Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

В липні 2025 року представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна, в якому просив: 1) визнати спільним майном подружжя [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКНП [NUMBER] ) автомобіль Renault Megane Scenic, 2005 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб.; 2) в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля Renault Megane Scenic, 2005 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб.; 3) стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКНП [NUMBER] ) грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля Renault Megane Scenic, 2005 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб. в розмірі 94645,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 30 травня 1992 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 20.05.2024 року, справа № 525/150/24, шлюб зареєстрований 30.01.1992 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За час перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано автомобіль Renault Megane Scenic, 2005 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб. Вказаний транспортний засіб зареєстрований за відповідачем, що підтверджується довідкою ТСЦ МВС № 5343 № 31/32/5343 від 20.05.2025 року. Після розірвання шлюбу автомобіль RENAULT MEGANE SCENIC, 2005 року випуску об`єм двигуна 1598 см. куб. залишився у користуванні відповідача. Станом на дату подання позову до суду вказаний транспортний засіб знаходиться у одноосібному користуванні [PERSON] . В метою досудового врегулювання спору [PERSON] направила відповідачу претензію про сплату 1/2 вартості транспортного засобу придбаного шлюбі. Однак в позасудовому порядку вирішити дане питання неможливо. Домовленості між сторонами не досягнуто. Залишення автомобіля у спільній власності є недоцільним, встановлення спільно режиму користування автомобілем неможливе, так як після розірвання шлю! [PERSON] та [PERSON] припинили спільне проживання і ведення господарства. Сторони проживають у різних населених пунктах. Стосунки на даний час є конфліктними і можуть розглядатися як такі, що унеможливлюють досягнення згоди з приводу користування спільним автомобілем. Провести експертну оцінку вартості автомобіля Renault Megane Scenic, 2005 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб. немає можливості, оскільки вказав транспортний засіб перебуває у фактичній власності і користуванні відповідача. Середня ринкова вартість аналога автомобіля (ціна продажу) RENAULT MEGANE SCENIC, 2005 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб. станом на 15.05.2025 р який був в експлуатації з 2005 року, згідно довідника «Бюлетень авто товарознавця випуск № 140, складає - 189290,00 грн. На даний момент між позивачем та відповідачем виникла суперечка, щодо поділу вказаного майна, оскільки відповідач відмовляється передати або компенсувати частину вартості, тому позивач змушений звернутися з цим позовом до суду. Ухвалою суду від 17.07.2025 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 64). 31.07.2025 представник відповідача Данильчук Сергій Григорович в інтересах відповідача [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив: 1) вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя об`єднати в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя; 2) в порядку поділу спільного майна подружжя виділити у власність [PERSON] майно загальною вартістю 207500,00 грн., яке перебуває у її володінні, та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: газовий котел ATON Atmo 12,5Е вартістю 17000 грн.; генератор бензиновий 3.2квт вартістю 14000 грн.; холодильник двокамерний вартістю 10000 грн.; морозильна камера вартістю 10000 грн.; машинка пральна автомат вартістю 10000 грн.; мікрохвильова піч вартістю 5000 грн. ; телевізор діагональ 12 дюймів вартістю 2000 грн.; телевізор марки «KIVI» діагональ 32 дюймів вартістю 10000 грн.; компресор повітряний (гараж) вартістю 5000 грн.; зварювальний інвертор вартістю 2000 грн.; бензокоса вартістю 1000 грн.; електродриль вартістю 2000 грн.; шуруповерт вартістю 500 грн.; електролобзик вартістю 1200 грн.; бензопила 3.2квт. вартістю 3000 грн.; велосипед жіночий вартістю 4000 грн.; станок токарний б/у вартістю 40000 грн.; стінка кухонна, яка складається з робочої зони та навісних шаф вартістю 10000 грн.; кутовий диван вартістю 5000 грн.; комод вартістю 3000 грн.; ліжко двоспальне вартістю 4000 грн.; приліжкові тумби 2 шт. вартістю 2000 грн.; шафа-купе трьохдверна вартістю 10000 грн.; вішалка у передпокій вартістю 3000 грн.; диван та 2 крісла вартістю 10000 грн.; стінка у зал вартістю 7000 грн.; шафа чотирьохдверна вартістю 6800 грн.; диван Малютка вартістю 8000 грн.; тумба під телевізор вартістю 2000 грн.; 3) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частини вказаного майна у розмірі 103750,00 грн.; 4) визнати причіп ПАВАМ 112213ЗС, 2019 року випуску, спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] ; 5) припинити право власності [PERSON] на 1/2 частину причепа ПАВАМ 112213ЗС, 2019 року випуску, та визнати право власності за [PERSON] ; 6) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частини ринкової вартості причепа ПАВАМ 112213ЗС, 2019 року випуску, у розмірі 35529,73 грн.; 7) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на сплату судового збору в розмірі 1114,24 грн. та правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. (а.с. 36-41). Ухвалою суду від 01.08.2025 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву від 31.07.2025 та об`єднано зустрічний позов в одне провадження з первісним позовом, справа № 525/749/25 (а.с. 51). Ухвалою суду від 05.11.2025 цивільну справу № 525/749/25 призначено до судового розгляду по суті (а.с. 113). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] за первісним позовом, відповідач та її представник за зустрічним позовом, позовні вимоги за первісним позовом підтримали в повному обсязі та просили задовольнити його на підставі доказів наявних в матеріалах справи, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити в повному обсязі . В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] за первісним позовом, позивач та його представник за зустрічним позовом, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримали в повному обсязі та просили задовольнити на підставі доказів наявних в матеріалах справи, в задоволенні первісного позову просили відмовити в повному обсязі . Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 20 травня 2024 року, справа № 525/150/24, шлюб, зареєстрований 30 травня 1992 року Багачанською Першою сільською радою Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 3, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 20.06.2024 (том 1 а.с. 6). За час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] придбано та знаходиться на час розгляду справи у їхньому володінні наступне майно: 1) транспортний засіб марки RENAULT MEGANE SCENIC, 2005 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб.; 2) ПРИЧЕП марки ПАВАМ 112213С, державний номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації: 09.11.2021, орган реєстрації ТСЦ 5341, ідентифікатор транспортного засобу: [NUMBER] , рік виробництва: 2019; 3) газовий котел ATON Atmo 12,5Е; 4) Генератор бензиновий 3.2 Квт; 5) Холодильник двокамерний; 6) Морозильна камера; 7) Машинка пральна автомат; 8) Мікрохвильова піч; 9) Телевізор діагональ 12 дюймів; 10) Телевізор марки "KIVI" діагональ 32 дюймів; 11) Компресор повітряний; 12) Зварювальний інвертор; 13) Бензокоса; 14) Електродриль; 15) Шуроповерт; 16) Електролобзик; 17) Бензопила 3.2квт.; 18) Велосипед жіночий; 19) Станок токарний бувший у використанні; 20) Стінка кухонна, яка складається з робочої зони та навісних шаф; 21) Кутовий диван; 22) Комод; 23) Ліжко двоспальне; 24) Приліжкові тумби 2 штуки; 25) Шафа-купе трьох дверна; 26) Вішалка у передпокій; 27) Диван та 2 крісла; 28) Стінка у зал; 29) шафа чотирьох дверна; 30) Диван Малютка; 31) Тумба під телевізор, що не заперечується сторонами по справі та приймається судом, як обставини, які визнаються учасниками справи відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Зазначений перелік суд розглядає, як спільне майно подружжя, що підлягає поділу. На час розгляду справ в суді відповідно до узгодженої позиції сторін, зазначене вище майно, а саме: 1) транспортний засіб марки RENAULT MEGANE SCENIC, державний номерний знак [NUMBER] , перебуває у володінні відповідача за первісним позовом [PERSON] . На час розгляду справ в суді відповідно до узгодженої позиції сторін, зазначене вище майно, а саме: 2) ПРИЧЕП марки ПАВАМ 112213С, державний номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації: 09.11.2021, орган реєстрації ТСЦ 5341, ідентифікатор транспортного засобу: [NUMBER] , рік виробництва: 2019; 3) газовий котел ATON Atmo 12,5Е; 4) Генератор бензиновий 3.2 Квт; 5) Холодильник двокамерний; 6) Морозильна камера; 7) Машинка пральна автомат; 8) Мікрохвильова піч; 9) Телевізор діагональ 12 дюймів; 10) Телевізор марки "KIVI" діагональ 32 дюймів; 11) Компресор повітряний; 12) Зварювальний інвертор; 13) Бензокоса; 14) Електродриль; 15) Шуроповерт; 16) Електролобзик; 17) Бензопила 3.2квт.; 18) Велосипед жіночий; 19) Станок токарний бувший у використанні; 20) Стінка кухонна, яка складається з робочої зони та навісних шаф; 21) Кутовий диван; 22) Комод; 23) Ліжко двоспальне; 24) Приліжкові тумби 2 штуки; 25) Шафа-купе трьох дверна; 26) Вішалка у передпокій; 27) Диван та 2 крісла; 28) Стінка у зал; 29) шафа чотирьох дверна; 30) Диван Малютка; 31) Тумба під телевізор, перебуває у володінні позивача по первісному позову [PERSON] . Відповідно до Відповіді № 2295318, власником транспортного засобу марки RENAULT MEGANE SCENIC, державний номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації: 20.11.2021, орган реєстрації ТСЦ 5341, ідентифікатор транспортного засобу: [NUMBER] , значиться [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] (а.с. 153-156). Відповідно до Відповіді № 2295318, власником причепу марки ПАВАМ 112213С, державний номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації: 09.11.2021, орган реєстрації ТСЦ 5341, ідентифікатор транспортного засобу: [NUMBER] , рік виробництва: 2019, значиться [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] (а.с. 153-156). Судом в ході судового розгляду справи роз`яснювалося сторонам по справі, що у разі відсутності узгодженої позиції щодо вартості відповідних об`єктів майна, встановлення ринкової вартості на момент розгляду справи здійснюється судом на підставі відповідної судової експертизи. Клопотання про її призначення до суду від сторін не надходило. В ході судового розгляду, єдиним об`єктом, щодо якого сторони узгодили його вартість, є транспортний засіб марки RENAULT MEGANE SCENIC, державний номерний знак [NUMBER] , узгоджена вартість складає 189290,00 грн. Надані на адресу суду стороною позивача за первісним позовом окремі чеки, накладі та інше (том 1 а.с. 95-96) суд розглядає, як підтвердження того, що вказане у переліку зазначеному вище майно, дійсно існує та придбане в період шлюбу між сторонами. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини перша, четверта статті 65 СК України). Відповідно до частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Таке ж положення містить і ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, згідно з якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Частинами першою, четвертою статті 71 СК України, передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. За нормами ч. 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і статті 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до положень ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускаються лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки спірний транспортний засіб марки RENAULT MEGANE SCENIC, державний номерний знак [NUMBER] , набутий сторонами за час перебування у шлюбі. Отже, спірний транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя. На підтвердження вартості транспортного засобу позивач надала суду довідку про середню ринкову вартість аналога автомобіля RENAULT SCENIC, двигун [NUMBER] , станом 15.05.2025 року, який був в експлуатації з 2005 року згідно довідника «Бюлетень авто товарознавця випуск № 140, складає - 189290,00 грн. (а.с. 7). В судовому засіданні сторона відповідача погодилася з вказаною вартістю спірного транспортного засобу RENAULT MEGANE SCENIC, державний номерний знак [NUMBER] , та не заперечувала щодо можливості грошової компенсації неподільної речі замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно в сумі 94645,00 грн. Відтак, враховуючи те, що транспортний засіб є неподільною річчю, а також з огляду на те, що позивач виявила бажання отримати компенсацію в рахунок передачі своєї частки відповідачу, приймаючи до уваги те, що відповідач не спростував вартість транспортного засобу та погодився на відшкодування грошової компенсації, суд вважає вимоги позивача за первісним позовом про стягнення із відповідача на її користь компенсації в сумі 94645,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо зустрічних позовних вимог від 31.07.2025, то суд зазначає таке. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Системне тлумачення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України дає підстави для висновку, що згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 листопада 2020 року у справі № 662/1069/17. Звертаючись до суду із зустрічними позовними вимогами відповідач за первісним позовом просив в порядку поділу спільного майна подружжя виділити у власність [PERSON] майно загальною вартістю 207500,00 грн., яке перебуває у її володінні, та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: газовий котел ATON Atmo 12,5Е вартістю 17000 грн.; генератор бензиновий 3.2квт вартістю 14000 грн.; холодильник двокамерний вартістю 10000 грн.; морозильна камера вартістю 10000 грн.; машинка пральна автомат вартістю 10000 грн.; мікрохвильова піч вартістю 5000 грн.; телевізор діагональ 12 дюймів вартістю 2000 грн.; телевізор марки "KIVI" діагональ 32 дюймів вартістю 10000 грн.; компресор повітряний (гараж) вартістю 5000 грн.; зварювальний інвертор вартістю 2000 грн.; бензокоса вартістю 1000 грн.; електродриль вартістю 2000 грн.; шуруповерт вартістю 500 грн.; електролобзик вартістю 1200 грн.; бензопила 3.2квт. вартістю 3000 грн.; велосипед жіночий вартістю 4000 грн.; станок токарний б/у вартістю 40000 грн.; стінка кухонна, яка складається з робочої зони та навісних шаф вартістю 10000 грн.; кутовий диван вартістю 5000 грн.; комод вартістю 3000 грн.; ліжко двоспальне вартістю 4000 грн.; приліжкові тумби 2 шт. вартістю 2000 грн.; шафа-купе трьох дверна вартістю 10000 грн.; вішалка у передпокій вартістю 3000 грн.; диван та 2 крісла вартістю 10000 грн.; стінка у зал вартістю 7000 грн.; шафа чотирьох дверна вартістю 6800 грн.; диван Малютка вартістю 8000 грн.; тумба під телевізор вартістю 2000 грн.; 3) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частини вказаного майна у розмірі 103750,00 грн.; 4) визнати причіп ПАВАМ 112213ЗС, 2019 року випуску, спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] ; 5) припинити право власності [PERSON] на 1/2 частину причепа ПАВАМ 112213ЗС, 2019 року випуску, та визнати право власності за [PERSON] ; 6) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частини ринкової вартості причепа ПАВАМ 112213ЗС, 2019 року випуску, у розмірі 35529,73 грн. На обґрунтування вартості вказаного майна сторона відповідача за первісним позовом надала до суду довідку про середню ринкову вартість аналога причепа ПАВАМ 112213ЗС, 2019 року випуску, копію фіскального чеку від 26.09.2006, в якому вказана вартість газового котла ATON Atmo 12,5Е, копію товарного чеку № М21-005820 від 12.08.2012, копію накладної-вимоги № 109741974 від 20.03.2016 на відпуск товару холодильника Атлант, копію товарного чеку № 7 від 10.08.2020 на компресор (а.с. 43, 95-96). Сторонами на заперечується, що перелічене вище майно, придбане ними в період перебування у шлюбі. Тому, відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до Постанови КМ "Про затвердження Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" від 10.09.2003 № 1440, ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу. На час розгляду справи сторонами в судовому засіданні неузгоджена вартість перерахованого майна. Клопотання про призначення відповідної експертизи щодо визначення дійсної вартості вказаного майна позивачем за зустрічним позовом не заявлялося. Майно, перераховане стороною позивача за зустрічним позовом, є неподільним, а тому поділити його в натурі чи виділення рівної частку одному з подружжя не є можливим, разом з тим сторони заперечують щодо виділення частки вказаного в зустрічній позовній заяві майна. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, провадження № 12-80гс20 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, провадження № 14-67цс20 (пункт 82)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, провадження № 12-204гс19 (пункт 63)). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя необхідно відмовити. Зважаючи на висловлену правову позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 23 січня 2024 року, справа № 523/14489/15-ц, провадження № 14-22цс20, суд визначивши певні об`єкти спільним майном подружжя у своїй мотивувальній частині не зазначає вказаний перелік в резолютивній частині судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги за первісним позовом задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 968,96 гривень та 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved