Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Народицька селищна рада Житомирської області, що виконує функції органу опіки та піклування, звернулась до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] та просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] , передати дітей на опікування орану опіки та піклування Народицької селищної ради, а також стягнути аліменти на утримання малолітніх з [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), з [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний, моральний та духовний розвиток дітей, [PERSON] зловживає алкогольними напоями, у побуті не дотримується санітарних норм, залишає дітей без догляду, за неналежне виконання батьківських обов`язків неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, не виявляє до дітей належного батьківського піклування. [PERSON] проживає окремо від сина, не приділяє уваги його вихованню та не здійснює належного забезпечення потреб дитини, ігнорує рекомендації суб`єктів соціальної роботи по створенню умов для нормального проживання дитини. Вжиті заходи щодо подолання обставин, що призвели до потрапляння дітей у складні життєві обставини не дали позитивних результатів, а тому позбавлення їх батьківських прав відповідатиме інтересам дітей. Також посилається на те, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд вправі одночасно ухвалити рішення про стягнення аліментів на дітей, й оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, відповідачі зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття, а тому мають сплачувати аліменти. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, служби у справах дітей Народицької селищної ради Житомирської області в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Решта учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує, відповідачі про причину неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] , відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відомості про батька до акту цивільного стану про народження останньої внесено відповідно до частини 1 статті 135 СК України, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 31 липня 2021 року, серії [NUMBER] від 16 серпня 2023 року, Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00051739074 від 11 червня 2025 року. Діти [PERSON] , [PERSON] перебувають на обліку в службі у справах дітей Народицької селищної ради Коростенського району Житомирської області як діти, що перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків. 13 травня 2025 року на Національну гарячу лінію для дітей та молоді надійшло анонімне звернення щодо неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] . На момент подачі до суду позовної заяви діти разом з матір`ю були зареєстровані в с.Нова Радча Народицької територіальної громади Коростенського району Житомирської області, але фактично проживали разом зі співмешканцем [PERSON] [PERSON] в іншому населеному пункті територіальної громади, а саме в с.Селець. Під час судового процесу відповідач [PERSON] з дітьми змінила місце фактичного проживання й на момент постановлення судового рішення мешкала разом зі співмешканцем [PERSON] в с.Жабче Ушомирської територіальної громади Коростенського району Житомирської області. Зазначені обставини підтверджуються копіями наказів №57-ОД від 01 серпня 2022 року та №22-ОД від 01 лютого 2024 року «Про постановку на облік дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах», листом ГО «Ла Страда-Україна» №3469 від 13 травня 2025 року, листом Заліського старостинського округу №09-10/2/95 від 03 червня 2025 року, довідкою характеристикою Закусилівського старостинського округу№110 від 06 червня 2025 року. Зі змісту акту обстеження умов проживання від 02 липня 2025 року вбачається, що було проведено обстеження умов проживання відповідача [PERSON] в [ADDRESS] , Народицької територіальної громади й встановлено, що житловий будинок непридатний для проживання дитини. Згідно з актами від 06 лютого 2024 року,15 травня 2024 року, 02 липня 2024 року, 09 квітня 2025 року, 19 травня 2025 року проводилось також обстеження умов проживання [PERSON] , [PERSON] з малолітніми дітьми в с.Селець Народицької територіальної громади. Під час обстежень в будинку були виявлені антисанітарні умови або будинок потребував прибирання, були наявні місця для відпочинку та дозвілля дітей, продукти харчування, діти забезпечені одягом відповідно до сезону. З [PERSON] проводились профілактичні бесіди, наголошувалось на необхідності покращення санітарного стану житлового приміщення, вона попереджалась про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. При цьому, 09 квітня 20205 року було встановлено перебування Соломії вдома без догляду дорослих, 19 травня 2025 року - перебування дітей вдома без догляду дорослих, після телефонного дзвінка до [PERSON] , остання приходила до будинку, [INFO] в житловому будинку виявлено велику кількість бліх, відповідач мала ознаки нещодавнього вживання алкогольних напоїв. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 12 листопада 2025 року працівниками служби у справах дітей Ушомирської сільської ради було проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , [PERSON] з малолітніми дітьми в с.Жабче Коростенського району Житомирської області й встановлено, що вони проживають у будинку, що складається з двох кімнат, наданому їм для тимчасового проживання місцевим жителем, опалення пічне, є запас дров. Мають невеликий запас продуктів харчування, дитячого одягу недостатньо, зі слів матері дитячі речі вона забере в с.Селець, санітарний стан задовільний. Мати та діти знаходяться вдома, співмешканець працює неофіційно, на момент обстеження останні тверезі, планують віддати дітей в місцевий дитячий садочок. Матері було роз`яснено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, загрози життю та здоров`ю дітей не виявлено. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого розпорядженням заступника начальника Народицької селищної військової адміністрації Наталією Бортник №507-од від 15 жовтня 2025 року, позбавлення відповідачів батьківських прав відповідатиме інтересам малолітніх дітей та буде доцільним. Представник позивача [PERSON] , будучи присутнім в судовому засіданні 29 жовтня 2025 року, позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, пояснив, що малолітні діти перебувають на обліку, як такі, що перебувають в складних життєвих умовах, відповідачі не справляються з виконанням батьківських обов`язків, що стало приводом для звернення органу опіки та піклування з позовом до суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, начальник служби у справах дітей Народицької селищної ради Житомирської області Кравчук Валентина Миколаївна, яка також була допитана в якості свідка, в судовому засіданні пояснила, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у зв`язку з неналежним виконанням їх батьками обов`язків щодо виховання. Службою разом з поліцією та центром надання соціальних послуг постійно здійснювалось обстеження умов проживання дітей й неодноразово встановлювались випадки неналежного виконання батьківських обов`язків, діти були брудні та неохайні, місця для відпочинку переважно були без постільної білизни, а якщо білизна і була, то вона була брудною. У дітей та дорослих спостерігався педикульоз, а у помешканні були блохи. У житловому будинку був стійкий неприємний запах, столовий посуд також був брудний, продукти харчування наявні в мінімальному розмірі. У травні 2025 року на Національну гарячу лінію для дітей та молоді надійшло анонімне звернення щодо неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] , службою було проведено обстеження умов проживання сім`ї та підтверджено факти, викладені у анонімному зверненні. Службою декілька разів надавалась матеріальна допомога на дітей у вигляді забезпечення одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, з відповідачами постійно проводились профілактично-виховні роботи, які результатів не дали, мати неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Відповідачі запрошувались на засідання комісії з питань захисту прав дитини, мати на засідання не з`являлась, батько малолітнього [PERSON] був присутнім, попереджався про необхідність забезпечення належних умов для проживання дитини, йому надавався строк для усунення наявних недоліків, однак обіцяного не виконував, що свідчить про нехтування останнім своїми батьківськими обов`язками. Після подачі до суду позову про позбавлення батьківських прав, відповідач [PERSON] разом з дітьми змінила місце проживання та проживає в с.Жабче Коростенського району. Службою було надано запит відповідній службі у справах дітей за новим місцем проживання матері з дітьми, яка 12 листопада 2025 року надала відповідний акт обстеження умов проживання. Згідно з цим актом умови проживання в родині [PERSON] задовільні, претензії щодо виконання нею батьківських обов`язків відсутні. В судовому засіданні, що мало місце 22 січня 2026 року, додатково повідомила, що напередодні судового засідання спілкувалась з колегами зі служби у справах дітей Ушомирської сільської ради, які їй повідомили, що [PERSON] почала ухилятися від виконання батьківських обов`язків, та має вирішуватись питання про її виселення з громади. Свідок [PERSON] , яка працює на посаді провідного фахівця з соціальної роботи комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Народицької селищної ради, в судовому засіданні показала, що сім`я відповідача [PERSON] з 2023 року двічі перебувала під соціальним супроводом, приводом для цього стало систематичне неналежне виконання батьківських обов`язків. Пояснила, що під час здійснення соціального супроводу неодноразово брала участь у обстеженні умов проживання [PERSON] в с.Селець, в житловому будинку було брудно, антисанітарія та виявлено наявність бліх, діти мали сліди укусів комах, майже завжди були не повністю одягнені та могли ходити оголеними по вулиці, постільна білизна в непридатному для використанні стані. У зв`язку з мінімізацією соціальних обставин родину було виведено з соціального супроводу 11 січня 2024 року. В травні 2025 року після надходження анонімного повідомлення на Національну гарячу лінію для дітей та молоді щодо неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] , родину знову було поміщено під соціальний супровід, в липні 2025 року не вдалось встановити місце проживання відповідача з дітьми та повторно виведено з-під соціального супроводу. В листопаді 2025 року стало відомо те, що мати з дітьми проживають у с.Жабче Ушомирської територіальної громади Коростенського району, тоді ж було направлено запит до колег у відповідному Центрі Ушомирської територіальної громади щодо умов проживання відповідача з дітьми, однак відповіді на запит не надійшло. Свідок [PERSON] , який працює на посаді головного спеціаліста служби у справах дітей Народицької селищної ради Житомирської області, в судовому засіданні показав, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] тривалий час перебувають на обліку. Матері дітей [PERSON] , яка народила дітей, будучи неповнолітньою, працівники слуужби намагались допомогти у виконанні нею батьківських обов`язків, з нею постійно проводились профілактичні бесіди, однак позитивних результатів це не спричинило. Під час обстеження умов її проживання в с.Селець діти були брудними, голодними, не забезпеченими одягом та часто хворіли, а мати деколи перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння. Сусіди повідомляли до служби, що діти перебували по вулиці у одязі, що не відповідав сезону, перебували в будинку без догляду дорослих. Відповідач [PERSON] з сином [PERSON] не проживає, у його помешканні в с.Залісся не створено умов для проживання дитини, відсутнє опалення, необхідні речі та техніка. Свідок [PERSON] , яка є інспектором ювенальної превенції Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, в судовому засіданні показала, що разом зі службою у справах дітей Народицької селищної ради проводила обстеження умов проживання родини відповідача [PERSON] в с.Селець. Переважно в житловому будинку не було створено належних умов для проживання дітей та було брудно, однак іноді помешкання було прибрано. З матір`ю дітей проводились роз`яснювальні та профілактичні бесіди, її попереджали про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків та щодо неї складались відповідні протоколи про адміністративні правопорушення. Свідок [PERSON] , яка працює діловодом Заліського старостинського округу Народицької селищної ради, в судовому засіданні показала, що відповідача [PERSON] знає з народження, оскільки з сім`єю її матері проживали в одному населеному пункті в селі Нова Радча Народицької територіальної громади. Зазначила, що [PERSON] за місцем проживання зарекомендувала себе з негативної сторони, оскільки народила дітей, будучи неповнолітньою. Після народження в липні 2021 року старшої дитини - сина [PERSON] , [PERSON] проживала з його батьком [PERSON] в с.Залісся Народицької територіальної громади. Літом 2022 року [PERSON] разом з новім співмешканцем [PERSON] приїхала проживати в село Нова Радча Народицької територіальної громади, де вони жили до кінця 2022 року у комунальному будинку, який раніше надавався для проживання матері [PERSON] . За час проживання в селі Нова Радча відповідач не доглядала за дитиною та родиною, в хаті було брудно, дитина мала неохайний вигляд, вони зі співмешканцем не працювали та не мали грошей на утримання дитини та власне харчування. Окремі громадяни та служби допомагали родині [PERSON] , надавали продуктові набори, дрова для опалення будинку. Згадала про один випадок, коли вона приїхала до помешкання [PERSON] в 11 годин дня, [PERSON] зі співмешканцем [PERSON] ще спали, дитина вже прокинулась, була голодною, продукти харчування для дитини були відсутні. З відповідачем [PERSON] також знайома тривалий час, на її думку, він є спокійною доброю людиною, яка не може утримувати сім`ю та створити умови для проживання та виховання дитини в своєму житловому будинку. Під час проживання [PERSON] у 2022 році в селі Нова Радча, він виявляв інтерес до дитини, неодноразово приїздив у село провідати сина [PERSON] , поспілкуватись з ним. Свідок [PERSON] , який працює на посаді старости Заліського старостинського округу Народицької селищної ради, в судовому засіданні показав, що відповідач [PERSON] є постійним жителем громади, з відповідачем [PERSON] почали спільно проживати в с.Залісся ще до народження сина. Їм надали для проживання будинок, який перебуває у комунальній власності громади. Будинок перебував в неналежному стані, [PERSON] частково проводив в будинку ремонтні роботи та намагався підтримувати чистоту в приміщенні. Після народження хлопчика, відповідачі продовжували проживати разом, поступово санітарний стан будинку погіршувався, оскільки [PERSON] нічого не робила по господарству, бували випадки, коли [PERSON] самостійно доглядав сина та готував їжу. В середині 2022 року [PERSON] разом з сином переїхала жити в село Нова Радча. На його думку, на даний час умов для проживання дитини у будинку [PERSON] не створено, останнім часом було приведено у справний стан лише пічне опалення. [PERSON] працює не офіційно, допомагає односельцям по господарству, він висловлював бажання забрати сина на проживання до себе, однак прямої зацікавленості у цьому не демонструє. Свідок [PERSON] , яка працює на посаді лікаря загальної практики сімейної медицини комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Народицької селищної ради, в судовому засіданні показала, що відповідач [PERSON] перебувала на медичному обліку з дітьми в комунальній установі, й вона неодноразово проводила медичний огляд дітей та надавала їм медичну допомогу. Зазначила, що [PERSON] виросла в неблагополучній сім`ї, народила першу дитину, будучи неповнолітньою. Після народження сина [PERSON] разом з ним перебувала в лікарні близько місяця, оскільки за місцем проживання батька дитини [PERSON] в с.Залісся, де вони проживали в подальшому, не було створено умов для проживання дитини. Також пояснила, що в с.Залісся родину відповідачів вона не відвідувала, оскільки там є медична сестра, наскільки їй відомо, в будинку були створені задовільні умови для проживання. Через якийсь час в родині відповідачів почались сімейні проблеми, іноді [PERSON] з сином проживала в с.Нова Радча у матері. Після народження другої дитини [PERSON] разом з дітьми проживала в с.Селець, де неодноразово навідувалась. В будинку була антисанітарія та неприємний запах, діти були брудними та в брудному одязі. Окремих місць для відпочинку дітей не було, діти спали на одному ліжку з матір`ю, не завжди були ознаки існування їжі. З Альбіною проводились профілактичні бесіди, після яких вона прибирала в будинку, щось робила по господарству, через певний час відповідач переставала доглядати за будинком і умови проживання ставали не прийнятними. В 2025 році відповідач повідомила, що буде змінювати місце проживання та переїзжати в Коростенську громаду, їй роз`яснили, що за новим місцем проживання їй з дітьми необхідно буде стати на медичний облік, підготували необхідні медичні документи, однак остання за ними не прийшла. Свідок [PERSON] , яка працює на посаді діловода Закусилівського старостинського округу Народицької селищної ради, в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] з двома малолітніми дітьми проживала в с.Селець на території Закусилівського старостинського округу з [PERSON] протягом півтора року. Особисто вона не відвідувала місце проживання цієї сім`ї та не бачила умов проживання, однак до старостату періодично скаржилась бабуся [PERSON] , яка надавала допомогу їм. Бабуся стверджувала, що діти [PERSON] були голодними, не одягненими, що їх залишали в будинку без догляду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала, зазначила, що не хоче, щоби забирали її дітей. Пояснила, що проживає разом з дітьми та співмешканцем в с.Жабче Ушомирської територіальної громади Коростенського району. Вони орендують будинок, в якому кращі умови проживання ніж в с.Селець. Її співмешканець працює та забезпечує усім необхідним її та дітей. До неї навідувався староста села та представники соціальних служб, які зауважили, що у дітей недостатньо одягу, інших претензій щодо виховання дітей у них не було. Речі дітей вона не забрала повністю з попереднього місця проживання, планує забрати найближчим часом. За новим місцем проживання старшого сина [PERSON] влаштовує до дошкільного навчального закладу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, пояснив, що проживав однією сім`єю з [PERSON] і у них народився син [PERSON] . На даний час вони не проживають разом, але він намагається брати участь у житті сина часто спілкується з ним в месенджерах за допомогою відеозв`язку. Також зазначив, що сплачує [PERSON] аліменти на утримання сина, кошти перераховує на картковий рахунок матері, в подальшому буде продовжувати забезпечувати сина матеріально. Обмірковуючи обґрунтованість позовних вимог, суд зважає на таке. Згідно з частиною 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до статті 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. За правилами частини 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (частина 3 статті 166 СК України). Стаття 111 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 цього Закону). Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 05 червня 2019 року у справі №554/1796/16-ц, Верховний Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Верховний Суд бере до уваги, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49). Крім того, Верховний Суд зважає на те, що Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року). Вирішуючи питання щодо правомірності вимог позивача щодо позбавлення відповідачів батьківських прав, суд виходить з таких міркувань. У цій цивільній справі судом встановлено, що мати не забезпечувала у належній та достатній мірі санітарно-гігієнічних норм при облаштуванні побутових умов життя дітей, втім зазначене не свідчить, що вона свідомо ухиляється від виконання усієї сукупності батьківських обов`язків, до матеріалів справи не долучено докази того, що мати притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дітей. Щодо батька судом було з`ясовано, що він не проживає разом з малолітнім сином та фізично безпосередньо з ним не контактує, водночас суду не було надано доказів про те, що він остаточно втратив інтерес до дитини та взагалі самоусунувся від спілкування із ним, навпаки в судовому засіданні він пояснив, що має бажання брати участь у житті сина і підтримувати стосунки з ним, постійно спілкується з ним за допомогою засобів відеозв`язку. Належних та допустимих доказів того, що сім`я, в якій проживають малолітні діти, є особливо непридатною або явно неблагополучною, а відповідачі є неблагонадійними особами матеріали справи не містять. Ухвалюючи рішення суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав, та вважає, що зазначений висновок є недостатньо обґрунтованим і необ`єктивним, оскільки при наданні цього висновку орган опіки та піклування не враховував думку відповідачів, не досліджував актуальних умов проживання відповідача [PERSON] з малолітніми дітьми й зазначив те, що на момент розгляду відповідного питання місце проживання останніх невідоме. При цьому посилання у висновку на ту обставину, що відповідач [PERSON] під час судових засідань не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав, суд вважає неприйнятними, оскільки статтею 155 СК України визначено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною та суперечить моральним засадам суспільства. Крім того у вказаному висновку органу опіки та піклування не зазначено, чому саме позбавлення батьківських прав відповідачів має сприяти інтересам малолітніх дітей. На підставі викладеного, суд дійшов переконання, що відсутні підстави для застосування до відповідачів крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення їх батьківських прав, а тому в задоволенні вимоги про позбавлення батьківських прав слід відмовити за безпідставністю. Заразом суд вважає за необхідне попередити відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов`язків. З огляду на зазначений вище висновок суду й враховуючи те, що малолітні діти відповідачів залишаться під опікою останніх, суд дійшов висновку, що в задоволенні решти позовних вимог також слід відмовити. Позивач звільнений від сплати судового збору згідно пункту 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed