Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

короткий виклад обставин справи. 17.11.2025 представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту АТ КБ «ПриватБанк») - Кіріченко В. І. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.04.2021 в розмірі 66 157, 26 грн й судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим власноруч підписав заяву, приєднався до умов та правил надання банківських послуг й погодив такі умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювана кредитна лінія до 50 000 грн; тип кредитної карти - «Універсальна»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка (відсотків річних) - 42, 0 %; кількість та розмір платежів (періодичність) - сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок для якого відкрито кредитну картку до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60 %. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимога Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151. На підставі укладеного договору [PERSON] отримав платіжний інструмент - кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 01/25, тип - універсальна. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 10.08.2024 [PERSON] підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг й додаткову угоду № SAMDNWFC00067544201_01 до кредитного договору від 10.08.2024. Відповідно до п. 1. додаткової угоди сторони узгодили змінити умови кредитного договору шляхом внесення в заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг таких змін: тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї додаткової угоди; процентна ставка відсотків річних - 12 %; мінімальний платіж зменшено до 1 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди із збільшенням до 3 %, починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту. Позивач пішов на зустріч відповідачу й враховуючи фінансовий стан останнього, сторони погодили пільгові умови обслуговування. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання надати грошові кошти виконало в повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого в останнього станом на 15.10.2025 утворилася заборгованість - 66 157, 26 грн, яка складається із: 58 305, 34 грн - тіло кредиту, 7 851, 92 грн - відсотки. З огляду на те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, не погашає заборгованість за кредитним договором, представник позивача в силу вимог статей 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, 4, 5, 19, 28, 184 ЦПК України, 5, 14 Закону України «Про захист персональних даних», ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» просить позов задовольнити. Стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.04.2021 в розмірі 66 157, 26 грн, судові витрати, пов`язані з розглядом справи 2 422, 40 грн судового збору. Процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до суду 17.11.2025. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Гриновець О. Б. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 20.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження в справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Згідно з ухвал суду від 10.12.2025, 19.01.2026 судові засідання відкладалися з підстав, визначених у таких. Позиція учасників справи. 30.01.2026 представник АТ КБ «ПриватБанк» - Савіхіна А. М. подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 30.04.2021 в розмірі 19 997, 26 грн, з яких: 12 145, 34 грн - тіло кредиту; 7 851, 92 грн відсотки, а також понесені позивачем судові витрати. Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Яцина Ю. Б. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився. Про причини неявки суд не повідомляв, заяв чи клопотань не подавав. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив у силу вимог ст. 178 ЦПК України без поважних причин. Тож згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає, що наявні підстави для заочного розгляду справи. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд забезпечив сторонам можливість ефективно представляти свою справу в суді. Розгляд справи проводився у відкритому судовому засіданні. Сторони повідомлялись про дату, місце та час розгляду справи. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення й не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, заразом в силу частин 2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом або в цей строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тож якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції. Встановлені судом фактичні обставини справи. 30.04.2021 [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим власноруч підписав заяву, приєднався до умов та правил надання банківських послуг й погодив такі умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювана кредитна лінія до 50 000 грн; тип кредитної карти - «Універсальна»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка (відсотків річних) - 42, 0 %; кількість та розмір платежів (періодичність) - сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок для якого відкрито кредитну картку до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60 %. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті. 10.08.2024 [PERSON] підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг й додаткову угоду № SAMDNWFC00067544201_01 до кредитного договору від 10.08.2024. Відповідно до п. 1. додаткової угоди сторони узгодили змінити умови кредитного договору шляхом внесення в заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг таких змін: тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї додаткової угоди; процентна ставка відсотків річних - 12 %; мінімальний платіж зменшено до 1 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди із збільшенням до 3 %, починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту. Для користування рахунком з встановленим кредитним лімітом, який в подальшому було збільшено до 57 000 грн відповідач отримав кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] , строк дії - 01/25. Відповідач зобов`язувався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, на умовах, визначених даним договором. Однак [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, чим допустив заборгованість перед банком станом на 15.10.2025, загальна сума якої становить 66 157, 26 грн, з яких: 58 305, 34 грн - тіло кредиту, 7 851, 92 грн - відсотки. Тож судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за договором кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Застосоване судом законодавство та висновки суду. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України) Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Статтею 634 цього Кодексу передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Так як умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Відтак з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отож у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як [PERSON] порушено умови кредитного договору суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення із відповідача, як боржника, заборгованості за вказаним договором, що підтверджується наданими доказами, які долучені до матеріалів справи. З погляду на те, що відповідач не виконала взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість за основною сумою боргу й за відсотками, яка позивачем доведена повністю, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Ухвалюючи рішення, суд також враховує заяву, яка була надана представником АТ КБ «ПриватБанк» - Савіхіною А. М. про зменшення позовних вимог, а саме, що борг відповідача на день розгляду справи зменшився і становить 19 997, 26 грн, з яких: 12 145, 34 грн - тіло кредиту; 7 851, 92 грн відсотки. Судові витрати. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме 2 422, 40 грн сплаченого позивачем судового збору необхідно покласти на відповідача [PERSON] .

Outcome: approved