Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Фізичної особи підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу. Позивач мотивує свої вимоги тим, що року 03.11.2022 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області було ухвалено заочне рішення по справі № 707/196/22 про стягнення з [PERSON] ІПН: [NUMBER] , [INFO] на користь ФОН [PERSON] завданих збитків в порядку регресу в розмірі 79 293 гри. 54 коп. сплачений судовий збір 992 грн.40 коп.. та витрати на правничу допомогу в сумі 11 771 грн. 20 коп., а всього 92 057,14 гривень. 07.04.2023 приватним виконавцем Плсесюком О.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71506526 про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь ФОП [PERSON] завданих збитків в порядку регресу в розмірі 79 293 грн., 54 коп., сплачений судовий збір 992 грн., 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 11 771 грн. 20 коп., а всього 92 057, 14 грн. Позивач також наголосив, що з дати винесення рішення Смілянським міськрайонним судом Черкаської області по справі №707/196/22, відповідач не виконував судового рішення в добровільному порядку, не сплатив заборгованості, тобто станом на 31.10.2025 борг відповідачем не оплачений. З огляду на той факт, що рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області №707/196/22 не виконано то 3% річних та інфляційні втрати були розраховані за період з 03.11.2022 по 03.11.2025. Загальна сума 3% відсотків річних за користування грошима за вказаний період складає 8 270,01 грн. Загальний інфляційних втрат за вказаний період 24 774,91 грн. Відтак позивач звернувся із вказаним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача суми інфляційних втрат, трьох відсотків річних від простроченої суми боргу та понесені витрати по оплаті судового збору та правової (правничої) допомоги адвоката. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 листопада 2025 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу визначено строк для надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу для надання відповіді на відзив. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2022 року у справі №707/196/22 задоволено позов фізичної особи- підприємця [PERSON] до [PERSON] та стягнуто грошові кошти в порядку регресу в розмірі 79293,54 грн. завданих збитків, 992,40 грн. судового збору та витрати на правничу допомогу у сумі 11771,20 грн., а всього 92057,00 грн. Рішення набрала законної сили 06.12.2022 На виконання вищезазначеного рішення судом видано виконавчий лист, який було направлено приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області, Плесюку О.С., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №71506526 від 07.04.2023. Згідно інформації про виконавче провадження №71506526 від 01.11.2025, стан виконавчого провадження відкрито. Як вбачається з розрахунку боргу за період (прострочення грошового зобов`язання) з 03.11.2022 по 31.10.2025: сума боргу -92 057,14 грн., інфляційне збільшення 24 774,91 грн. та 3% річних - 8 270,01 грн. Враховуючи зазначене, позивач звернувся з цим позовом до суду та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за невиконання рішення суду, за весь період, починаючи з 03 листопада 2022 року по 31 жовтня 2025 року. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статей 610, 611 ЦК України). Частиною п`ятою статті 11 ЦК України закріплено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року (справа №686/21962/15-ц) міститься висновок про те, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, із невиконанням грошового зобов`язання. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Такий правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2016 року у справі № 916/190/18. А отже кредитор вправі нараховувати суми, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України, після ухвалення судового рішення про стягнення боргу і до повного його виконання. З урахуванням зазначеного, позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, а отже позовні вимоги підлягають до задоволення. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 16 352,00 грн., суд приходить до наступного. Згідно зі ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З огляду на те, що стороною позивача було надано до суду договір про надання правової допомоги, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги, квитанцію щодо сплати послуг, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 16 352,00 грн. На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №18АВ-0Н35-1МВС-ВС49 від 01 листопада 2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 1211 гривні 20 копійок. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved