Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 11 грудня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 28.03.2025 було укладено Кредитний договір (оферти) № 28.03.2025-100000724 за яким відповідачу на умовах строковості, платності і поворотності шляхом перерахування на рахунок позичальника. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 8000 грн., строком на 168 днів. Дата повернення (виплати) кредиту 11.09.2025. Процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з надання кредиту 5% від суми кредиту та дорівнює 400 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 400 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 31.03.2025 між Кредитодавцем та Позичальником було укладено додатковий договір сума кредиту з дати даного Додаткового Договору складає 12000 грн, яка складається з усіх траншів зазначених в Договорі. За даним додатковим договором відповідачу надано кредит у розмірі 4000 грн, строком на 165 днів з дати його надання. Комісія, пов`язана з надання кредиту 5% від суми кредиту та дорівнює 200 грн. Комісія за обслуговування з дати укладення даного Додаткового Договору встановлює в розмірі 600 грн. Пропозиція про укладення кредитного договору, додаткового кредитного договору відповідачем [PERSON] підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором, Товариство є абонентом системи BankID Національного банку, під час укладення кредитного договору позичальник пройшов ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку, тому вважав, що під час ідентифікації позичальника з документів, створених на матеріальних носіях та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення особи. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання заяви утворилась заборгованість у розмірі 14400 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 12000 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 600 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) 1800 грн. За таких обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» суму заборгованості за Кредитним договором № 28.03.2025-100000724 від 28.03.2025 у розмірі 14400 грн., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. 17.12.2025 [PERSON] подав відзив на позов, у якому зазначено, що позовні вимоги він визнає частково, а саме тіло кредиту у розмірі 14000 грн, просить відмовити у стягненні штрафів, пені та відсотків, оскільки він є військовослужбовцем, а тому відсотки за користування кредитом нараховані в порушення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 16 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін шляхом направлення йому за місцем реєстрації копії позовної заяви та ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, клопотань про проведення розгляду справи з його викликом в судове засідання не надійшло, позовна заява з матеріалами надсилалася належним чином, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, беручи до уваги відзив, відповідь на відзив, вивчивши та дослідивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню доданих правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.03.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" та [PERSON] було укладено Кредитний договір (оферти) № 28.03.2025-100000724, шляхом підписання Заявки, що є частиною цього Договору. Відповідно до умов Заявки сума кредиту становить 8000 гривень; строк, на який надається кредит 168 днів з дати його надання; проценти розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з надання кредиту 5% від суми кредиту та дорівнює 400 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 400 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Денна процентна ставка 0,91%. Комісія,пов`язана знаданням Кредиту 5% від суми Кредиту та дорівнює 400 гривень, розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні, нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 400 гривень у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Відповідно до п. 4.1. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-1029. Відповідно до п. 13.12. Позичальник підтверджує, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в частинах 1 і 5 статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України "Про споживче кредитування", примірник цього договору. 31.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю"Споживчий центр" та [PERSON] укладено додатковий кредитний договір до кредитного договору № 28.03.2025-100000724 від 28.03.2025, відповідно до якого сторонни домовилися за взаємною згодою ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: сума Кредиту з дати укладення даногоДодаткового Договору становить 4000 гривень, яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші) (пп.1.1.п.1); П.1.2 за даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 2-й Транш у розмірі 4000 грн. 00 коп. ; дата надання/видачі Кредиту (2-го Траншу) - 31/03/2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-1029. Днем надання Кредиту (2-го Траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця . Реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів Позичальнику: 5168-74XX-XXXX-1029. Строк, на який надається Кредит (а саме 2-й Транш) - 165 днів з дати його надання. П. 1.3. Сторони домовились, що Позичальник відповідно до даного Додаткового Договору зобов`язаний сплатити Комісію, пов`язану з наданням 2-го Траншу (частини Суми Кредиту) (надалі "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) 5% від суми 2-го Траншу (частини Суми Кредиту), що дорівнює 200 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми 2-го Траншу (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитодавцем та обліковується в день видачі Траншу, сплачується згідно Графіку платежів. П. 1.4. Комісія за обслуговування з дати укладення даного Додаткового Договору встановлюється у розмірі 600 грн. 00 коп., починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом. Кількість і порядкові номери чергових періодів, у яких сплачується Комісія за обслуговування, не змінюються даним Додатковим Договором, Комісія за обслуговування сплачується у чергові періоди NN 2-4. Грошова сума у розмірі різниці між Комісією за обслуговування у черговому періоді (у черговому періоді №1) , у якому надається Транш, встановленою до та з дати укладення даного Додаткового Договору, становить 200 грн. 00 коп., нараховується та обліковується в день укладення даного Додаткового Договору та сплачується у складі відповідного чергового платежу згідно Графіку платежів, встановленого даним Додатковим Договором. Укладення договору та додаткових договорів підтверджується наявною у матеріалах справи копією пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) від 28.03.2025, копією заявки від 28.03.2025, копією відповіді позичальника про прийняття пропозиції( акцепт) кредитного договору № 28.03.2025-100000724 (кредитної лінії) від 28.03.2025, інформаційним повідомленням позичальника, примірною пропозицією про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) від 31.03.2025, примірною відповіддю кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) від 31.03.2025, які підписано одноразовим ідентифікатором. Позивач довів виконання свого зобов`язання з видачі кредиту [PERSON] , зокрема, листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» № 1-2511 від 25.11.2025, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 31.03.2025 07:30:59 на суму 4000 гривень, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 696115021, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 28.03.2025-100000724. Відповідно до п. 4.1. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-1029; листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» № 125-1201 від 12.01.2026, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 28.03.2025 10:50:52 на суму 8000 гривень, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 693364490, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 28.03.2025-100000724. Відповідно до п. 4.1. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-1029. Відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору з позивачем та факту отримання суми кредиту. Відповідно до довідки-розрахунку, доданої в електронному документі до позову, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № № 28.03.2025-100000724 складає 14400 гривень, в тому числі: 12000 гривень - основний борг, 600 гривень комісія за надання кредиту; 1800 гривень комісія за обслуговування кредиту. Відповідач доказів, які б підтверджували погашення боргу, не надав. Процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19. Пунктом 3.1. пропозиції передбачено за Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором). Проценти за користування Кредитом (Проценти): встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.п. 3.3.7. Пропозиції). Графік платежів: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п.п. 3.3.8. Пропозиції). Відповідно до п. 9.1. Пропозиції у разінесплати Кредитута/абоПроцентів та/абоКомісії(ій) (якщоКомісія (ії)встановлена(і)договором)у встановлені договоромтерміни/строки,сума зобов`язаньпо погашенню Кредиту та/або Процентів та/або Комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених Договором. Враховуючи укладені між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] додаткові кредитні договори до кредитного договору № 28.03.2025-100000724 від 28.03.2025, якими сторонни збільшили суму кредиту до 12000 гривень. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Глави 71 Цивільного кодексу України. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Частиною першою статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ч. ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. ч. 1, 3, 4, 6, 7, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною четвертою статті 14 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна ідентифікація - це процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. При цьому ідентифікаційні дані особи - це унікальний набір даних, який дає змогу однозначно встановити фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. А сама процедура ідентифікації особи є використанням ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи. Ідентифікаційні дані фізичної особи підпадають під визначення персональних даних. Правовий статус персональних даних установлює Закон України «Про інформацію» та спеціальний Закон України «Про захист персональних даних». Відповідно до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Підставою для ідентифікації резидентів - громадян України є: паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України із штампом реєстрації місця проживання особи (відміткою про прописку). Відповідно до обставин цієї справи, кредитний договір між сторонами укладено в електронній формі, із застосуванням електронного підпису. При цьому через особистий кабінет на вебсайті позивача подано заявку на отримання кредиту від імені [PERSON] та підтверджено умови отримання кредиту шляхом акцепту, після чого позивачем надіслано особі, яка звернулася за отриманням кредиту за допомогою засобів зв`язку (номер телефону відповідача [NUMBER] ) одноразовий ідентифікатор Е889, К599, який і було використано для підтвердження підписання кредитного договору та додаткового кредитного договору. Крім того, суд зазначає, що договір про надання кредиту, укладений 28.03.2025 між [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» в електронній формі, містить електронні підписи сторін, тому має силу договору, який укладений у письмовій формі й підписаний сторонами, що відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Крім того, п. 2 Додаткових кредитних договорів визначено, що процентна ставка, проценти, комісія за надання, встановлені Договором, порядок їх нарахування не змінюються даним Додатковим Договором. Базою розрахунку для нарахування Процентів є Сума Кредиту (усіх наданих Траншів), яка надана та не повернута Позичальником Кредитодавцю. При цьому надання Траншу не змінює процентну ставку, яка застосовується у тому черговому періоді, в якому надається Транш, і Проценти у відповідному черговому періоді рахуються шляхом множення залишку Суми Кредиту (усіх наданих Траншів) на процентну ставку відповідного чергового періоду, у якому надається Транш, яка у цьому черговому періоді є однаковою як до, так і після надання Траншу. Зі змісту довідки-розрахунку вбачається, що у [PERSON] також виник борг по сплаті комісії за надання кредиту в розмірі 600 гривень 00 копійок, додаткової комісії за обслуговування в розмірі 1800 гривень 00 копійок. Однак сутність комісії за надання кредиту полягає в оплаті за користування чужими грошовими коштами. Правова природа такої комісії є тотожною правовій природі процентів за користування кредитом. Чинним цивільним законодавством України не передбачено подвійне стягнення боргу по сплаті процентів за користування кредитом. Тому борг по сплаті комісії за надання кредиту в розмірі 600 гривень 00 копійок підлягає виключенню із загального боргу за кредитним договором № 28.03.2025-100000724 від 28.03.2025. Відповідно до умов Кредитного договору № 28.03.2025-100000724 від 28.03.2025 передбачена комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1800 гривень 00 копійок починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом. Кількість і порядкові номери чергових періодів, у яких сплачується Комісія за обслуговування, не змінюються даним Додатковим Договором, Комісія за обслуговування сплачується у чергові періоди NN 2-4. Грошова сума у розмірі різниці між Комісією за обслуговування у черговому періоді (у черговому періоді №1). Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Зі змісту Кредитного договору № 28.03.2025-100000724 від 28.03.2025 з інших доказів не можливо встановити, що послуги за обслуговування кредитної заборгованості надавалися на вимогу відповідача частіше ніж один раз на місяць. Враховуючи зазначене вище, стягнення плати за комісію у розмірі 1800 гривень 00 копійок за Кредитним договором № 28.03.2025-100000724, не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи, що матеріали справи містять належні та допустимі докази укладення між сторонами кредитного договору та перерахування кредитних коштів на банківський рахунок [PERSON] , а відтак суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 28.03.2025-100000724, яка складається з 12 000 грн - заборгованості по тілу кредиту та 600 грн комісії з надання кредиту. Відповідно до довідки № 693/67112 від 27.10.2025, виданої військовою частиною [NUMBER] та копії посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до положень пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. З аналізу змісту вказаної вище норми законодавства відповідач, як військовослужбовець, звільнений від виконання перед своїм кредитором зобов`язань, зокрема, по сплаті відсотків за користування кредитними коштами та сплати неустойки, пені. Так, відповідно довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 28.03.2025-100000724, заборгованість відповідача [PERSON] за даним кредитним договором у сумі 12000 гривень - основний борг, 600 гривень комісія за надання кредиту; 1800 гривень комісія за обслуговування кредиту. Проценти, пеня, неустойка, штраф по кредиту [PERSON] не нараховані. Тому твердження відповідача про відмову позивчу у стягненні штрафів, пені та відсотків, оскільки він є військовослужбовцем не береться до уваги, оскільки позивачем відсотки, пеня, неустойка, штраф по кредиту не нараховувалися. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 12600 грн (12000 грн тіло кредиту +600 грн комісія з надання кредиту). В решті частині позовних вимог щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 1800 грн відмовити. Розподіл судових витрат. В силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог на 87,50%, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2120,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial