Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . [PERSON] та позивач є сторонніми особами, в родинних чи дружніх стосунках та відносинах ніколи не перебували. Спілкування позивача з спадкодавцем [PERSON] обумовлювалося взаємовідносинами пов`язаними з орендою земельної ділянки, належної спадкодавцю. За життя [PERSON] була власником земельної ділянки, площею 3,3278 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Привільнянської сільської ради Дніпропетровської області. Відповідно до договору оренди землі від 07 грудня 2017 року зазначена земельна ділянка перебувала в оренді ПП «МАГ». Після смерті [PERSON] позивач шукав родичів померлого, які йому повідомили про наявність заповіту [PERSON] на зазначену земельну ділянку на ім`я позивача. Позивач пропустив строк на прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, так як він не є його родичем, вони проживали різних населених пунктах і це позбавило його можливості вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому просив встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Позивач будучи опитаним як свідок зазначив, що про наявність заповіту йому повідомила [PERSON] , яка є рідною сестрою [PERSON] , при цьому обставини розмови чула свідок [PERSON] . Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд постановив проводити заочний розгляд справи. Суд вислухавши позивача та його представника, а також показання свідка, з`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим повторно 17 серпня 2023 року вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а. с. 10). Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 133655 від 03 березня 2003 року, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,3278 га, яка розташована на території Привільнянської сільської ради Дніпропетровської області(а. с. 9). Як вбачається із заповіту, посвідченого державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори 10 жовтня 2014 року, [PERSON] на випадок її смерті зробив таке розпорядження, а саме належну йому земельну ділянку, площею 3,3278 га, яка розташована на території Привільнянської сільської ради Дніпропетровської областізаповідав [PERSON] (а. с. 91) Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12 вересня 2023 року державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] пропустив строк подання заяви на прийняття спадщини (а. с. 18). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала суду показання, що в літку 2023 року вона чула розмову між позивачем та сестрою [PERSON] [PERSON] , під час якої остання повідмила позивачу про наявність заповіту на його ім`я залишеним [PERSON] . Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказомМіністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає висновкам Верховного Суду викладеним у постанові від 26 липня 2021 року у справі №405/7058/19. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №118/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] , державний нотаріус був обізнаний про наявність заповіту [PERSON] , але будь-яких дій на виконання зазначеної норми права нотаріус не зробив і не повідомив позивача про відкриття спадщини, з`ясувавши його місце проживання з демографічного реєстру (а. с. 83-131). Оцінивши в сукупності досліджені під час судового засідання докази, суд вважає, що позивачем доведено наявність поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , враховуючи, що йому не було відомо про заповіт [PERSON] , так як він не є його родичем, вони проживали в різних населених пунктах, при цьому судом враховано, що державний нотаріус відкривши спадкову справу не здійснив повідомлення позивача про відкриття спадщини і тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду в рівних частках (а. с. 6, 25). На підставі викладеного, Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 1216, 1218, 1233, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved