі чотири сухостійних дерева, а саме: зрізав три дерева породи клен (діаметром 20 см.) та один клен (діаметром 20 см.), в кварталі № [NUMBER] Бабаївського лісництва Жовтневого надлісництва філії «Слобожанський лісовий офіс» ДП «Ліси України» на землях Височанської селищної територіальної громади. У протоколі про адміністративне правопорушення № 000516 від 08.04.2025 року [PERSON] власноручно написав, що він провину визнає, а нанесені збитки зобов`язується слатити. Постановою про накладення адміністративного стягнення № 000516 від 08.04.2025 року, винесеною помічником лісничого Бабаївського лісництва Жовтневого надлісництва філії «Слобожанський лісовий офіс» ДП «Ліси України», [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень. Внаслідок незаконної порубки дерев [PERSON] заподіяв Державі шкоду, яка згідно з розрахунком шкоди, нанесеної в результаті незаконної порубки дерев, здійсненим згідно Додатку №1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року за № 665, становить 7 974,53 грн. 07.07.2025 року Височанська селищна рада надіслала [PERSON] лист № 02-23/1819 від 03.07.2005 року, в якому йому було запропоновано добровільно відшкодувати шкоду нанесену незаконною порубкою дерев, на рахунок UA238999980333189331000020633, отримувач коштів ГУК Харкiв. обл/СТГ Високий 24062100, код ЄДРПОУ 37874947, банк Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 24062100; Призначення платежу: грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. 21.07.2025 року вищезазначений лист надісланий на адресу відповідача повернувся у зв`язку з закінченням терміну зберігання на пошті. На даний час, [PERSON] добровільно не відшкодував шкоду спричинену внаслідок незаконної порубки дерев. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Стаття 7 ЛК України передбачає, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст. 142 Конституції України, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Згідно ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно зі ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (пункт «е»). Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 105, 107 ЛК України порушення лісового законодавства у виді незаконного вирубування та пошкодження дерев і чагарників тягне для винних у цьому осіб за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Врегульовані вищевказаними нормами наслідки порушення вимог природоохоронного (в т. ч. лісового) законодавства у вигляді обов`язку винної особи відшкодувати заподіяні збитки відповідають загальним положенням Цивільного кодексу України, які визначають поняття та порядок відшкодування збитків. Статтею 22 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, зокрема, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У даному випадку спірні правовідносини щодо відшкодування збитків, заподіяних порушенням лісового законодавства, кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди. Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов`язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже для відшкодування шкоди за правилами ст.1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом вищенаведеної статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду); в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Вказані обставини підлягають встановленню на підставі належних та допустимих доказів, які оцінюються судом в їх сукупності. Надані позивачем докази підтверджують завдання відповідачем державі шкоди в сумі 7974,53 грн. внаслідок незаконної порубки дерев, водночас відповідач не надав суду жодного доказу на спростування доводів позивача. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved