Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

В червні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в поряду суброгації в розмірі 66 397 грн. 50 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ними укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №FA-00137851. Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу марки Mercedes Benz, номерний знак [NUMBER] . 23 червня 2021 року о 20 год. 26 хв. в м. Дніпро по вул. Перемоги районі електроопори 155 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу марки Mercedes Benz, номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу марки Geely, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2021 року останню визнано винною у спричиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Власник застрахованого транспортного засобу марки Mercedes Benz, номерний знак [NUMBER] звернувся до страхової компанії щодо виплати страхового відшкодування та на підставі страхового акту, а також розрахунку страхового відшкодування власнику було виплачено 66 397 грн. 50 коп. страхового відшкодування, які просять стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою від 09 серпня 2024 року відкрито загальне провадження у справі з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою від 23 жовтня 2024 року по справі було призначено транспортно товарознавчу експертизу. Ухвалою від 28 січня 2025 року у справі було поновлено судовий розгляд. Ухвалою суду від 20 травня 2025 року по справі було призначено повторну транспортно товарознавчу експертизу. 5 вересня 2025 року у справі було поновлено судовий розгляд через несплату коштів за проведення експертизи. 10 грудня 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» подало до суду свої додаткові пояснення в яких вказують, що [PERSON] було відмовлено у врегулюванні спору в досудовому порядку. Сума виплати страхового відшкодування була погоджена на підставі рахунку СТО №59 від 25 червня 2021 року. 15 грудня 2025 року представником [PERSON] подано до суду свої заперечення в яких вказують, що рахунок- фактура №59 від 25 червня 2021 року є неналежним для підтвердження розміру збитків. Також вказують,що виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем на підставі документа, який не є первинним бухгалтерським документом, за товар, який не можливо ідентифікувати, без належної перевірки відповідності встановлених деталей нормативам заводу виробника. Ухвалою від 21 січня 2026 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, однак представником подано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явились, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, проти чого позивач не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що власником транспортного засобу марки Mercedes Benz, номерний знак [NUMBER] є ТОВ «Д ТРАНС», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу ПК/21 від 15 березня 2021 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та ТОВ «Д Транс», вигодонабувач Акціонерне товариство «ОТП Банк», було застраховано транспортний засіб марки Mercedes Benz, номерний знак [NUMBER] , що сторонами не оспорювалось. 23 червня 2021 року о 20 год. 26 хв. в м. Дніпро по вул. Перемоги районі електроопори 155 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу марки Mercedes Benz, номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу марки Geely, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 23 червня 2021 року ТОВ «Д Транс» звернулось до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» із заявою про настання страхового випадку із застрахованим транспортним засобом марки Mercedes Benz, номерний знак [NUMBER] (а.с.17). Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2021 року [PERSON] визнано винною у спричиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, вказана обставина сторонами не оспорювалась. 25 червня 2021 року представником страхової компанії було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) марки Mercedes Benz, номерний знак [NUMBER] (а.с. 10), що належить ТОВ «Д ТРАНС» де зазначено наступні пошкодження: ліва частина диск заднього колеса, задня частина - задній лівий ліхтар. Згідно рахунку №59 від 25 червня 2021 року ФОП [PERSON] для ТОВ «Д ТРАНС», вартість ремонтних робіт транспортного засобу марки Mercedes Benz, номерний знак [NUMBER] склала 76 165 грн. 20 коп. Відповідно до ремонтної калькуляції №17516/01/2 від 8 липня 2021 року вартість диску колеса 3 Л :463 401 0400 7Х17 склала 72 880 грн. 74 коп. Відповідно до страхового акту №22971/01/921 від 17 серпня 2021троку сума страхового відшкодування за подією від 23 червня 2021 року за участю транспортного засобу марки Mercedes Benz, номерний знак [NUMBER] склала 66 397 грн. 50 коп. При цьому, вигодонабувачем за договором страхування було зазначено АТ «ОТП Банк», останні листом від 13 серпня 2021 року (а.с. 9) прийняли рішення щодо виплати страхового відшкодування на рахунок ФОП [PERSON] . Як слідує з платіжної інструкції №205756 від 18 серпня 2021 року Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» перерахувала ФОП [PERSON] 66397 грн. 50 коп. страхового відшкодування за рахунком №59 від 25 червня 2021 року. Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором) набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно, від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Ураховуючи викладене, під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України № 85/96-ВР «Про страхування». Як встановлено судом, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON] . Страховою компанією було виплачено страхове відшкодування, в обґрунтування розміру такого позивачем надані докази, які не спростовані відповідачем. Відповідач не погоджувалась із сумою завданих збитків, судом двічі по справі призначалась транспортно товарознавча експертиза за клопотанням відповідача, яка так і не було проведена, зокрема через не оплату її вартості відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України). Тому доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і наводить докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджені позовні вимоги, які не спростовані відповідачем, а тому суд знаходить вимоги позивача такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved