Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з АТ «СК «АХА Страхування»» на користь позивача 46 191 грн. 20 коп. матеріальної шкоди, 25 554 грн. 49 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, 8 993 грн. 43 коп. інфляційних витрат, 2 232 грн. 36 коп. 3% річних, а також стягнути з [PERSON] на користь позивача 42 753 грн. 10 коп. матеріальної шкоди, 900 грн. оплачених послуг евакуатора, 5 000 моральної шкоди, 5 200 грн. витрат за проведене дослідження, 10 000 грн. витрат на правову допомогу. Крім цього, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що 25 червня 2017 року о 16 год. 50 хв. на 77 км.+500 м. автомобільної дороги Городище-Рівне-Старокостянтинів Сарненського району Рівненської області, [PERSON] , керуючи транспортним засобом легковим автомобілем марки «Opel Astra», р.н.з. [NUMBER] , під час виконання маневру повороту ліворуч поза перехрестям не з крайнього лівого положення проїзної частини, не дав дорогу іншому транспортному засобу легковому автомобілю марки «Citroen Berlingo» під керуванням [PERSON] , що має реєстраційний номерний знак [NUMBER] , який рухався позаду в попутньому напрямку і почав виконувати маневр обгону, допустив зіткнення із вказаним автомобілем, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 13 квітня 2018 року, яка залишена без змін Постановою Апеляційного суду Рівненської області, у справі №555/1343/17 [PERSON] визнано винним у скоєнні шляхово-транспортної події, тобто, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, однак, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. На виконання вимог п.34.4 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з метою визначення причин настання страхового випадку та збитків, 07 липня 2017 року ФОП [PERSON] на замовлення АТ «СК «АХА Стархування», було здійснено огляд транспортного засобу та зафіксовані на ньому пошкодження, про що складено звіт 448К, згідно із яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Citroen Berlingo» р.н.з. [NUMBER] становить 142 753 грн. 10 коп. Відповідно до ст.33 вказаного вище Закону, 31 серпня 2017 року позивач звернувся до АТ «СК «АХА Стархування» із заявою про виплату страхового відшкодування, яка відповідачем була задоволена частково при ліміті 100 000 грн., сплачено відшкодування у сумі 53 808 грн. 80 коп. Отже, відповідачем АТ «СК «АХА Стархування» не відшкодовано суму завданої шкоди в межах визначеного ліміту 46 191 грн. 20 коп. Крім цього, позивач вказує, що оскільки відповідачем АТ «СК «АХА Стархування» не виконано грошове зобов`язання позивач має право вимагати сплату пені, яка має бути визначена у відповідності до п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та визначена стороною у сумі 25 554 грн. 49 коп. Також, позивач просить застосувати до даних правовідносин ч.2 ст.625 ЦК України, стягнувши з АТ «СК «АХА Стархування» на користь позивача інфляційні витрати, визначені стороною у сумі 8993 грн. 43 коп., а також 2232 грн. 36 коп. 3% річних. Позивач вказує, що оскільки сума шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження транспортного засобу - автомобіля марки «Citroen Berlingo», визначеної у розмірі 142 753 грн. 10 коп., перевищує суму ліміту, визначеної страховим полісом різниця у розмірі 63853 грн. 10 коп. підлягає стягненню з винуватця дорожньо-транспортної пригоди, яким є [PERSON] . Згідно із змістом позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати по справі та витрати, пов`язані із розглядом справи, які складаються із витрат на послуги евакуатора, витрат на оплату судового збору та витрат на правничу допомогу. До початку розгляду даної справи представником позивача подано клопотання про зміну позовних вимог, а саме : сторона просить стягнути на користь позивача з відповідача - АТ «СК «АХА Страхування»» 38 860 грн. матеріальної шкоди, 13 872 грн. 49 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, 3% річних у розмірі 1941 грн. 94 коп., інфляційні збитки у сумі 4 740 грн. 92 коп., стягнути з [PERSON] 900 грн. витрат, пов`язаних із послугами евакуатора, 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 5 200 грн. витрат , пов`язаних із дослідженням ДТП, а також вирішити питання розподілу судових витрат. Вказана заява обгрунтовується тими же обставинами, що і первісний позов, однак, позивачем відкореговані суми вимоги, з урахуванням наданого відповідачем ПАТ «СК «АХА Страхування» висновку експерта №406/19 судової автотоварознавчої експертизи від 08 листопада 2019 року. Крім цього, позивач росить стягнути з ПАТ «СК «АХА Страхування» суму страхового