Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

ТЗОВ "Кредит-Капітал" звернулося в суд з даним позовом, в якому просять стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 103053334 від 03.02.2023 в сумі 12570 грн. та судові витрати в справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 03.02.2023 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №103053334, відповідно до умов якого відповідач отримав 3 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитними договором. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ "Мілоан" умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в сумі визначеній кредитним договором. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 30.05.2023 між ТОВ "Мілоан" та ТЗОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено Договір відступлення прав вимоги №89-МЛ/Т, за умовами якого ТЗОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Мілоан", в тому числі і до [PERSON] , за кредитним договором № 103053334 від 03.02.2023. Сума заборгованості відповідача становить 12570,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3000 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 9000 грн, прострочена заборгованість за комісією -570,00 грн. 04.11.2025 відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, однак відповідачем заборгованість не погашена. Представник ТЗОВ "ФК" Кредит-Капітал" подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність представника ТЗОВ "ФК" Кредит-Капітал", не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.02.2023 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено кредитний договір про споживчий кредит №10305334 відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 3000,00 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором відповідно до графіку сплати кредитних коштів. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 03.02.2023. Умовами договору визначено пільговий період 15 дні, що завершується 18.02.2023 (проценти протягом пільгового періоду 900,00 грн. за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду), та поточний період 90 днів, що закінчується 19.05.2023 (проценти протягом поточного періоду 8100,00 грн. за ставкою 3,00% від фактичного залишку за кожен день користування кредитом у поточному періоді). Комісія за надання кредиту визначена у сумі 570,00 грн. Позичальник [PERSON] зобов"язується повернути кредит, сплатити комісію і проценти не пізніше дати остаточного погашення (п. 2.4.1 Договору). 03.02.20213 відповідачем [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, у якому викладено істотні умови договору, які за своїм змістом є ідентичними умовам, викладеним у Договорі про споживчий кредит та графіку платежів за договором про споживчий кредит 103053334 від 03.02.2023. Довідкою про ідентифікацію ТОВ "Мілоан" підтверджує, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір № 103053334 від 03.02.2023, ідентифікований. ТОВ "Мілоан" здійснило платіж на користь [PERSON] згідно укладеного договору в сумі 3000 грн. (копія платіжного доручення 58736252 від 03.02.2023). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором у повній мірі не виконав, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 12570,00 грн., яка складається з: 3000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9000,00 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, а також 570,00 грн. прострочена заборгованість за комісією, що підтверджується випискою з особового рахунку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань, або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Ці норми дають банку підстави для дострокового стягнення всієї заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Аналіз указаних норм свідчить, що частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 30.05.2023 між ТОВ "Мілоан" та ТЗОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено Договір відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т, за умовами якого ТЗОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Мілоан", в тому числі і до [PERSON] , за кредитним договором № 103053334 від 03.02.2023. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості ані первісному, ані новому кредитору. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований, умови договору не оспорюються. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку про те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Правнича допомога позивачу надавалася Адвокатським об`єднанням "Апологет" на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 та Акту №Д 87/81 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2025. Вартість послуг згідно Акту №Д 87/81 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.11.2025 та детального опису послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 стосовно боржника [PERSON] складає 8000 грн та полягає у вивченні матеріалів усної консультації клієнта, ознайомленні з матеріалами кредитної справи, погодженні правової позиції клієнта, складанні позовної заяви щодо стягнення заборгованості з [PERSON] . Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, на думку суду розмір заявлених витрат на правову допомогу є підтвердженим. Відповідно до частини першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи принцип пропорційності розподілу судових витрат та з огляду на повне задоволення судом заявленого позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: зі сплати судового збору 2422,4 грн, витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved