Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

14 листопада 2025 року [PERSON] , звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] (вхідний №46086/25, а.с.1-2). Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 17 лютого 2007 року сторони уклали шлюб, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області. За час спільного проживання, у сторін народилося двоє дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як стверджує позивач у мотивувальній частині позовної заяви, останнім часом відносини між сторонами стали погіршуватися. Відповідач став непривітним, знервованим, що негативно позначається не тільки на шлюбі, а і на дітях. Позивач неодноразово намагалася спілкуватися з відповідачем з метою збереження сім`ї, але зміни були тимчасовими, що спонукає до припинення шлюбних відносин. Підсумовуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений 17.02.2007 з відповідачем [PERSON] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 09 год 00 хв 26 грудня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.24-25). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2025 року відкладено розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до 08 год 50 хв 28 січня 2026 року у зв`язку з відсутністю у діях відповідача повторності (ч.4 ст.223 ЦПК України), з якою законодавець пов`язує можливість ухвалення заочного рішення за умови відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи (п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України). Водночас у пункті 3 резолютивної частини ухвали від 28.01.2026 судом роз`яснено відповідачу наслідки повторної неявки, передбачені ч.4 ст.223 ЦПК України, а саме: суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (а.с.60). У визначений судом день та час позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик у судове засідання на адресу місця проживання, що вказана у вступній частині позовної заяви, що повернулася до суду з підстав: адресат відсутній за вказаною адресою, що є належним повідомлення учасника справи про день, час та місце розгляду справи в розумінні п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.65). Водночас представник позивача [PERSON] адвокат Мельніченко А.М., 27.01.2026 через канцелярію суду, подала заяву, в якій виявила волю на розгляд справи без участі позивача та позовні вимоги підтримала повністю (вхідний №3339/26, а.с.67). Відповідач [PERSON] у судове засідання 28 січня 2026 року о 08 год 50 хв повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку з цим, 28 січня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») та відповідач [PERSON] 17 лютого 2007 року уклали шлюб, який у цей же день зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №188, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.02.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області (а.с.4). Перебуваючи у шлюбі, в сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області (а.с.18), та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції (а.с.19). Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків. Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що немає згоди позивача на продовження шлюбу з відповідачем. Водночас відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не подав до суду заяви про надання строку на примирення, тобто не виявив волі на продовження перебування у шлюбі з позивачем. Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що надалі спільне життя позивача та відповідача та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди одного із них (у конкретному випадку позивача) на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і надалі спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки представник позивача [PERSON] адвокат Мельніченко А.М. у заяві про розгляд справи у відсутність цього учасника справи від 27.01.2026 (вхідний №3339/26, а.с.67), виявила волю, щоб позивач надалі іменувалася прізвищем « [PERSON] », тому суд,

Outcome: approved