Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «Олександрівське 2020» і просить стягнути з Фермерського господарства «Олександрівське 2020» на його користь заборгованість з орендної плати за 2022-2024 року у розмірі 48059,60 грн., пеню у розмірі 11726,30 грн. індекс інфляції у розмірі 6840,20 грн., три відсотки річних у розмірі 1927,61 грн. та судові витрати понесені позивачем при подачі позову в розмірі 968,96 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що належна йому на праві власності земельна ділянка, кадастровий номер 7422480500:04:020:0004, розташована на території Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області була передана в оренду та фермерським господарством «Олександрівське 2020» на підставі договору № 56 За цим договором сума орендної плати становить 12422,36 грн. Між сторонами 02.01.2023 було укладено додаткову угоду № 2/56, якою внесено зміни до п. 9 Договору, а саме встановлено орендну плату з 2022 року в розмірі 16149 грн. 07 коп. строк внесення орендної плати не пізніші 20 січня, наступного за роком, за який вноситься орендна плата. Всупереч наведеним договорам відповідач не сплатив орендну плату на користь позивача за грудень 2022 року, 2023 та 2024 роки. Позивач вважає, що сума орендної плати за 2023, 2024 роки має бути сплачена відповідачем із врахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель. Також позивач наполягає на застосуванні штрафних санкцій до відповідача, що передбачені договором оренди землі, а саме пені та необхідності стягнення із відповідача суми боргу із врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми. Відповідні розрахунки позивач викладає в своїй позовній заяві. Ухвалою суду від 07.07.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до слухання у відкритому судовому засіданні. Цією ухвалою сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Позивач в судове засідання не з`явився надав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги визнав частково, зазначив, що дійсно Фермерським господарством «Олександрівське 2020» не виконувались умови договору оренди земельної ділянки та не вносилась на рахунок позивача сума орендної плати. Водночас, на думку представника відповідача, позивач не має права за власної ініціативи самостійно змінювати умови договору та обчислювати суму орендної плати із врахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель. Також відповідач наполягає, що сума для розрахунку всіх штрафних санкцій має бути вирахувана не з суми орендної плати, яка вказана в договорі та додатковій угоді, а із суми орендної плати, яку позивач мав би отримати на руки за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 5,7278 га (рілля), кадастровий номер 7422480500:04:020:0004, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 263441. (а.с. 7). 01 листопада 2020 року між позивачем та ФГ «Олександрівське 2020» був укладений договір оренди землі, за умовами якого: орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (земельні ділянки) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована (розташовані) на території Олександрівської сільської ради. Згідно п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка, що належить орендодавцю, з кадастровим номером 7422480500:04:020:0004 загальною площею 5,7276 га, у тому числі рілля 5,7276 га. Згідно п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем щороку у грошовій формі в сумі 12422,36 грн. в тому числі податок з доходів фізичних осіб 2236,02 грн. та військовий збір 186,34 грн., сума до виплати на руки становитиме 10000 грн. 00 коп. Орендна плата вноситься орендарем на банківський рахунок орендодавця, реквізити зазначені у даному договорі у пункті «Реквізити та підписи сторін». Пунктами 10 та 11 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку (земельні ділянки) приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься орендарем не пізніше 20 січня, наступного за роком, за який вноситься орендна плата, що оформляється письмово Також, між позивачам та ФГ «Олександрівське 2020» 02.01.2023 укладено додаткову угоду № 2/56, якою внесено зміни до п. 9 договору, встановлено орендну плату з 2022 року становитиме 16149,07 грн. в тому числі податок з доходів фізичних осіб 2906,83 грн. та військовий збір 242,24 грн., сума до виплати на руки становитиме 13000,00 грн. Відповідач не подав до суду доказів щодо виплати орендної плати позивачу за 2022, 2023 та 2024 роки. Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У частині першій статті 626 ЦК України, визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з вимогами Податкового кодексу України, на орендаря покладено обов`язок ведення звітності по нарахованій та виплаченій орендній платі та стягнення податків при вчиненні зазначених дій. Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно із положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт. Під час розгляду справи суд встановив, що відповідач порушив умови договору оренди землі, укладеного з позивачем, вимоги пункту 9 Договору оренди землі, додаткової угоди № 2/56 та статті 25 Закону України «Про оренду землі» не виконав, оскільки не сплатив позивачу орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки. Водночас суд зазначає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню в частині стягнення із відповідача суми орендної плати за 2023, 2024 роки з врахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель. Як зазначив Верховний суд в постанові від 16 березня 2020 року у справі № 922/1658/19 безпідставним є збільшення розміру орендної плати внаслідок індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, здійснення якої не передбачена ані умовами первісної редакції договору оренди, ані додатковою угодою, оскільки за умовами договору оренди передбачено лише обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексу інфляції, що не є тотожним індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платник орендної плати - орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. При цьому розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4 статті 288 ПК України). Згідно з частинами 5, 7 статті 5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності,. Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами. Крім цього, за змістом статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Аналіз наведених положень ПК України, Закону України "Про оцінку земель" та Закону України "Про оренду землі" дає підстави для висновку, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. ПК України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати. Верховний суд виснував про те, що неможливості автоматичного застосування індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки під час розрахунку орендної плати на підставі положень ПК України. Правовідносини позивача із відповідачем є договірними, та позивач не надав суду доводів та доказів на підтвердження існування у відповідача згідно з умовами договору обов`язку самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством, як підстави для зміни розміру орендної плати незалежно від внесення змін до договору оренди землі. Розмір орендної плати за умовами пункту 10 договору оренди від 01.11.2020 має обраховуватись з урахуванням індексу інфляції, а нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель є безпідставним, оскільки між сторонами не укладено додаткову угоду до договору оренди щодо перерахунку орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі. Зміна нормативної грошової оцінки внаслідок індексації є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичної зміни умов договорів щодо розміру орендної плати. Аналогічну правову позицію Верховного Суду викладено у постановах від 30.03.2018 у справі № 916/3236/16, від 01.10.2018 у справі № 916/3233/16, від 19.12.2019 у справі № 922/1137/19. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про безпідставність застосування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2023 рів в розмірі 1,051 та за 2024 рік 1,12. Отже, з урахуванням того, що відповідачем не було сплачено орендну плату за користування земельною ділянкою позивача за 2022, 2023, 2024 роки то з відповідача має бути стягнення сума орендної плати, визначена в договорі оренди та додатковій угоді до нього № 2/56 від 02.01.2023, тобто 13000,00 грн., 16149,07 грн., 16149,07 грн. відповідно. Разом сума, яка підлягає до стягнення становить 45298,14 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені. Згідно п. 13 договору оренди земельної ділянки від 01.11.2022 у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,05% несплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно розрахунку позивача сума пені станом на момент звернення із позовом до суду становить 11726,30 грн. Однак суд не погоджується із вказаним розрахунком, оскільки він здійснений із врахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель. Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також мають бути задоволені частково та наводить свій розрахунок. Сума пені за прострочення сплати орендної плати за 2022 рік становить: 13000,00 грн.*(30.06.2025 (дата звернення до суду) - 20.01.2023(дата, до якої має бути сплачено платіж за 2022 рік) =892 дні) * 0,05% = 5798,00 грн. Пеня за прострочення сплати орендної плати за 2023 рік становить: 16149,07 грн. (сума орендної плати, яка визначена додатковою угодою) * .(30.06.2025 (дата звернення до суду) - 20.01.2024 (дата, до якої має бути сплачено платіж за 2023 рік) =527 днів) * 0,05% = 4255,28 грн. Пеня за прострочення сплати орендної плати за 2024 рік становить: 16149,07 грн. (сума орендної плати, яка визначена додатковою угодою) * .(30.06.2025 (дата звернення до суду) - 20.01.2025 (дата, до якої має бути сплачено платіж за 2024 рік) =161 день) * 0,05% = 1300,00 грн. Разом сума пені складає 11353,28 грн. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо розрахунку інфляційних витрат на суму боргу, стягнення яких передбачено ст.. 625 ЦК України то суд зазначає, що за 2022 рік сума таких витрат становить 3028,87 грн., як зазначено в розрахунку позивача. За 2023 рік, сума має бути вирахована з розрахунку орендної плати в розмірі 16149,07 грн. індексу інфляції 1,17802 та становить 2874,86 грн. За 2024 рік, сума має бути вирахована з розрахунку орендної плати в розмірі 16149,07 грн., індексу інфляції 1,04367 та становить 705,23 грн. Разом сума складає 6608,96 грн. Три проценти річних мають бути розраховані за формулою наведеною позивачем в позовній заяві, але за основу має бути взята сума орендної плати визначена договором та додатковою угодою без врахування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель, тобто 13000,00 грн. 2022 рік та 16149,07 грн. за 2023 та 2024 роки. Загалам ця сума становить 1866,30 грн. Враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в розмірі 65126,68 грн. з урахуванням висновків суду. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає таке. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У процентному співвідношення позивачу було відмовлено у задоволенні 6,32 % позовних вимог, отже із відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 901,13 грн. (968,96, грн. (968,96*6,32%). Кеpуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК Укpаїни, суд

Outcome: partial