Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 26425,00 грн, витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн, а також витрат на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 09.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 2106358, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 7000,00 грн на умовах строковості, платності та зворотності. 26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу № 26-07/2024, за умовами якого ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «МІЛОАН», в тому числі і до відповідача [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 2106358 від 09.12.2021. В порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість в загальному розмірі 26425,00 грн. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості ТОВ «Факторинг Партнерс» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. В позовній заяві представник позивача просив суд проводити розгляд справи без їх участі. Відповідач у судовому засіданні визнала позовні вимоги, просила розстрочити виконання рішення суду строком на 6 (шість) місяців, оскільки має складне матеріальне становище. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено Договір про споживчий кредит № 2106358 в електронній формі, за умовами якого позичальник отримала кредитні кошти у сумі 7000,00 грн строком на 30 днів з можливістю продовження строку кредитування зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % щоденно та комісії за надання кредиту у розмірі 700,00 грн, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово. Кредитні кошти за умовами договору повинні були бути зараховані на картковий рахунок позичальника. На підтвердження факту перерахування відповідачу кредитних коштів позивачем надано квитанцію № 1847046026 від 09.12.2021. Згідно даної квитанції через термінал № І01306PL внесено 22.05.2024 грошові кошти в розмірі 7000,00 грн на картковий рахунок [NUMBER] , призначення платежу: кошти згідно договору 2106358. За клопотанням представника позивача судом витребувано з АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо власника карткового рахунку № [NUMBER] , докази зарахування кредитних кошів, та докази щодо банківських рахунків [PERSON] . Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 31.12.2025, підтверджується факт належності відповідачу [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] та зарахування коштів в сумі 7000,00 грн 09.12.2021. 26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу № 26-07/2024, за умовами якого ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «МІЛОАН», в тому числі і до відповідача [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 2106358 від 09.12.2021, що підтверджується: копією вказаного договору; реєстром боржників до Договору факторингу № 36-07/2024 від 26.07.2024. Вказаний договорів факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника)ю Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом було встановлено, що відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 2106358 від 09.12.2021внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 26425,00 грн, яка складається з наступного: 7000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18725,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 700,00 грн - заборгованість по комісії за надання кредиту. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також визнання відповідачем позову, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 26425,00 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13000,00 грн є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved