Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] , та [PERSON] , звернулися до суду з позовом до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Великоцепцевицької (нині Антонівської) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Після смерті останньої, відкрилася спадщина на майно, яке складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Великоцепцевицької (нині Антонівської) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку немає можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, якими є державні акти на право приватної власності на землю, які обов`язково необхідно подати в оригіналі державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину. Роз`яснювальними листами Володимирецької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 11.12.2025 в оформленні права власності на спадкове майно за законом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просять позов задовольнити, визнати за ними право власності на спадкове майно за законом та розглянути справу без участі позивачів. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, але надала суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. За нормою п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . За життя [PERSON] , належали земельні ділянки, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельні ділянки серія ЯБ №080800. На час смерті [PERSON] проживала разом із сином [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками №2171 та №2172 від 17.06.2021 року, які видані виконкомом Антонівської сільської ради Вараського району Рівненської області. На випадок смерті та за життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем Великоцепцевицької сільської ради Сівта С.Д., 19.12.2006 року, згідно якого все своє майно заповіла своєму сину [PERSON] . Як спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON] , звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав, відповідно до положень ст. 1269 ЦК України, тобто шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, внаслідок чого, нотаріусом було відкрито спадкову справу, після смерті [PERSON] , що підтверджується витягом зі спадкового реєструта від 04.11.2008. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Також судом встановлено, що за життя [PERSON] , належали земельні ділянки, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельні ділянки серія ЯА №690900. Таким чином після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Також судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] , відкрилася спадщина на майно, яке складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Великоцепцевицької (нині Антонівської) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. На час смерті [PERSON] проживав разом із дружиною [PERSON] , та синами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками №2122 та №2123 від 11.06.2021 року, які видані виконкомом Антонівської сільської ради Вараського району Рівненської області, а тому відповідно до ч.3. ст.1268 ЦК України вважаються такими, що фактично прийняли спадщину. Відповідачка [PERSON] , не претендує на спадщину після смерті чоловіка та взагалі відмовляється від своїх прав на спадкове майно на користь позивачів. Брат позивачів [PERSON] зник безвісті 29.01.2024 року виконуючи військовий обов`язок в захисті свободи та Незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] спадкоємцями та [PERSON] спадкодавцем, підтверджується свідоцтвами про народження позивачів серія [NUMBER] та серія [NUMBER] де їх батьком записаний [PERSON] . Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] , здійснюється за законом, оскільки останній за життя заповіту не залишив, а спадкоємці, які звернулися до суд вважаються такими, що фактично прийняли спадщину оскільки у визначений законодавством термін звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини де їх заяви було прийнято. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 11.12.2025, вбачається, що після смерті [PERSON] , відсутня спадкова справа згідно даних зі Спадкового реєстру. Роз`яснювальним листом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 11.12.2025 в оформленні права власності на спадкове майно за законом позивачам відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Рекомендовано, для реалізації спадкових прав, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказані земельні ділянки, які належали померлому, оскільки відсутні необхідні правовстановлюючі документи. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як зазначено в п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.5 ст. 1268 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України) Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом набувають права на спадкування у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 14 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Порядок розпаювання земель колективних сільськогосподарських підприємств установлено Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року. Згідно п.4-8 Указу розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Відповідно до постанови КМУ «Про затвердження форми сертифікату на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» від 12.10.1995 року № 801, документом, що підтверджує право на пай та його виділення в натурі, є сертифікат, який при вступі у спадщину, серед іншого, надається спадкоємцем нотаріусу. Отже, саме сертифікат засвідчував право власника на земельну частку (пай) і був підставою для виділення земельної ділянки в натурі та отримання правовстановлюючого документу. Видача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Оскільки покійний [PERSON] , за свого життя був власником земельних ділянок, не залишив заповіт, позивачі [PERSON] , [PERSON] , являються спадкоємцями за законом, проте відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки унеможливлює їм оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає позовні вимоги позивачів обґрунтованими та знаходить підстави визнати, що [PERSON] , та [PERSON] , набули право власності на земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст.1258, ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Окрім того відповідач позов визнав, а як зазначено у ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачі не ставлять. На підставі наведеного,

Outcome: approved