Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Яковенко Г.М., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просила розірвати укладений між ними шлюб, який був зареєстрований 06.07.2024 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 966. Позов умотивований тим, що подружні відносини між сторонами фактично припинені, сім`я існує лише формально. Відновлення сімейних відносин є неможливим у зв`язку з несумісністю характерів, відсутністю взаєморозуміння. Спільних дітей у подружжя немає, спору щодо поділу майна станом на час звернення до суду з позовом між сторонами не існує. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 02.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Яковенко Г.М. надіслав до суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов. Не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином. Зокрема, відповідач [PERSON] , відомості про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження якого невідоме, повідомлений про розгляд справи відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування 03.12.2025 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення. Право надати відзив на позовну заяву відповідач не реалізував та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивачки, її представника та відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з?явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене, та те, що представник позивача не заперечував проти постановлення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 06.07.2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 966. В ході судового розгляду справи було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, дітей у подружжя немає. Спір щодо поділу майна відсутній. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. За вимогами статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved