Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 03.12.2025 звернулося до суду із вказаним позовом. Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Договором про споживчий кредит №8804777 від 06.10.2022 у розмірі 24121,58 грн, судові витрати (судовий збір і витрати на правничу допомогу 8000 грн). Вимоги позову обґрунтовано тим, що 06.10.2022 відповідач та ТОВ «Мілоан» уклали Договір про споживчий кредит №8804777 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Цей договір складається із Правил та індивідуальної частини з додатками №1 та №2. За умовами договору відповідачу було надано кредит у розмірі 15000 на умовах строковості, платності, сплати комісії за надання кредиту. Позичальник виконав зобов`язання, надав грошові кошти у кредит. Відповідач не виконав умови договору. Станом на дату подання позову заборгованість становить 24121,58 грн, а саме за тілом кредиту 4500, за процентами 18571,58 грн, за комісією 1050 грн. 26.06.2023 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги №99-МЛ. Відповідно до умов Договору відбулося відступлення права вимоги і за Договором про споживчий кредит №8804777 від 06.10.2022. За клопотанням позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду ухвалою суду витребувано докази із АТ «Універсал Банк». 16.01.2026 надано витребувану інформацію. Відзив не подано. Позивач клопотав розглядати справу без участі його представника. Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Позивач надав доказ направлення відповідачу копії позовної заяви із додатками. Судова повістка, направлена за місцем реєстрації відповідача, не вручена одержувачу через відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідач не з`явився, причин неявки не повідомив, заяв не надходило. Тому, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані позивачем письмові докази, суд вирішив наступне. Суд встановив, що 06.10.2022 відповідач [PERSON] уклав із ТОВ «Мілоан» (кредитор) Договір про споживчий кредит №8804777. Договір укладено та підписано у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Цей договір є договором приєднання та зміст Договору становлять сам Договір та Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан». Відповідно до умов Договору про споживчий кредит №8804777 (індивідуальна частина), копія якого надана суду, кредитор надає відповідачу грошові кошти у розмірі 15000 на засадах строковості (загальний строк 105 днів, пільговий період 15 днів (до 21.10.2022), поточний період 90 днів, дата остаточного погашення заборгованості 19.01.2023), поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти, сплатити комісію та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту. Умовами договору встановлено комісію за надання кредиту у розмірі 1050 грн одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового період 1575 грн за ставкою 0,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 40500 грн, за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування протягом поточного періоду. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] (пункт 2.1 Договору). Умовами договору встановлені підстави та порядок пролонгації строку кредитування, сплата комісії за пролонгацію та розмір і порядок нарахування процентів у зв`язку із пролонгацією. Пунктом 2.3.1. Договору обумовлено, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах у порядку, визначеному умовами договору. На підтвердження виконання обов`язку переказати кредитні кошти на картковий рахунок позичальника позивач надав Платіжне доручення від 06.10.2022 про перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , призначення платежу кошти згідно договору №8804777. Крім того, АТ «Універсал Банк» надав суду офіційну інформацію про те, що на ім`я [PERSON] Банк емітував платіжну картку № [NUMBER] . За період із 06.01.2022 по 09.01.2022 на цю платіжну картку було зарахування коштів у сумі 15000 грн. Тому суд вважає доведеною ту обставину, що кредитодавець виконав свій обов`язок за Договором про споживчий кредит №8804777 та перерахував позичальнику кредитні кошти у сумі 15000. Досліджені в ході судового розгляду наявні у справі докази на переконання суду у своїй сукупності є достатніми для підтвердження тієї обставини, що відповідач на підставі Договору кредиту № 8804777 отримав у користування кредитні грошові кошти та допустив прострочення грошових зобов`язань із повернення кредиту, сплати комісії та сплати процентів за користування грошовими коштами. Достовірність цих доказів не викликає у суду сумнівів. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за Договором про споживчий кредит банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за Договором про споживчий кредит застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі. Договір про споживчий кредит, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач стверджує, що Позичальник порушив строки погашення тіла кредиту та сплати процентів і комісії. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам Договору про споживчий кредит та підтверджується документами наданими разом з позовною заявою. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість позичальника за договором кредиту становить 24121,58 грн, а саме за тілом кредиту 4500, за процентами 18571,58 грн, за комісією 1050 грн. Суд пересвідчився, що право вимоги до позичальника [PERSON] за Договором про споживчий кредит перейшло до Позивача. До позову додано належні та допустимі письмові докази про те, що 26.06.2023 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги №99-МЛ. Відповідно до умов Договору відбулося відступлення права вимоги і за Договором про споживчий кредит №8804777 від 06.10.2022 (Договір відступлення прав вимоги №99-МЛ, додаткова угода №1, витяг з Реєстру боржників, копія акту приймання-передачі Реєстру боржників, платіжне доручення до Договору відступлення прав вимоги, досудова вимога про погашення кредитної заборгованості). Сукупність цих доказів є достатньою, а їх достовірність не викликала у суду обґрунтованих сумнівів. Тому, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. За подання позовної заяви майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що є судовими витратами позивача, які суд вирішує стягнути на його користь із відповідача у зв`язку із задоволенням позову. Позивач заявив про понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. На підтвердження подано Договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, Акт наданих послуг №Д/9270 від 12.11.2025, Детальний опис наданих послуг та кількість затрачених годин. Згідно п.2.3 Договору, вартість наданих послуг за одну Кредитну справу становить 8000 грн. Згідно пункту 6 Акту наданих послуг, клієнт зобов`язаний перерахувати суму на рахунок Виконавця протягом року з дня підписання Акту. Надані документи підтверджують, що позивач зобов`язаний оплатити 8000 грн за надані правничі послуги у справі за позовом до [PERSON] . Суд констатує, що правничі послуги, надання яких підтверджено Актом та Детальним описом, - пов`язані з розглядом даної справи, вартість послуг визначена умовами Договору. Проте, розмір витрат на оплату послуг адвоката є явно неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт і наданих послуг; із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; із ціною позову. Ціна позову не перевищує восьми прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 2025 рік, справа є незначної складності та розглядалася у спрощеному позовному провадженні, представник позивача не брав участі у судовому засіданні, адвокат має договір на тривале представництво інтересів позивача у справах про стягнення заборгованості за кредитними угодами, а тому виконані адвокатом роботи та надані послуги є напрацьованими та шаблонними, що значно скорочує витрати часу та обсяг робіт. Вимоги частини 4 ст.137 ЦПК України не дотримано. Тому суд вирішив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та визначити до розподілу 4000 грн витрат позивача на правничу допомогу. На підставі викладеного, згідно ст.ст.19, 27, 83, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved