Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

22.03.2023 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, у якій просить змінити спосіб та розмір стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 17.08.2016 року у справі № 698/482/16-ц задоволено її позов, стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1200 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, тобто з 16.06.2016 року і до повноліття сина. Вказує, що розмір аліментів у сумі 1200 грн., який визначений судом ще у 2016 році є недостатнім станом на 2023 рік для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не відповідає мінімальному розміру аліментів на одну дитину відповідного віку встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік». Таким чином, задля забезпечення інтересів дитини та у зв`язку з тим, що важка економічна ситуація у країні збільшила вартість витрат на дитину, що прожитковий мінімум на дитину збільшився, то вона вимушена звернутися до суду з позовом про зміну способу та розміру аліментів для того, щоб мати можливість створювати достатній життєвий рівень для своєї дитини. Враховуючи викладене, просить змінити раніше встановлений рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 17.08.2016 року (справа № 698/482/16-ц) спосіб та розмір стягнення аліментів на утримання дитини та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 29.03.2023 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Ухвалою суду від 30.05.2023 року клопотання відповідача [PERSON] задоволено. Зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача в умовах воєнного стану у Збройних Силах України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Ухвалою суду від 08.12.2025 року провадження у зазначеній цивільній справі поновлено. Продовжено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 25.12.2025 року. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило у зв`язку із чим, суд, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. На даний час дитина проживає з позивачкою, коштів стягнутих за рішенням суду у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. не вистачає на забезпечення потреб малолітньої дитини. Відповідно до приписів ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Крім того, ст. 192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Таким чином, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України). Аналіз положень ст. 192 СК України свідчить про те, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143 цс 13 і ця судова практика є незмінною. Частиною 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивачка скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивачка бажає скористатися такою можливістю. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 12.11.2015 року виконавчим комітетом Ямпільської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 17.08.2016 року у справі № 698/482/16-ц стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1200,00 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, тобто з 16.06.2016 року і до повноліття сина. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для зміни способу та розміру стягнення аліментів та стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. За змістом ч. 1 ст. 8 «Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Тлумачення ст. 192 СК України дозволяє констатувати, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», з 01 січня 2026 року установлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги [PERSON] щодо зміни способу та розміру стягнення аліментів, яка відповідає положенням СК України та інтересам малолітньої дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. З урахуванням наведеного суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , має бути змінений шляхом зміни способу їх присудження з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), а саме з 1200 грн. на 1/4 частки усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи наведене позов підлягає задоволенню. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зміна розміру раніше стягнутих аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до приписів до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн., від сплати якого позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на оплату правової допомоги позивачкою надано розрахунок витрат на правничу допомогу від 22.03.2023 року у розмірі 800,00 грн., згідно договору про надання правничої допомоги з адвокатом Колісником С.М. та квитанцію до прибуткового касового ордера № 33 від 22.03.2023 року. З огляду на наведене, беручи до уваги те, що позивачкою не надана суду копія договору про надання правничої допомоги від 22.03.2023 року, на який вона посилається в розрахунку витрат, суд доходить висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні вимоги у стягнення з відповідача на користь позивачки понесенх витрат на оплату правової допомоги у розмірі 800,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved