Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 05.12.2025 року представник позивача звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.04.2025 року між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем був укладений кредитний договір №17133-04/2025, який підписано електронним підписом позичальника на суму 6500 грн строком на 120 днів з процентною ставкою 0,90% в день. Кредит надавався у безготівковій формі шляхом його перерахування за реквізитами платіжної карти, реквізити якої надані відповідачем кредитору з метою отримання кредиту. Окрім того, 16.02.2025 року між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем був укладений кредитний договір №35078-02/2025, який підписано електронним підписом позичальника на суму 5000 грн строком на 120 днів з процентною ставкою 0,90% в день. Кредит надавався у безготівковій формі шляхом його перерахування за реквізитами платіжної карти, реквізити якої надані відповідачем кредитору з метою отримання кредиту. В подальшому 29.07.2025 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу № 29072025, у відповідності до умов якого позивач набув право вимоги до боржників у вказаних у реєстрі боржників, зокрема, до боржника [PERSON] за кредитними договорами №17133-04/2025 та № №35078-02/2025 в загальній сумі 19175 грн та 15200 грн відповідно. Окрім цього, 11.12.2024 року між відповідачем та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» був укладений кредитний договір №1757587, у відповідності до вимог якого відповідач отримав у кредит грошові кошти в сумі 3000 грн на строк 345 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0010% річних протягом першого розрахункового періоду та за стандартною процентною ставкою в розмірі 0,0010% річних протягом решти строку кредитування 0,0010% річних протягом першого розрахункового періоду та за стандартною процентною ставкою в розмірі 0,0010% річних протягом решти строку кредитування. При цьому комісія за надання кредиту 25 % від суми кредиту, що становить 750 грн, комісія за обслуговування кредиту 14% від суми кредиту. Однак відповідач свої вимоги за даним договором у повному обсязі не виконав. В подальшому між позивачем та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» 25.07.2025 року був укладений договір факторингу, у відповідності до вимог якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №1757587 в сумі 11280 грн. 04.02.2025 року між відповідачем та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 100111562, згідно з умовами якого відповідач отримав в сумі 3000 грн на строк 345 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 66% річних протягом першого розрахункового періоду та за стандартною процентною ставкою в розмірі 220% річних протягом решти строку кредитування 0,0010% річних протягом першого розрахункового періоду та за стандартною процентною ставкою в розмірі 0,0010% річних протягом решти строку кредитування. При цьому комісія за надання кредиту 6% від суми кредиту, що становить 180 грн, комісія за обслуговування кредиту 7% від суми кредиту. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 28.07.2025 року між позивачем та ТОВ «Мілоан» укладено договір факторингу № 28072025, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги за договором № 100111562 від 04,.02.2025 року, боржником за яким є відповідач у сумі 12329,14 грн. Окрім цього 09.12.2024 року між ТОВ 1 безпечне агентство необхідних кредитів та відповідачем був укладений договір позики № 73624792, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 4000 грн на строк 30 днів з процентною ставкою 0,25% в день, комісія за надання кредиту 15% від суми кредиту, що становить - 600 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж саму суму грошей у день закінчення строку та сплатити відсотки за користування кредитом. 27.03.2025 року ТОВ 1 безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ ФК ЄАПБ уклали договір факторингу №27/03/25 у відповідності до умов якого до ТОВ ФК ЄАПБ перейшло про вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №14 від 26.08.2025 року до вказаного договору до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 13770 грн. Відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав, тому позивач просить стягнути з відповідача загальну заборгованість за договорами в розмірі 71 754,64 грн та понесені судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача у заяві просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, в разі проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження здійснювати такий розгляд без участі представника позивача, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками, днем вручення якої є 27.12.2025 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 09.12.2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою суду від 02.02.2026 року відзив на позов залишено без розгляду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 08.04.2025 року між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №17133-04/2025, за умовами якого відповідач отримав у безготівковій формі на рахунок платіжної картки № [NUMBER] кредит у сумі 6 500 грн на строк 120 днів, з процентною ставкою 0,90% в день, фіксована, яка застосовується в межах строку кредиту та комісія за видачу кредиту в сумі 650 грн. Вказаний договір підписаний [PERSON] електронним підписом Y181 (а.с.9-13). Згідно п. 1.2. кінцева дата погашення кредиту 05.08.2025 року. Згідно п. 3.2. договору сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за видачу кредиту, нарахована неустойка (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Відповідно до п. 3.3 договору, нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку кредитування , зазначеного у п. 1.2 договору. Згідно п. 5.3. у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в графіку платежів товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу. В Додатку №1 до договору зазначений графік платежів, в якому вказано інформацію про дату видачі кредиту 08.04.2025 року, дати платежу 05.08.2025 року, сума кредиту 6 500 грн, процент за користування кредитом в загальній сумі 7020 грн, реальна річна процентна ставка 2572,74 грн, загальна вартість кредиту 14170 грн (а.с.14). Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем електронним підписом W157 та містить ідентичну договору інформацію про умови кредитування (а.с.15-16). В підтвердження перерахування суми кредиту до матеріалів справи наданий лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків на підставі договору між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «УПР» ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 року, згідно якого 08.04.2025 року успішно прийнято платіж в сумі 6500 грн на номер картки [NUMBER] та вказану суму зараховано на вказану картку (а.с.17). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Стар файненс груп» за кредитним договором №17133-04/2025 від 08.04.2025 року за боржником [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 6500 грн - сума за основною сумою боргу, 1345 грн - сума заборгованості за відсотками, 4765 грн прострочені відсотки, 650 грн прострочена комісія, 5915 штраф, оплат всього за договором 500 грн (а.с.18). Крім цього, 16.02.2025 року між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №35078-02/2025, за умовами якого відповідач отримав у безготівковій формі на рахунок платіжної картки № [NUMBER] кредит у сумі 5000 грн на строк 120 днів, з процентною ставкою 0,90% в день, фіксована, яка застосовується в межах строку кредиту та комісія за видачу кредиту в сумі 500 грн. Вказаний договір підписаний [PERSON] електронним підписом [NUMBER] (а.с.20-24). Згідно п. 1.2. кінцева дата погашення кредиту 15.06.2025 року. Згідно п. 3.2. договору сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за видачу кредиту, нарахована неустойка (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Відповідно до п. 3.3 договору, нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку кредитування , зазначеного у п. 1.2 договору. Згідно п. 5.3. у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в графіку платежів товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу. В Додатку №1 до договору зазначений графік платежів, в якому вказано інформацію про дату видачі кредиту 16.02.2025 року, дати платежу 15.06.2025 року, сума кредиту 5000 грн, процент за користування кредитом в загальній сумі 5400 грн, реальна річна процентна ставка 2572,74 грн, загальна вартість кредиту 10900 грн (а.с.25). Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем електронним підписом W917 та містить ідентичну договору інформацію про умови кредитування (а.с.26-27). В підтвердження перерахування суми кредиту до матеріалів справи наданий лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків на підставі договору між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «УПР» ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 року, згідно якого 16.02.2025 року успішно прийнято платіж в сумі 5000 грн на номер картки [NUMBER] та вказану суму зараховано на вказану картку (а.с.28). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Стар файненс груп» за кредитним договором №35078-02/2025 від 16.02.2025 року за боржником [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 4800 грн - сума за основною сумою боргу, 2700 грн - прострочені відсотки, 650 грн прострочена комісія, 7700 штраф, оплат всього за договором 3400 грн (а.с.29-30). 29.07.2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ ФК ЄАПБ було укладено договір факторингу №29072024 (витяг з договору на а.с.32-33). Згідно витягів реєстрів боржників, які є додатком №1 до Договору факторингу №29072025 від 29.07.2025 року, клієнт ТОВ «Стар файненс груп» відступив позивачу право вимоги заборгованостей до боржників, зокрема [PERSON] за договорами №35078-02/2025 від 16.02.2025 та №17133-04/2025 від 08.04.2025 року в розмірі 15200 грн та 19175 грн відповідно (а.с.36,37). 11.12.2024 року [PERSON] та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» уклали договір про споживчий кредит №1757587, у відповідності до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 3000 грн, строком 345 днів шляхом безготівкового переказу на карту [NUMBER] . При цьому, відповідно до п.1.4 договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та обслуговування кредиту, та проценти за користування кредитом 21.11.2025 року (а.с.42-47). Загальні витрати позичальника за кредитом складають 9990 грн. Денна процентна ставка 0,97% (пункт 1.5 договору). Комісія за надання кредиту 750 грн, яка нараховується за ставкою 25% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1. договору). Комісія за обслуговування кредиту за весь строк кредитування 9240 грн, що становить 14% від суми кредиту, що нараховується в перший день кожного наступного розрахункового періоду ( пункт 1.5.2 договору). Згідно п.п.1.5.3,1.5.4 договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010% річних від фактичного залишку кредиту, та становлять за весь строк кредитування 0 грн. Комісія за обслуговування кредиту встановлена п.1.5.2 цього договору кредитування, що включає цілодобове кредиту (кредитної заборгованості) кредитодавцем протягом всього строку розміщення її в особистому надання позичальнику актуальної облікової інформації шляхом заборгованості кабінеті позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої погашення за цим договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації при настанні змін, цілодобове забезпечення переказ можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий безкоштовний для позичальника з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення заборгованості за цим інформування договором, надсилання позичальнику текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, повідомлення, про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні виконанням консультування та надання інформації з питань пов`язаних з обслуговуванням кредиту та цього договору службами підтримки кредитодавця, тощо, яка нараховується кредитодавцем та сплачується позичальником за кожний визначений Графіком платежів розрахунковий період (крім останнього). Договір підписано 11.12.2024 [PERSON] одноразовим ідентифікатором 423807 (а.с.42). В додатку №1 до договору №1757587 від 11.12.2024 року міститься графік платежів за цим договором, в якому зазначена інформація щодо дати видачі кредиту 11.12.2024, дати платежу 21.11.2025 року, кількість днів у розрахунковому періоді всього 345 днів, розрахунковий період 15 днів, чиста сума кредиту 3000 грн, проценти за користування кредитом 0 грн, комісія за надання кредиту 750 грн, комісія за обслуговування кредиту усього за весь строк кредитування 9240 грн (а.с.48). У паспорті споживчого кредиту №1757587 від 11.12.2024 року зазначена інформація ідентична договору (а.с.50-51). Згідно заяви на отримання кредиту № 1757587 підтверджено, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , підтвердив достовірність наданої ним ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» інформації для укладення договору про споживчий кредит №1757587 від 11.12.2024, зокрема платіжна картка позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту № [NUMBER] (а.с.49). Видача відповідачу кредиту в сумі 3000 грн за договором здійснена шляхом перерахування на банківську картку [NUMBER] 11.12.2024 року підтверджується платіжним дорученням №39660819 від 11.12.2024 року, де платником є ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» отримувачем [PERSON] (а.с.53). У відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №1757587, укладеним з відповідачем, зазначено, що 11.12.2024 року було надано кредит в сумі 3000 грн, того ж дня нараховано комісію з оформлення кредиту 750 грн. Нараховано комісії за обслуговування кредиту в розмірі 420 грн протягом 15 розрахункових періодів, нараховано штрафів в порядку п. 4.1 договору 6 разів по 1000 грн. При цьому відповідачем було сплачено комісію за надання кредиту в розмірі 750 грн, комісію за обслуговування кредиту, в тому числі і прострочену сім платежів по 420 грн та один платіж на суму 80 грн та сплачено штраф - один платіж на суму 1000 грн. (а.с.55). 25.07.2025 року між ТОВ«ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ ФК ЄАПБ був укладений договір факторингу 25.07.2025. Згідно пункту 1.1 цього договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі право на одержання яких належить клієнту (витяг з договору а.с.57-58). Згідно пункту 1.2 цього договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні право вимоги. У відповідності до витягу з реєстру боржників від 25.07.2025 року до договору факторингу №25072025 від 25.07.2025 року за боржником [PERSON] рахується заборгованість за договором № 1757587 в загальній сумі 11280 грн, з яких: 3000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 3280 грн заборгованість за комісією за обслуговування, 2860 грн заборгованість за простроченою комісією за обслуговування, 5000 грн неустойка (штраф, пеня), сума заборгованості за відсотками 0 грн. (а.с.61). Судом встановлено, що 04.02.2025 року [PERSON] та ТОВ «Мілоан» уклали договір про споживчий кредит №100111562, у відповідності до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 3 000 грн, строком 345 днів. При цьому, відповідно до п.1.4 договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в дату платежу 15.01.2026 року (а.с.67-72). Комісія за надання кредиту 180 грн, яка нараховується за ставкою 6% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1. договору). Пунктом 1.5.2. договору передбачено, що комісія за обслуговування кредиту за весь строк кредитування 4620 грн, що нараховується за ставкою 7% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду, що встановлені в графіку платежів. Комісія за обслуговування кредиту встановлена п.1.5.2 цього договору кредитування, що включає цілодобове кредиту (кредитної заборгованості) кредитодавцем протягом всього строку розміщення її в особистому надання позичальнику актуальної облікової інформації шляхом заборгованості кабінеті позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої погашення за цим договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації при настанні змін, цілодобове забезпечення переказ можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий безкоштовний для позичальника з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення заборгованості за цим інформування договором, надсилання позичальнику текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, повідомлення, про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні виконанням консультування та надання інформації з питань пов`язаних з обслуговуванням кредиту та цього договору службами підтримки кредитодавця, тощо, яка нараховується кредитодавцем та сплачується позичальником за кожний визначений Графіком платежів розрахунковий період (крім останнього). Згідно п.1.5 загальні витрати позичальника за кредитом складають 9595,35 грн. Денна процентна ставка 0,93%. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, - 66% річних на фактичну заборгованість за кредитом, протягом решти строку кредитування 220 % річних (п. 1.5.3 та п. 1.5.4. договору). Згідно п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] . Договір підписано 04.02.2025 року [PERSON] одноразовим ідентифікатором 976320 (а.с.67-73). В додатку №1 до договору №100111562 від 04.02.2025 року міститься графік платежів за цим договором, в якому зазначена інформація щодо дати видачі кредиту 04.02.2025, дати платежу 15.01.2026 року, кількість днів у розрахунковому періоді 15, чиста сума кредиту 3000 грн, проценти за користування кредитом усього 4795,35 грн, комісія за надання кредиту 180 грн, комісія за обслуговування усього 4620 грн (а.с.73) Видача відповідачу кредиту в сумі 3000 грн за договором №100111562 від 04.02.2025 року здійснена шляхом перерахування на банківську картку [NUMBER] 04.02.2025 року підтверджується платіжним дорученням №99950552 від 04.02.2025 року, де платником є ТОВ «Мілоан», отримувачем [PERSON] (а.с.78). У відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №100111562 від 04.02.2025 року, укладеним з відповідачем, зазначено, що 04.02.2025 року було надано кредит в сумі 3000 грн, того ж дня нараховано комісію за надання кредиту 180 грн, у період з 05.02.2025 року по 19.02.2025 року було нараховано відсотки згідно п. 1.5.3. договору в розмірі 5,42 грн в день, решта строку кредитування нарахування відсотків здійснювалося за ставкою 220% річних від залишкової суми кредиту. Окрім цього первісним позивачем нараховувався штраф за порушення зобов`язання (а.с.80-82). 28.07.2025 року між позивачем та ТОВ «Мілоан» укладено договір факторингу № 28072025, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги за договором №100111562 від 04.02.2025 року, боржником за яким є відповідач у сумі 12329,14 грн, з яких: 2880 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 480 грн сума простроченої заборгованості по кредиту, 2061,48 грн сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 1931,25 грн - сума простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом, 1890 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, 1680 грн сума простроченої заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 5497,66 грн сума заборгованості за неустойкою, що підтверджується витягом з реєстру боржників №3 (витяг з договору на а.с. 84-85, 89). Відповідно до додаткової угоди №3 до Договору факторингу №28072025 сторони ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «ЄАПБ» узгодили, зокрема, викласти реєстр боржників №3 та акт прийму-передачі Реєстру боржників №3 від 28.07.2025 року до договору в новій редакції (а.с.86). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №3 від 28.07.2025 року до договору факторингу №28072025 сторони погодили те, що клієнт ТОВ «Мілоан» передав, а фактор ТОВ ФК «ЄАПБ» прийняв реєстр боржників №3 кількістю 3730 (а.с.87). 09.12.2024 року між ТОВ 1 безпечне агентство необхідних кредитів та відповідачем укладений договір позики № 73624792, згідно якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику власність грошові кошти на погодженої умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язаний повернути по законодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату- проценти від суми позики та комісію за надання кредиту. Сума кредиту - 4000 грн, строк кредиту - 30 днів, процентна ставка в день за користування позикою 0,25%, тип процентної ставки - фіксована, комісія за надання кредиту 15% від суми кредиту в розмірі 600 грн, дата повернення кредиту 07.01.2025, проценти за понадстрокове користування кредитом 4%, пеня 4;, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1186,17%. Вказаний договір був підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 70212 (а.с.96-102). В додатку №1 до договору позики наведена таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно якого дата видачі кредиту 09.12.2024 року, дата платежу 07.01.2025 року, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, сума кредиту - 4000 грн, проценти за користування кредитом - 300 грн (а.с.103). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 73624792 за період з 09.12.2024 по 26.08.2025 року за боржником, яким є [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором загальному розмірі 13770 грн, з яких 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою, 1200 грн - заборгованість за відсотками, 8000 грн пеня, 570 грн комісія. При цьому відповідачем було внесено коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитом в загальному розмірі 3890 грн. Нарахування відсотків здійснювалось за період 09.12.2024 року по 06.05.2025 року (а.с.110-113). 27.03.2025 року між ТОВ1 безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ ФК ЄАПБ був укладений договір факторингу 27/03/25. Згідно пункту 1.1 цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників , сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, відображаються у відповідних реєстрі боржників , складеному за формою згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (витяг з договору на а.с.104-105). Згідно пункту 1.2 цього договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні право вимоги. Згідно додаткової угоди №8 до договору факторингу 27/03/25 від 27.03.2025 року загальна сума прав вимог що відступаються відповідно до реєстру боржників №13 55172205,79 грн, реєстру боржників №14 63062948,64 грн. Дана додаткова угода набирає чинності та дії з дати її підписання уповноваженими представниками сторін та є невід`ємною частиною договору . Положення даної додаткової угоди діють виключно для реєстрів боржників №13 та №14 від 26.08.2025 року (а.с.106). 26.08.2025 року ТОВ 1 безпечне агентство необхідних кредитів передав, а ТОВ ФК ЄАПБ прийняв реєстр боржників №14 до договору факторингу 27/03/25 від 27.03.2025 року, про що сторони уклади акт прийому передачі реєстру боржників (а.с.107). У відповідності до витягу з реєстру боржників №14 від 26.08.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року за боржником [PERSON] рахується заборгованість за договором позики № 73624792 в загальній сумі 13770 грн, з яких: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1200 грн сума заборгованості за відсотками, 8000 грн заборгованість за пенею та 570 грн заборгованість за комісією за надання кредиту (а.с.109). V.Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ЦК України. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ч. 1ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 2статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В п. 1ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Щодо стягнення неустойки. Пунктом 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто, в даному випадку законодавством звільнено позичальника від сплати неустойки(штрафу, пені) за прострочення своїх кредитних(боргових) зобов`язань У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Щодо одноразової комісії за надання та обслуговування кредиту. Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження 14-53цс21) зазначила про таке. Закон № 1734-VIII (ЗУ Про споживче кредитування) у редакції, чинній до 19 жовтня 2019 року (дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг» від 20 вересня 2019 року), до загальних витрат за споживчим кредитом відносив витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини першої статті 1). Цей же пункт з 19 жовтня 2019 року визначив, що до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. В цьому висновку Велика Палата Верховного Суду зауважує, що згідно п. 8 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг» від 20 вересня 2019 року, що набрав чинності 19 жовтня 2019 року і положення якого зберігають свою чинність на день перегляду рішення суду першої інстанції), пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» виклали в такій редакції, згідно якої до загальних витрат за споживчим кредитом відносять витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини першої статті 1). Цими ж змінами починаючи з 19 жовтня 2019 року визначено у частині другій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», що до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що ТОВ «Стар файненс груп» та відповідач уклали договори про надання фінансового кредиту №35078-02/2025 від 16.02.2025 року та №17133-04/2025 від 08.04.2025 року у відповідності до яких відповідач отримала кредити в сумі 5000 грн та 6500 грн відповідно. Остання користувалася кредитами, однак суму кредитів та відсотки за користування кредитом не повернула. Окрім цього, як зазначено у позовній заяві, позивач на підставі договору факторингу№27052025 від 27.05.2025 року набув право грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами. В доведення вказаних обставин позивачем надано суду витяги з реєстрів боржників за договором факторингу від 27.07.2025 року, що укладений між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Старфайненс груп». Однак, сам договір факторингу від 27.02.2025 року укладений між тими ж сторонами за №27022025 в матеріалах справи відсутній, натомість, позивачем до позову надана копія договору факторингу №27022024 від 27.02.2024 року. Відтак, у суду відсутні підстави вважати про перехід права вимоги до боржника, оскільки доказів такого позивачем суду не надано. А отже у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Надалі, судом встановлено, що 11.12.2024 року [PERSON] та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» уклали договір про споживчий кредит №1757587, у відповідності до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 3 000 грн строком на 345 днів. Особливістю даного договору є те, що відсотки за користування кредитом становлять 0 грн за весь строк користування кредитними коштами (п. 1.5.4. договору), натомість встановлено комісію за обслуговування кредиту в розмірі 420 грн на початку кожного розрахункового періоду, який становить 15 днів. Згідно відомостей про щоденні нарахування за договором таку комісію первісний кредитор нараховував протягом 15 розрахункових періодів (6300 грн в загальному). В подальшому право грошової вимоги за договором №1757587 перейшло до позивача, який просив стягнути з відповідача 3280 грн заборгованості за комісією за обслуговування та 2860 грн заборгованості за простроченою комісією за обслуговування кредиту. Перерахування коштів кредиту в сумі 3000 грн на рахунок позичальника підтверджено платіжним дорученням. Відтак, оскільки тіло кредиту не було повернуто в повному обсязі, суд вважає підставним вимогу позивача про стягнення тіла кредиту 3000 грн. Стосовно вимоги позивача про стягнення із відповідача пені в розмірі 5000 грн, то суд вважає, що така до задоволення не підлягає, оскільки суперечить п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які передбачають особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань, зокрема, списання сум неустойки (штрафу, пені) в період дії на території України воєнного стану з 24.02.2022 року по даний час. Окрім цього, в рахунок погашення заборгованості за сумою штрафу первісний кредитор зарахував сплачену відповідачем суму в розмірі 1000 грн, а в рахунок погашення комісії за обслуговування кредиту, в тому числі і простроченої, відповідачем сплачено 3020 грн (7платежів*420грн+80грн). Наведені приписи ЦК України, ЗУ «Про споживче кредитування» прямо не вказують на недійсність умови кредитного договору про встановлення комісії за обслуговування кредиту. Тому суд вважає, що комісія за надання кредиту відповідає умовах договору та підлягає стягненню з відповідача. В той же час, оскільки суд дійшов висновку про необгрунтованість вимоги позивача про стягнення штрафів за кредитом, тому сплачену відповідачем суму 1000 грн слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості за комісією за обслуговування кредиту. Тому заборгованість за комісією становитиме 2280 грн (6300-3020-1000). Також 04.02.2025 року [PERSON] та ТОВ «Мілоан» уклали договір про споживчий кредит №100111562, на суму 3 000 грн, строком 345 днів. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду (15 днів), визначеного графіком платежів, - 66% річних на фактичну заборгованість за кредитом, протягом решти строку кредитування 220 % річних. При цьому, комісія за надання кредиту 180 грн, комісія за обслуговування кредиту за весь строк кредитування 4620 грн, що нараховується за ставкою 7% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду, що встановлені в графіку платежів. Видача відповідачу кредиту в сумі 3000 грн підтверджується платіжним дорученням №99950552 від 04.02.2025 року, де платником є ТОВ «Мілоан», отримувачем [PERSON] . Оскільки боржником в повному обсязі не здійснено повернення суми кредиту, суд вважає підставною вимогу позивача про стягнення з відповідача тіла кредиту в розмірі 2880 грн. Стосовно вимоги позивача про стягнення із відповідача штрафу в розмірі 5497,66 грн, то суд вважає, що така до задоволення не підлягає, оскільки суперечить п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які передбачають особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань, зокрема, списання сум неустойки (штрафу, пені) в період дії на території України воєнного стану з 24.02.2022 року по даний час. У відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №100111562 від 04.02.2025 року, укладеним з відповідачем, окрім нарахування відсотків за користування кредитом, комісії за надання та обслуговування кредиту, первісний кредитор здійснював нарахування штрафів за прострочення зобов`язання з повернення кредиту, з яких 501,98 грн було сплачено боржником. В той же час, оскільки суд дійшов висновку про необгрунтованість вимоги позивача про стягнення штрафів за кредитом, тому сплачені відповідачем кошти в рахунок погашення штрафу за договором слід зарахувати в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, а відтак з [PERSON] слід стягнути відсотки за користування кредитом в розмірі 1559,50 грн (2061,48-501,98). Також до стягнення за вказаним договором підлягає сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту в розмірі 1890 грн. Наведені приписи ЦК України, ЗУ «Про споживче кредитування» прямо не вказують на недійсність умови кредитного договору про встановлення комісії за обслуговування кредиту. Тому суд вважає, що комісія за надання кредиту відповідає умовах договору та підлягає стягненню з відповідача. Окрім цього, 09.12.2024 року між відповідачем та з ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладений договір позики №73624792 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на суму 4000 грн строком на 30 днів, зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 600 грн, шляхом переказу на її банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,25% від суми кредиту за кожен день користування. Отже, за умовами договору, який було підписано [PERSON] строк позики становить 30 днів. Як вбачається із матеріалів справи позичальником не було ініційовано продовження строку надання кредиту, в порядку, передбаченому п.7. договору, та відповідно не було укладено додаткових угод між сторонами з цього приводу. Відтак, на переконання суду, відсотки за користування кредитом в межах строку кредитування 30 днів становитимуть 300 грн (4000грн*0,25%*30днів). Стосовно вимоги позивача про стягнення із відповідача штрафу в розмірі 8000 грн, то суд вважає, що така до задоволення не підлягає, оскільки суперечить п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які передбачають особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань, зокрема, списання сум неустойки (штрафу, пені) в період дії на території України воєнного стану з 24.02.2022 року по даний час. Також, кредитний договір передбачає одноразову сплату комісії за надання кредиту у розмірі 600 грн, яка відповідачем не була погашена в повному обсязі. Наведені приписи ЦК України, ЗУ «Про споживче кредитування» прямо не вказують на недійсність умови кредитного договору про встановлення комісії за надання кредиту. Тому суд вважає, що комісія за надання кредиту відповідає умовах договору та підлягає стягненню з відповідача. Відтак, загальна заборгованість за вказаним кредитним договором мала б становити 4900 грн, з яких: 4000 грн тіло кредиту, 300 грн відсотки за користування кредитом протягом строку кредитування 30 днів та 600 грн комісія за надання кредиту. Окрім цього, за даними розрахунку заборгованості за договором №73624792 від 09.12.2024 року, вбачається те, що [PERSON] вносила кошти в рахунок погашення заборгованості за договором в загальному розмірі 3890 грн. Тому, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1010 грн (4900 - 3890). При цьому, суд не приймає до уваги ні процентну ставку за понадстрокове користування позикою (її частиною) на рівні 4% на день, ні орієнтовну річну процентна ставка 1186,17%, оскільки договором встановлена фіксована процентна ставка, умови договору його сторонами не змінювалися, тому до правовідносин застосовуються положення частини 3 статті 1056-1 ЦК України щодо незмінності фіксованої процентної ставки і неможливості її зміни в односторонньому порядку. Відтак, позов слід задовольнити частково. VІІ. Судові витрати. Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому пропорційно до суми задоволених позовних вимог з відповідача слід стягнути 532,53 гривень судового збору на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1050,1054, ст.3,11,12 Закону України "Про електронну комерцію", та

Outcome: partial