Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

30.05.2025 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором від 26.08.2021 № 0384/980/2016873/21 у розмірі 35 981,77 грн, а також судові витрати. Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Логвіна Т.В. ухвалою від 02.06.2025 прийняла позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та відкрила провадження у справі; установила сторонам строк для подачі суду заяв по суті справи, визначених частиною другою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України). 07.08.2025 суддю [PERSON] звільнено з посади судді Деснянського районного суду м. Чернігова відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 07.08.2025 № 1654/0/15-25. На підставі рішення зборів суддів Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.08.2025 № 6 справа передана до канцелярії суду для призначення повторного автоматизованого розподілу в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2025 справа визначена для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова Супруну О.П. Суддя Супрун О.П. ухвалою від 04.09.2025 прийняв до свого провадження та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 04.11.2025. 04.11.2025 розгляд справи відкладено на 29.01.2026, у зв`язку з неявкою відповідачки. У судове засідання, призначене на 29.01.2026, сторони повторно не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка відзиву не подала. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до статті 223 ЦПК України. За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, 26.08.2021 [PERSON] попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, у тому числі положеннями договорів та усіх додатків до них, підписала власноруч Заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» № 0384/980/2016873/21, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті Банку www.otpbank.com.ua (а.с. 9-11). Зі змісту Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0384/980/2016873/21, позичальниця погодилася оформити поточний (картковий) рахунок та електронний платіжний засіб зі встановленням кредитної лінії; валюта рахунку: UAN; тип картки: VISA Platinum payWave; номер карткового рахунку: IBAN [NUMBER] ; тарифний пакет: стандартні тарифи (пункт 1 Заяви-анкети, а.с. 9 зворот). Як убачається з тексту вказаної Заяви-анкети, банк установлює до картки кредитну лінію (безготівковий кредит) в національній валюті на споживчі цілі. Розмір фіксованої процентної ставки становить 36 % річних, а впродовж пільгового періоду 0,01 % річних. Крім того, позичальницею підписано паспорт споживчого кредиту, у якому, зокрема, зазначено: тип кредиту, ліміт кредиту 10 000,00 грн (з можливістю збільшення), строк кредитування 36 місяців (з правом пролонгації), а також інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (а.с. 12). На виконання умов указаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало, шляхом відкриття карткового рахунку на їм`я відповідачки та встановлення до нього кредитного ліміту. Згідно виписки з карткового рахунку [PERSON] було використано кредит в загальному розмірі 21 484,77 грн (а.с. 54-63). За час користування кредитними коштами відповідачка також здійснила поповнення карткового рахунку на загальну суму 33 467,85 грн, останній платіж від 28.06.2022 на суму 0,65 грн, що доведено випискою. Однак, у зв`язку з істотним порушенням [PERSON] умов договору, за рахунком останньої виникла заборгованість у сумі 35 981,77 грн, яка складається з: 21 484,77 заборгованість по тілу кредиту, 14 497,00 грн заборгованість по відсотках і комісії. На підтвердження вказаної суми боргу в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за договором № 0384/980/2016873/21 від 26.08.2021 00:00:00 картковий рахунок [NUMBER] UAN про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту 3240604186 [PERSON] станом на 20.09.2024 (а.с. 16-53). 20.09.2024 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 01.02-24/24, відповідно до якого АТ «ОТП БАНК» відступило на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за Договором кредиту № 0384/980/2016873/21 від 26.08.2021, укладеному між АТ «ОТП БАНК» та відповідачкою по справі [PERSON] (а.с. 64-69). Підстави заміни кредитора у зобов`язанні регламентовані статтею 512 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги). У свою чергу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підставі частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами частини першої статті 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до частини першої статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт переходу прав вимоги до [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі; кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачкою були допущені порушення укладеного договору з первинним кредитором, унаслідок чого утворилась заборгованість з погашення суми боргу та процентів за користування грошовими коштами. Після укладення договору факторингу права вимоги повернення боргу набув позивач по справі, який має право на стягнення боргу в судовому порядку. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню понесені судові витрати у виді витрат по оплаті судового збору в розмірі 2 422,40,00 грн. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved