Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

У листопаді 2025 представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який уточнив в ході судового розгляду, обґрунтувавши свої вимоги тим, що позивач доводилася дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належали: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №1414100000:01:010:1298, розташовані за адресою: [ADDRESS] та інше майно. Земельна ділянка належала сторонам на підставі державного акту на праві спільної сумісної власності без визначення часток. Після смерті чоловіка позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частку будинку та інше майно. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв`язку із тим, що у вказаному державному акті не визначено часток кожного з власників та містяться дописки кульковою ручкою. [PERSON] успадкувала частину земельної ділянки після смерті чоловіка, але позбавлена можливості оформити спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину через вищевказані обставини. Також вказує, що внесення змін до правовстановлюючих документів на земельну ділянку не передбачено діючим законодавством та враховуючі, що частки спадкодавця [PERSON] не визначені та визначити їх вже неможливо, просить визнати право власності за позивачем на вказану земельну ділянку. Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягав на задоволені позову. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, рішення просив винести на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. [PERSON] доводилася дружиною [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.03.1990. Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДН № 046418 від 26.06.2002 [PERSON] та [PERSON] належить земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0529 га на підставі рішення виконкому Слов`янської міської ради від 21.06.2002 року №290, договору дарування від 26.03.2002 року ПУ-951. На вказаному акті запис про співвласника [PERSON] зроблено від руки кульковою ручкою, відомості про частки співвласників також відсутні. З витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку № НВ-9969698202025 від 04.07.2025 вбачається, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , має кадастровий номер № 1414100000:01:010:1298, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площа 0,0529 га належить [PERSON] та [PERSON] , часток співвласників не зазначено. Як вбачається з договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу, 25.03.2002 року реєстровий №748, зареєстрованого Слов`янським КП БТІ 22.05.2002 року реєстровий №12468 книга 40 1/2 ід.частки житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] . Пунктом 1 договору нотаріусом зазначено, що земельна ділянка на якій розташовано вказаний житловий будинок приватизована. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] успадкувала після [PERSON] частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та автомобіль ГАЗ -24 1981 року, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 08.07.2025, зареєстровані в реєстрі за номерами 514, 516. Інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що вбачається з копії спадкової справи № 42/2025 від 07.04.2025, заведеної приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Зубковою А.О. Як вбачається з архівного витязу Слов`янської МВА від 04.08.2023 №1 [PERSON] передана у власність земельна ділянка площею 0.0264 Га, за адресою: [ADDRESS] . Площа земельної ділянки фактично відповідає 1/2 ід.частці всієї земельної ділянки. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.07.2025 нотаріусом відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв`язку з тим, що державний акт на землю містить дописки та вказаним актом не визначені частки співвласників. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. На підставі ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За приписами ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Стаття 63 СК України, передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частинами 2, 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З огляду на викладене, оскільки з правовстановлюючих документів, що були проаналізовані судом раніше, вбачається, що право власності на спірну земельну ділянку виникло під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, то суд приходить до висновку, що вказана ділянка належала останнім у рівних частках по кожному. Згідно ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). За таких обставин, на основі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки позивач прийняла спадщину після померлого чоловіка, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, а внесення змін до правовстановлюючих документів на землю неможливо, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з огляду на їх обґрунтованість та доведеність.

Outcome: approved