відшкодування, яку визначає як різницю між вартістю автомобіля на момент ДТП та вартістю його на момент продажу після відновлення. Відповідачем [PERSON] в особі представника суду подано відзив на позов, в якому сторона вимоги [PERSON] не визнала в повному обсязі. Відповідно до змісту відзиву в обгрунтування заперечень сторона посилається на ту обставину, що [PERSON] було укладено договір страхування його цивільно-правової відповідальності, за яким АТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником іншій особі. Отже, за матеріальну шкоду, завдану наслідок ДТП транспортному засобу позивача, на думку сторони, має відповідати саме страхова компанія, через що такі вимоги, пред`явлені позивачем до цього відповідача, є безпідставними. Крім цього, [PERSON] у відзиві на позов звертає увагу на ту обставину, що позивачу страховою компанією відшкодована шкода, яка визначена як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до оціненого розміру вартості автомобіля. Результати оцінки позивач не оспорював. Представником відповідача АТ «СК «АХА Страхування» також подано відзив на позов, в якому сторона також не визнає заявлені позивачем до цього відповідача вимоги. В обгрунтування заперечень представник вказує, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до відзиву - виплата страхового відшкодування [PERSON] за шкоду, заподіяну майну внаслідок ДТП, що мала місце 25 червня 2017 року, здійснена відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням Звіту №448К СОД [PERSON] - у сумі 53 808 грн. 80 коп. При вирішенні питання виплати суми відшкодування прийнято до уваги, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача вважається фізично знищеним, оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу (142 753 грн. 10 коп.) перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (135 468 грн. 80 коп)., з урахуванням франшизи (1000 грн.), а тому розмір відшкодування визначений як різниця транспортного засобу до пошкодження та вартості цього транспортного засобу після ДТП. Також, сторона просить врахувати, що позивачем порушено норми законодавства, якими врегульовано питання процесуальних строків до вимоги про стягнення інфляційних вимог та пені, а тому просить з цих підстав відмовити також у задоволенні і цієї позовної вимоги. В судовому засіданні представник позивача заявлені [PERSON] вимоги підтримав, дав пояснення відповідно до змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] , його представник та представник відповідача ПАТ «СК «АХА Страхування» заявлені до них позивачем вимоги не визнали в повному обсязі. Відповідачі дали пояснення відповідно до поданих суду відзивів на позов. Позивачем було подано клопотання про зміну позовних вимог, яке задоволено ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2020 року. Цією ж ухвалою було замінено відповідача - АТ «Страхова Компанія «АХА Страхування»», правонаступником - ПАТ «Страхова компанія «АРКС»». Представником відповідача [PERSON] адвокатом Щур О.В. подавались клопотання : про долучення додаткових письмових доказів, а також про витребування у ПАТ СК «АХА Страхування» оригіналу страхової справи, на підставі якої було здійснено виплату [PERSON] страхового відшкодування у сумі 53 808 грн. 80 коп. Також, в ході судового провадження відповідачем [PERSON] неодноразово подавались клопотання про постановлення судом окремої ухвали стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення та її надіслання судом прокурору або органу досудового розслідування. Частиною 1 статті 262 ЦПК України визначено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Частиною 11 цієї ж норми визначено, що окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено. В обґрунтування заявленого клопотання сторона вказує, що на думку відповідача документи, надані суду, містять ознаки фальсифікації та підробки, а тому в даному випадку, в діях експертів та посадових осіб страхової компанії наявні ознаки кримінального правопорушення. В даному випадку суд в межах власної компетенції позбавлений можливості з`ясувати питання наявності або відсутності підробки документів, наданих сторонами по справі, а тому відсутні підстави для винесення судом окремої ухвали з цього питання. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов наступного висновку . Так, правовідносини між сторонами виникли з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи вказану норму предметом судового розгляду у цивільному судочинстві є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності), що встановлено п.3 ч.1 ст.980 ЦК України. Із наданої суду позивачем копії постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 13 квітня 2018 року у справі №555/1343/17, встановлено, що [PERSON] визнано винним за ст.124 КУпАП, однак, провадження у справі закрито, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Згідно із змістом вказаного вище судового рішення суд визнав [PERSON] винним у порушенні вимог 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, а, відтак, у настанні дорожньо-транспортній події що мала місце 25 червня 2017 року о 16 год. 50 хв. на 77 км.+500 м. автомобільної дороги Городище-Рівне-Старокостянтинів Сарненського району Рівненської області, за участю автомобіля марки «Opel Astra», р.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , а також автомобіля марки «Citroen Berlingo» р.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 13 квітня 2018 року залишено без змін постановою Апеляційного суду Рівненської області від 01 серпня 2018 року. На доведення вини [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, що сталась 25 червня 2017 року позивачем додатково надано копію висновку від 02 лютого 2018 року №12 експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю автомобілів марки «Opel Astra», р.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та марки «Citroen Berlingo» р.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідач [PERSON] в обґрунтування заперечень щодо заявленого позову зазначав, що він вину у вчиненні дорожньо-транспортної події не визнає, в зв`язку із чим наполягав на витребуванні та повторному дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення №555/1343/17. Однак, згідно із ч.4 ст.82 ЦПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, суд вважає встановленою вину [PERSON] у дорожньо-транспортній події, що мала місце 25 червня 2017 року. Згідно із копією Полісу №АК/6063375 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки «Opel Astra», р.н.з. [NUMBER] , строком з 22 лютого 2017 року о 21 лютого 2018 року, з лімітом відповідальності 200 000 грн. за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну, розмір франшизи 1000 грн. Копія заяви щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування від 31 серпня 2017 року, надана суду позивачем, доводить, що [PERSON] звернувся до ПАТ СК «АХА Страхування» із вимогою про виплату страхового відшкодування за подією, що мала місце 25 червня 2017 року. Із копії звіту №448 К від 04 серпня 2017 року про оцінку автомобіля марки «Citroen Berlingo» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , судом встановлено, що ринкова вартість вказаного автомобіля на момент до його пошкодження в ДТП становила 135 468 грн. 80 коп., вартість відновлювального ремонту цього автомобіля 142 753 грн. 10 коп. (з урахуванням коефіцієнту зносу 72 180 грн. 14 коп.), матеріальний збиток, завданий власникові цього автомобіля в результаті його пошкодження в ДТП становить 135 468 грн. 80 коп. Власником транспортного засобу автомобіля марки «Citroen Berlingo» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , що доводиться свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , копія якого надана суду позивачем. Вказані обставини підтверджені матеріалами страхової справи за даним страховим випадком, наданої ПАТ СК «АХА Страхування», в якій, окрім іншого, міститься акт огляду транспортного засобу оцінювачем від 07 липня 2017 року, в якому зафіксовані пошкодження транспортного засобу. Допитаний судом експерт [PERSON] пояснив, що дійсно на підставі укладеного із ПАТ СК «АХА Страхування» договору склав звіт №448К від 04 серпня 2017 року, в якому визначив вартість транспортного засобу позивача. Експерт вказав, що в даному випадку він діяв саме як оцінювач, а тому мав право на огляд транспортного засобу, який проводив в присутності власника. Крім цього, експерт підтвердив, що звіт ним виконаний на підставі чинного законодавства, з урахуванням Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оцінюючу діяльність України» та Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ. Вказані обставини [PERSON] також повідомляв на адвокатський запит представника відповідача [PERSON] адвоката Щур О.В., відповідно до наданого суду письмової інформації від 10 червня 2021 року. Досліджений судом страховий акт №АХА2226052 від 3 серпня 2017 року доводить, що ПАТ СК «АХА Страхування» прийнято рішення про виплату [PERSON] за страховим випадком від 25 червня 2017 року страхового відшкодування за пошкодження чи фізичне знищення транспортного засобу у сумі 53 808 грн. 80 коп. Факт здійснення виплат ПАТ СК «АХА Страхування» на користь [PERSON] за вказаним вище страховим актом доведено платіжним дорученням №366678 від 01 вересня 2017 року. Позивачем суду надано письмові вимоги, які скеровувались стороною відповідачам, із пропозицією добровільно відшкодувати завдану [PERSON] внаслідок ДТП матеріальну шкоду. Відповідно до повідомлення №301/12ЦВ від 14 січня 2019 року за підписом начальника відділу врегулювання складних моторних збитків АТ «СК «АХА Страхування» на запит представника позивача нарахування та виплата страхового відшкодування [PERSON] здійснена відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням Звіту №448К СОД [PERSON] - у сумі 53 808 грн. 80 коп. При вирішенні питання виплати суми відшкодування прийнято до уваги, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача вважається фізично знищеним, оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу (142 753 грн. 10 коп.) перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспорної пригоди (135 468 грн. 80 коп)., а тому розмір відшкодування визначений як різниця транспортного засобу до пошкодження та вартості цього транспортного засобу після ДТП. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Однак, статтею 30 цього ж Закону встановлено, що : 30.1. транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди; 30.2. якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Отже, відповідно до Звіту №448К від 04 серпня 2017 року вартість ремонту автомобіля позивача внаслідок ДТП, дійсно перевищує його вартість до ДТП, а тому відшкодуванню підлягала сума, яка становить різницю між вартістю до та після дорожньо-транспортної пригоди. Вказану суму дійсно було відшкодовано [PERSON] ПАТ «СК «АХА Страхування», відповідно до здійсненого розрахунку. Таким чином, судом не встановлено факту порушення відповідачем, яким є ПАТ «СК «АХА Страхування», прав позивача [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В даному випадку позивачем доведено факт настання страхового випадку, за яким здійснено страхове відшкодування власнику транспортного засобу. Доказів того, що здійснений оцінювачем [PERSON] , розрахунок не відповідає дійсності, суду надано не було. Представником відповідача, ПАТ «СК «АХА Страхування», суду надано висновок експерта №406/19 судової автотоварознавчої експертизи від 08 листопада 2019 року, згідно із яким експерт Коваль І.М. визначив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Citroen Berlingo» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що сталась 25 червня 2017 року, станом на дату ДТП становить 152 160 грн. 44 коп.; ринкова вартість цього автомобіля, станом на дату ДТП становить 126 880 грн. 55 коп.; ринкова вартість автомобіля після ДТП, що сталась 25 червня 2017 року, станом на дату ДТП становить 63 977 грн. 00 коп. Судом враховано, що розрахунок вартості автомобіля до та після ДТП, визначений у висновку експерта №406/19, не відповідає аналогічним розрахункам, які містяться у звіті №448К від 04 серпня 2017 року. Допитаний судом експерт Коваль І.М. пояснив, що при здійсненні дослідження він безпосередньо не оглядав предмет дослідження автомобіль «Citroen Berlingo» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , а при здійсненні розрахунків використовував звіт №448К від 04 серпня 2017 року. Однак, експерт не зміг пояснити розбіжності у кількості виявлених на транспортному засобі пошкоджень, яких в ході здійснення ним експертизи вказано значно більше. Враховуючи наведені обставини, суд не приймає до уваги висновок експерта №406/19. Згідно із заявою про зміну позовних вимог позивач просив стягнути відповідача ПАТ «СК «АХА Страхування», різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП (134 468 грн. 80 коп.) та сумою проданого автомобіля (42 800 грн.). На доведення вказаних обставин позивачем надано суду повідомлення від 10 грудня 2019 року ТСЦ №5643 РСЦ в Рівненській області, яке доводить, що автомобіль марки «Citroen Berlingo» реєстраційний номерний знак [NUMBER] 2008 року випуску, належний [PERSON] , перереєстрований на нового власника згідно договору купівлі-продажу від 15 листопада 2018 року; вартість на момент продажу складала 42 800 грн. Однак, в даному випадку позивачем не спростовано висновок експерта Картавова Ю.О. щодо вартості відновлювального ремонту цього автомобіля 142 753 грн. 10 коп., не надано доказів вартості реального відновлювального ремонту, здійсненого позивачем на спростування такої суми. З огляду на наведене, суд вважає вимогу [PERSON] про відшкодування ПАТ «СК «АХА Страхування» страхового відшкодування необгрунтованою, оскільки цим відповідачем доведено факт здійснення виплат за страховим випадком на підставі належного розрахунку у відповідності до чинного на момент здійснення виплат законодавства. В даному випадку не підлягає до задоволення вимога позивача про відшкодування цим же відповідачем пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, інфляційних збитків та 3% річних, так як ці нарахування здійснюються, згідно із ст.625 ЦК України, ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, пунктом 36.5 якого визначено, що - за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня оскільки судом не встановлено факту несвоєчасного виконання ПАТ грошового зобов`язання. Згідно із позовними вимогами [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на його користь 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що внаслідок ДТП було пошкоджено належний йому транспортний засіб, який фактично через пошкодження не міг експлуатуватись, що створило певні незручності в житті, а тому заподіяло моральну шкоду. Частиною 1 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. В даному випадку є доведеним факт заподіяння шкоди майну позивача внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] . Однак, в даному випадку саме позивач має довести глибину душевних страждань. Встановлення розміру моральної шкоди судом можливо лише при належному обґрунтуванні доказами своєї правової позиці стороною. В даному випадку позивач посилався на тривалість життєвих змін, які виникли ввнаслідок відсутності транспортного засобу, неможливості їх поновлення. Однак, судом враховано, що позивачем не надано доказів настання певних негативних наслідків від пошкодження транспортного засобу, їх тривалості та глибини, а тому суд вважає встановленим лише наявність певної моральної шкоди, яку особа зазнала від пошкодження належного їй майна, через що з урахуванням вимог розумності тьа справедливості, суму відшкодування моральної шкоди слід зменшити. Крім цього, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї ж норми вказано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із наданої суду позивачем квитанції від 26 липня 2019 року встановлено, що при звернені із позовом до суду [PERSON] сплачено 1568 грн. 25 коп. судового збору. До позовної заяви долучено угоду про надання адвокатської допомоги від 04 липня 2017 року, укладену між позивачем [PERSON] та адвокатом Онисковцем Ю.А., відповідно до якої адвокат уповноважений на ведення справ у суді, а також додатковими угодами №1 від 10 травня 2019 року та №2 від 19 червня 2019 року до Договору про надання правової допомоги від 04 липня 2017 року, згідно із якою вартість послуг адвоката складає загалом 20 000 грн. , оплата яких підтверджена відповідними актами виконаних робіт та квитанціями. Рахунок-фактура №СФ-00018 від 26 січня 2018 року, доводить, що представником позивача на користь ТОВ «Українська експертна компанія» сплачено 5 200 грн. вартості за дослідження автомобіля «Citroen Berlingo» р.н.з. [NUMBER] . Однак, оскільки суд дійшов висновку щодо часткової обґрунтованості заявлених позивачем вимог сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам (1/5 частина від суми судового збору та витрат на отримання правничої допомоги у даній справі). Згідно із ч.3 статті 141 ЦПК України - при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує - чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. В даному випадку частина із заявлених судових витрат, а саме : 10 000 грн. сплачених за правову допомогу та витрати по дослідженню вартості автомобіля в сумі 5 200 грн., є витратами в іншій справі (справі по адміністративне правопорушення), через що не підлягають розподілу в межах даного провадження. Також, до судових витрат стороною віднесено оплату на послуги евакуатора. Акт №9 виконаних робіт та акт №9 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) від 11 липня 2017 року, доводить, що [PERSON] ФОП [PERSON] 25 червня 2017 року надано послугу евакуатора с.Катеринівка Сарненського району Рівненської області (автомобіль «Citroen Berlingo» р.н.з. [NUMBER] ), вартість яких складає 900 грн. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно із п. 22.1 Закону - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, витрати на евакуацію транспортного засобу, як складова завданої шкоди, відшкодовується страховиком. Таким чином, [PERSON] не є належним відповідачем за даною вимогою, яка, з огляду на наведене, не підлягає до задовллення. На підставі ст.ст. 979, 990, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: approved