Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вказаний позов, згідно з яким позивач просить стягнути з відповідача: -заборгованість в розмірі 90 000,00 гривень; -понесені судові витрати 2 422,00 гривень. Стислий виклад позиції позивача. 31.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі позивач) та відповідачем за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1402-8173 (надалі за текстом «Кредитний договір»). Позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредит для задоволення особистих потреб. Разом із цим відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 90 000,00 гривень (з урахуванням програми лояльності). Стислий виклад позиції відповідача. [PERSON] належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилася, надала заяву на адресу суду, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Процесуальні дії у справі. 01.12.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 31.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі позивач) та відповідачем за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1402-8173 (надалі за текстом «Кредитний договір»). Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту 18000,00 грн.; - строк кредитування 365 днів; - базовий період* 29 днів; - знижена % ставка 1,45 % в день; - стандартна % ставка 1,45 % в день; Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Однак відповідач порушив свої зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 115965,00 гривень. Водночас позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованою комісією та процентами у загальній сумі 25965,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 90000,00 гривень, з яких: -18000,00 гривень - прострочена заборгованість за кредитом; -72000,00 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з цим, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Як встановлено, між відповідачем та позивачем був укладений Кредитний договір в електронній формі. Щодо укладення договору в електронній формі, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. При цьому, укладання електронного договору та підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19. Разом із цим, судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, однак у свою чергу відповідач свої обов`язки порушив, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої останнім не спростовано. Водночас згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 08 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На підставі викладеного, оцінивши аргументи сторін та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом майнового характеру позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., що стверджується платіжною інструкцією № 4974 від 23.10.2025 року. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплачений ним під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 1211,20 грн слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved