Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Представник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 13200 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 04.06.2025 між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», був укладений електронний договір кредиту №71849461. Відповідно до його умов ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачеві кредит у розмірі 4000 гривень, строком на 30 днів з 04.06.2025 по 03.07.2025, з фіксованою процентною ставкою 0,5%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту; комісія за надання кредиту складає 15,00 % від суми кредиту, що у грошовому виразі складає 600 грн. За порушення строків повернення кредиту договором установлена пеня 4% на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість у розмірі 13200 грн., що складається з наступного: - 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 600,00 грн - сума заборгованості за процентами; - 600,00 грн - сума заборгованості за комісією; - 8000,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою. 16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №16/10/25, яким позивачу передано права вимоги до [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором. Посилаючись на норми ЦК України та умови укладених договорів, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 13200 грн. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів у мережі Інтернет, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та їх змісту. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що 04.06.2025 між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», був укладений електронний договір кредиту №71849461. Відповідно до його умов ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачеві кредит у розмірі 4000 гривень, строком на 30 днів з 04.06.2025 по 03.07.2025, із фіксованою процентною ставкою 0,5%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту; встановлено комісію за надання кредиту в розмірі 15,00 % від суми кредиту, що у грошовому виразі складає 600 грн. За порушення строків повернення кредиту договором установлена пеня 4% на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Отримання коштів у сумі 4000 грн відповідачем підтверджується наданою АТ «Перший український міжнародний банк» випискою про рух коштів за рахунком [NUMBER] . 16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №16/10/25, за яким позивач набув права вимоги до [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором. Дослідивши правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, суд визнає обгрунтованими вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 5200 грн, у тому числі: - заборгованість за тілом кредиту в сумі 400 грн, - заборгованості за процентами в сумі 600 грн, - заборгованості за комісією в сумі 600 грн. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості за пенею в сумі 8000 грн суд відмовляє, з огляду на зміст п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо звільнення позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, дію якого продовжено і він триває до теперішнього часу. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі 8000 грн не підлягає задоволенню. Позивачем заявлено до відшкодування судові витрати, що складаються з оплати судового збору в сумі 2422,40 грн та оплати правничої допомоги в сумі 4500 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування судових витрат, пропорційно частині задоволених позовних вимог - в сумі 2727,01 грн.

Outcome: partial