Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Акціонерне товариство «ОТП БАНК» в особі представника Гнипа В.В. звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 53859,00 грн., а також судових витрат. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 07.12.2018 між [PERSON] (Позичальник) та АТ «ОТП БАНК» (Кредитодавець) було укладено Кредитний договір № 2021755026_CARD. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах визначених в графіку платежів відповідно до Додатку №1. Умови Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Як наслідок, станом на 08.09.2025 заборгованість Позичальника за Кредитним договором № 2021755026_CARD, становить 53859 грн., а саме: - непрострочене тіло кредиту: 19789,15 грн.; - сума непрострочених відсотків: 2692,42 грн.; - прострочене тіло кредиту: 25710,85 грн.; прострочені відсотки по договору: 5666,58 грн.; - Пеня: 0 грн., що підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Випискою по особовому рахунку. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08.10.2025р. справу передано за підсудністю на розгляд до Рівненського районного суду Рівненської області. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 20.11.2025р. позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15.12.2025р. після усунення позивачем недоліків позовної заяви, вказаний позов прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, в позовній заяві представник позивача просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, 03.02.2026р. подала заяву вх.№1983, в якій просить розглядати справу без її участі; вказує, що позов визнає і просить його задоволити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 07.12.2018 між [PERSON] (Позичальник) та АТ «ОТП БАНК» (Кредитодавець) було укладено Кредитний договір № 2021755026. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредит видається Позичальнику у розмірі 10797,00 грн. на придбання Товару у Продавця ТОВ «ДІЄСА» (код ЄДРПОУ 36483471); строк, на який надається Кредит, визначено Графіком Платежів. У п.1.2. Кредитного договору вказано, що протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Згідно із п. 1.3. Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником Ануїтетних Платежів. Відповідно до Графіку платежів за договором споживчого кредиту №2021755026, що є додатком №1 до вказаного договору, [PERSON] зобов`язалася сплачувати суму кредиту та проценти за користування ним у період з 07.12.2018р. по 07.12.2020р. шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі, визначеному цим Графіком платежів. На підтвердження факту придбання відповідачкою [PERSON] товару у продавця ТОВ «ДІЄСА» позивачем подано товарний чек №003000009242748 від 07 грудня 2018 р. на загальну суму 12797,00 грн., а також Специфікацію до Кредитного договору та видаткову накладну № 3000009242748 від 07 грудня 2018р. Отже, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання Позичальнику коштів у кредит на придбання Товару у Продавця ТОВ «ДІЄСА» відповідно до п.1.1. Кредитного договору. Згідно із розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 2021755026 від 07.12.2018 р., станом на 23.04.2025 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «ОТП БАНК» становить 53859,00 грн. Також наявність заборгованості відповідачки перед АТ «ОТП БАНК» підтверджується Звітом-рахунком за період з 10.12.2018р. по 23.04.2025р. по рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , у якому відображено боргові зобов`язання за кредитом (без урахування відсотків за користування) станом на 18.06.2025р. у розмірі 53859,00 грн. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно дост.1054ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець)зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові урозмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з cт. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що у сторони, яка порушила зобов`язання існує юридичний обов`язок припинити порушення та відшкодувати його наслідки таким чином, щоб, наскільки це можливо, відновити ситуацію, яка існувала до порушення (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції». Крім того має існувати чіткий причинно-наслідковий зв`язок між матеріальною шкодою, яка вимагається заявником, і порушенням Конвенції (див. рішення у справі «Куріч та інші проти Словенії». Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. У ст.1073 ЦК України, визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. У заяві [PERSON] за вх.№1983 від 03.02.2026 р. вказується, що відповідачка визнає позов та просить його задоволити. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № 2021755026 від 07.12.2018 р., яка станом на 08.09.2025 р. становить 53859,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на положення ч.1 ст.142 ЦПК України, суд уважає, що позивачу слід повернути 1211,20 грн. судового збору, які становлять 50% від суми сплаченого судового збору.

Outcome: approved