Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що02.05.2024 року відповідач уклав договір споживчого кредиту №1589761у формі електронного документу з використанням електронного підпису із ТзОВ «Слон Кредит» та отримав кредит в сумі 8000грн, який зобов`язувався повернути разом із відсотками згідно умов Договору. ТзОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором; [PERSON] не повернув своєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором. Надалі на підставі Договору факторингу №24122024 укладеного 24.12.2024 року між ТзОВ «Слон Кредит» та ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал», останнє набуло право вимоги за вказаним кредитним договором. Враховуючи порушення зобов`язання за кредитним договором [PERSON] має заборгованість в сумі 47719,99грн, яка складається з наступного: 7999,99грн. - заборгованість по кредиту; 24840грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 14880грн нараховані позивачем проценти за 124 календарні дні; відтак просять присудити стягнути вказану суму в користь товариства та понесені судові витрати, а також витрати на правову допомогу.Крім цього, з посиланням на ч. 10, 11 ст. 264 ЦПК України, просять орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, з наданням останньому роз`яснень, нараховувати інфляційні втрати і 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми. Представником відповідача адвокатом Шелудько О.О. подано до суду відзив, з якого відомо, що відповідач вважає позовні вимоги незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На думку сторони відповідача матеріали справи не містять будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис на договорі належить саме відповідачу; та кож відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно вказаного спірного договору; немає первинної бухгалтерської документації. Сторона відповідача вважає, що позивач не довів, що він має право пред`являти вимогу щодо стягнення заборгованості за вказаним спірним договором, оскільки не надав належних доказів на підтвердження відступлення права вимоги за договором факторингу №24122024 від 24.12.2024, тому заявлені ним позовні вимоги задоволенню не підлягають.Щодо нарахування позивачем процентів за 124 календарні дні у розмірі 14880грн., то позивачем не було доведено належними доказами обґрунтування нарахування відповідачу цієї заборгованості за відсотками.Пред`явлену вимогу про стягнення заборгованості за відсотками вважають завищеною з огляду на кредит в сумі 8000грн. Нарахований позивачем розмір відсотків вважають несправедливим. З приводу стягнення суми інфляційних втрат і 3 % річних, то кредитні відносини між сторонами у даній справі виникли 02.05.2024року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і по даний час, відтак підстави для стягнення з відповідача неустойки відсутні; здійснення таких нарахувань є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то заявлену позивачем вартість такої допомоги у розмірі 10000грн вважають неспівмірною, значно завищеною та такою, що не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості. Підсумовуючи викладене, просять відмовити у задоволенні наведеного позову в повному обсязі. Представником позивача адвокатом Столітнім М.М. подано до суду відповідь на відзив, із якого відомо, що сторона позивача не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві, та вважає їх такими, що не відповідають дійсності тавимогам чинного законодавства. Кредитний договір, укладений між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем, повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладання електронного кредитного договору та процедура укладання електронного кредитного договору детально описана позивачем у позовній заяві. За взаємною згодою, сторони погодили умови договору.Укладаючи кредитний договір, сторони, передбачили у ньому умови нарахування процентів. У період з 02.05.2024 по 24.12.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 720,01грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,01грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 720грн.Детальний розрахунок заборгованості та оплат, здійснених відповідачем, зазначений в Картці обліку Договору (розрахунок заборгованості). Станом на дату укладання Договору факторингу №24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії Договору №1589761 від 02.05.2024 року не закінчився, тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25.12.2024 року по 27.04.2025 року (124 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 14880грн. У даному випадку проценти нараховані у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.4. Договору №1589761 від 02.05.2024 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 39720грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 24840грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у сумі 14880грн).Відповідача належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором. Підсумовуючи представником зазначено, що ні наведений кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, несправедливими чи недобросовісним. Відповідачу нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору.Відтак, представник просить суд позов просить задовольнити у повному обсязі. Представником відповідача долучено до позову додаткові пояснення у справі, в яких містяться посилання на обставини, викладені представником у відзиві. Додатково сторона відповідача просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи, докази понесення яких будуть надані суду у подальшому відповідно до вимог процесуального законодавства. Представником позивача адвокатом Столітнім М.М. подано до суду заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги з урахуванням поданих звернень підтримує у повному обсязі. Представником відповідача адвокатом Шелудько О.О. подано до суду заяву про проведення засідання у вказаній справі без участі сторони відповідача. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5ст.279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. У зв`язку з наведеним і, вивчивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити частковоз наступних підстав: Судом установлено, що 02.05.2024 року між ТзОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір №1589761 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 8000грншляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується листом платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК», строком на 360 днів: з 02.05.2024 року по 27.04.2025 року; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача відбулось через систему РауTech, на підставі укладеного Договору про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 від 06.06.2022 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ "ПЕЙТЕК". ТОВ «ПЕЙТЕК» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, внесене в державний реєстр фінансових установ (рішення від 29.05.2023 №21/990-РК), та отримало Ліцензію Національного банку України. За інформацією в листі ТОВ «ПЕЙТЕК» відповідно до зазначеного договору №1589761 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 8000грн. на платіжну карту [NUMBER] . Отримана інформаціясудом від ПАТ КБ «Приват Банк» в порядку виконання ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області про витребування доказів від 06.11.2025 року засвідчує, що у наведеному банку було емітовано карту на ім`я [PERSON] за вказаним номером. Відтак, отримувачем кредитних коштів в сумі 8000грн є саме відповідач. Із Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту №1589761 від 02.05.2024 року вбачається, що чиста сума кредиту за розрахунковий період з 02.05.2024 року по 27.04.2025р. становить 48320грн, з яких 8000грн сума кредиту за договором, 40320грн - проценти за користування кредитом. Згідно Договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 року, ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право вимоги заборгованості за вищевказаним Договором позики. Із Витягу з реєстру боржників від 24.12.2024р. до Договору факторингута розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] заборгував позивачу за Договором №1589761 36839,99грн, з яких 7999,99грн заборгованість за основною сумою боргу, 24840грн заборгованість за відсотками, 4000грн сума заборгованості за пенею.Також з цього розрахунку відомо, що у період з 02.05.2024р по 24.12.2024р відповідачем здійснено оплату на рахунок первісного кредитора в розмірі 720,01грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,01грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 720грн. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу №24122024 від 24 грудня 2024 року ТОВ «Слон Кредиту» зобов`язується протягом 10(десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті Боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті боржника електронну адресу та/або телефонний номер. Повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №1589761, долучене до позову, підтверджує той факт, що відповідача належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором. Відповідно до п. 1.4. Договору №1589761 строк кредиту 360 днів: з 02.05.2024 року по 27.04.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу №24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії Договору №1589761 від 02.05.2024 року не закінчився. Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТзОВ «ФК «Фінтратс Капітал» за договором №1589761 за 124 календарні дні із 25.12.2024р по 27.04.2025р, тобто до кінцевого терміну дії договору, сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами складає - 14880грн; процентна ставка 1,5%; сума основного боргу, на яку нараховувалась процентна ставка 7999,99грн ( 7999,99 грн * 1,5% = 120 грн*124 календарних дні = 14880грн). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено судом відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитних договорів суду не представлено. Зазначене підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Водночас Законом України №3498-IX від 22 листопада 2023 року було внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування». Цей закон набув чинності 24.12.2023 року. Зокрема, ст. 8 доповнено частиною 5 такого змісту: максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. А Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 17 такого змісту: тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5%.З врахуванням цих змін з 24.12.2023 року до 22.04.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки становив 2,5%, з 23.04.2024 року до 20.08.2024 року - 1,5%, а з 21.08.2024 року - 1%. У цій справі судом установлено, що кредитний договір укладений 02.05.2024р., вже за чинності ЗаконуУкраїни №3498-IX, а відсоткова ставка впродовж всього строку кредитування становила 1,5%. Беручи до уваги наведену норму, розрахунок відсотків за кредитом договором №1589761 у межах кредитного договору повинен становити 33319,95грн (тридцять три тисячі триста дев`ятнадцять гривень дев`яносто п`ять копійок), виходячи із таких розрахунків: -за період із 02.05.2024р до 20.08.2024р процентна ставка мала би становити 1,5% (7999,99*1,5% : 100%*111днів =13319,98грн); -із 21.08.2024р до 24.12.2024р 1% (7999,99 * 1% : 100% *126 днів=10079,98грн); -із 25.12.2024р. по 27.04.2025р 1% (7999,99 * 1% : 100% *124 дні=9919,99грн); 13319,98 + 10079,98 + 9919,99=33319,95грн. За таких обставин суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та стягнення із відповідача заборгованості за Договором №1589761 в сумі 41319,94грн, з яких 7999,99грн сума кредиту за договором, 33319,95грн проценти за користування кредитом за увесь період строку дії договору (сума розрахованих процентів первісного кредитора 23399,94грн та 9919,99грн розрахунок суми процентів позивачу за 124 календарні дні строку дії кредиту, згідно врахованих норм). Також позивач просить присудити стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10000грн. На підтвердження понесених витрат суду надано: копію договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024р., копію заявки на виконання доручення до договору №10/12-2024, копія акту приймання-передачі наданих послуг на суму 10000грн; копію рахунку на оплату, копію ордера представника; копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц. Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням категорії справи, яка є малозначною, обсягу наданої правничої допомоги адвокатом, беручи до уваги те, що розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також доводи сторони відповідача, які викладені у відзиві та додаткових поясненнях щодо правової допомоги,суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000грн., що є співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи. Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2422,4грн, що підтверджено наданою позивачем платіжною інструкцією №4051 від 08.05.2025р. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2107,48грн (41319,94грн х 100% : 47719,99= 87%; 2422,4грн. х 87% = 2107,48грн). Щодо присудження до стягнення суми інфляційних втрат і 3% річних, то в даних спірних правовідносинах суд відзначає наступне: Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Пунктом 3 частини першої статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час. У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 2 травня 2025 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час, тому положення частини 2 статті 625 ЦК України до відповідача не можуть бути застосовані. Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Згідно ч. 11 ст. 265 ЦПК України, остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи та відповідно до вимог чинного законодавства. Отже, беручи до уваги наведені обставини та нормативні вимогисуд доходить висновку, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, задоволенню не підлягають.

Outcome: partial