Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2026 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ спільно набутого майна було задоволено. Здійснено розподіл спільного сумісного майна подружжя. 28.01.2026 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Братцевої Надії Сергіївни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить винести додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь [PERSON] понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу по вказаній справі в розмірі 5000 грн. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд не вбачав за необхідне викликати сторони для надання додаткових пояснень. У зв`язку з цим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вирішив питання про ухвалення додаткового рішення у справі, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2026 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ спільно набутого майна було задоволено. Здійснено розподіл спільного сумісного майна подружжя. 27.01.2026 року до заяви про ухвалення додаткового рішення, представником позивача - адвокатом Братцевою Н.С. на підтвердження понесених позивачем судових витрат на оплату правничої допомоги додані: акт приймання передачі наданої професійної правової допомоги на загальну суму 5000 грн., без ПДВ від 26.01.2026 року; додаток №1 до Договору(угоди) про надання професійної правової допомоги від 20.08.2024 року; квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № СВ09884576/1 від 26.01.2026 року на суму 5000 грн., платник [PERSON] , отримувач [PERSON] , призначення платежу за надання правової допомоги відповідно договору від 20.08.2024р.; рахунок на оплату професійної правової допомоги №26-01/2026 від 26.01.2026 року на суму 5000грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з позивача понесених витрат на оплату правничої допомоги, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Право на правничу допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України. З вимог ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з вимогами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України). Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно із ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Матеріали справи містять докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн., а саме: - акт приймання передачі наданої професійної правової допомоги на загальну суму 5000 грн., без ПДВ від 26.01.2026 року; - додаток №1 до Договору(угоди) про надання професійної правової допомоги від 20.08.2024 року; - квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № СВ09884576/1 від 26.01.2026 року на суму 5000 грн., платник [PERSON] , отримувач [PERSON] , призначення платежу за надання правової допомоги відповідно договору від 20.08.2024р.; рахунок на оплату професійної правової допомоги №26-01/2026 від 26.01.2026 року на суму 5000грн. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ спільно набутого майна було задоволено, з урахуванням принципу розумності та справедливості, складності справи та витраченого часу, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved