Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 20.05.2025 року через систему «Електронний суду надійшов позов [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-А» про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору. В обґрунтування позову посилалась на те, що позивач [PERSON] є власником нежитлових приміщень №4, №5, №11 та №19, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наступними документами: - Договір купівлі-продажу від 19.03.2019р. на нежитлове приміщення №4 загальною площею 121 кв.м.; - Договір купівлі-продажу від 19.03.2019р. на нежитлове приміщення №5 загальною площею 567,4 кв.м.; - Договір купівлі-продажу від 19.03.2019р. на нежитлове приміщення №11 загальною площею 96,1 кв.м.; - Договір купівлі-продажу від 19.03.2019р. на нежитлове приміщення №19 загальною площею 47 кв.м. За проханням позивача 16.04.2025 року відбулись Загальні збори власників нежитлових приміщень ОК «Середньофонтанський 19-А», під час якого були розглянуті наступні питання вперше хочу зауважити, а саме: - необхідність визначення вартості проведення комунікацій в місцях загального користування, тобто електрики, пожежної безпеки, системи пожежної сигналізації та сповіщення, системи вентиляції приміщень, необхідність встановлення кондиціонерів. Для цього виконавчий директор ОК повідомив, що необхідно замовити розробку відповідних проектів через проектні організації. Було вирішено, що на наступному тижні розпочнеться робота ОК. За твердженням позивача це свідчить, що нежитлові приміщення та місця загального користування зовсім не готові для їх використання, не створені відповідні умови, але натомість кожного місяця тільки Позивачу виставляються рахунки для сплати по житлово-комунальними послугам. А іншим власникам приміщень рахунки не виставляються. Позивач придбала нежитлові приміщення у 2019р., тобто вона другий власник, яка отримала приміщення в занедбаному стані, без ремонту. Хоча з 2011р. ОК повинна була зробити ввод електропостачання у кожне приміщення, забезпечити світлом місця загального користування, привести в належний та робочий стан ескалатор, встановити пожежну сигналізацію та системи пожежогасіння, системи вентиляції. Але нічого не було зроблено. Але в березні 2025р. замість того, щоб забезпечити функціонування приміщень, ОК «Середньофонтанський 19-А» звертається до суду з заявою для стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 51 998,59 гривень. Вказувала, що 19.03.2025р. Приморським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ у справі за №522/3421/25 за заявою ОК «Середньофонтанський 19-А» (Код за ЄДРПОУ 34599221, 65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-А) до [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення на користь ОК заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 51 998,59 гривень. 08.04.2025р. [PERSON] було отримано на відділенні Укрпошти судовий наказ, який був виданий Приморським районним судом м. Одеси від 19.03.2025р. по справі №522/3421/25. Після отримання судового наказу було подано до суду заяву про скасування. 14.04.2025р. ухвалою Приморського районного суду м. Одеси було скасовано судовий наказ від 19.03.2025року у справі за №522/3421/25 за заявою ОК «Середньофонтанський 19-А». Підставами звернення до суду для відшкодування витрат, які понесла позивачка по справі, стали: По-перше, оплата за власні кошти за виконані електромонтажні роботи, які підтверджені Договором №18-04-19 на електромонтажні роботи від 18.04.2019р. та Актом №1 приймання виконаних електромонтажних робіт від 07.05.2019р. підрядником в особі ПП «ЕЛІТ-ЕЛКТРО». В акті зазначені найменування робіт та витрати на загальну суму 63 592.44 грн (шістдесят три тисячі п`ятсот дев`яносто дві грн. 44 коп.). На думку позивача, ці витрати повинні були понести ОК «Середньофонтанський 19-А», які повинні були забезпечити оплату за електромонтажні роботи в нежитлових приміщеннях, тобто за кабелі, лічильники трифазні, за розведення по пристроях і підключення жил кабелів або проводів зовнішньої мережі до блоків затискачів, установлення ящика з рубильником, за прокладення лотків, за встановлення пункту розподільного ПР11, тобто все устаткування, яке дасть можливість використовувати електропостачання та нараховувати за використану електроенергію. Зазначала, що позивачка за свої кошти придбала новий лічильник по електроенергії за 2 000 00 грн, який просив неодноразово придбати головний інженер ОК Піроженко О. Але новий лічильник не знадобився, що підтверджується Актом № 2407-24 огляду лічильника обліку е/е нежитлового приміщ.№№ 5 ,11 від 27.07.2024 рокк, де зазначено, що після підтяжки контактів на клемах підключення лічильника рух ротора відновився. Лічильник обліку працює у нормальному режимі. Тобто були сплачені кошти за лічильник через неякісну роботу головного інженера, який не переконався у роботі старого лічильника. Але в свою чергу Позивач самостійно все сплатила, а компенсувати їй усі ці витрати ОК «Середньофонтанський 19-А» відмовився, натомість взяв на баланс та уклав договір про відшкодування витрат на обслуговування багатоквартирного жилого будинку та прилеглої території від 24.08.2023р. на кожне нежитлове приміщення окремо. Зазначала, що 16.04.2025р. відбулись загальні збори власників приміщень ОК «Середньофонтанський 19-А», де представник ОК просив надати копії технічних паспортів на кожне нежитлове приміщення, для розробки загального плану розташування приміщень. Тобто це свідчить, що ОК не володіє зовсім документами, не надає ніяких послуг згідно умов Договору від 24.08.2023р. про відшкодування витрат на обслуговування багатоквартирного житлового будинку та прилеглої території, тобто щомісячно бухгалтером ОК нараховуються за не надані фактично послуги по прибиранню прилеглої території, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ескалаторів, освітлення, поточний ремонт та ін). По-друге, Позивач неодноразово зверталась з заявами до ОК щодо роз`яснення по нарахуванню по комунальним послугам, в тому числі по цільовому внеску. Але натомість ОК направляв платіжки та Вимоги щодо необхідності погасити заборгованість. Зазначала, що з січня 2025 року, тобто з моменту проведення ремонтних робіт, Позивач не має змоги надати в оренду нежитлові приміщення загальною площею 831,5 кв.м, вартість 1 кв.м. складає 80 грн., з урахуванням знижки під час воєнного стану 40 грн.. За розрахунком позивача за 5 місяців упущена вигода склала 166 300,00 грн. (сто шістдесят шість тисяч грн триста грн. 00 коп.). Причиною є не облаштування відповідачем місць загального користування, не встановлена система пожежної безпеки, не працює ескалатор, не має огорожі у приміщенні, де встановлено ОК водомірний вузол, не працює санвузол, не працює система вентиляції приміщень, тобто відсутні умови для надання в оренду нежитлових приміщень. Стверджувала, що вона за власні кошти робила неодноразово ремонті роботи після протікання води у нежитлові приміщення, за участю робітників, загальна вартість робіт склала 20 000,00 грн. Також були дні простою, за який позивач сплачувала. Підставою простою було навмисне вимкнення електропостачання відповідачем. За простій робітників було сплачено по 500,00 грн кожного робітнику, їх було троє, тобто за день 1 500,00 грн, таких випадків було 4 рази. Тобто загальна сума простою склала 6 000,00 грн.. Також після отримання приміщення 12.4 кв.м, замість частини свого приміщення де Відповідач встановив водомірний вузол, позивач зробила теж ремонт, вартість робіт склала 43 700,00 грн.. Є відповідний акт приймання-передачі в тимчасове користування нерухомого майна нежитлового приміщення 12,4 кв.м., що належить до власності Відповідача. Замість цього Позивач зобов`язана надавати доступ для обслуговування та зняття показників у вузлі комерційного обліку в місці вводу зовнішніх інженерних мереж філії «Інфоксводоканал» до відповідних внутрішньобудинкових інженерних систем будівлі (майна співвласників БЖБ №19-А, розташованого по [ADDRESS] ). Позивач унаслідок необхідності уклала Договір про виконання робіт із розчищення, підготовки, армування та замазки міжплитових швів на стелі з ФОП [PERSON] на об`єкті за адресою: [ADDRESS] , приміщ. №5. Загальна сума витрат становила 38 290,00 грн. Ці витрати повинні були понести ОК «Середньофонтанський 19-А», але на неодноразові звернення Позивача з заявами та усно, ОК не забезпечили виконання цих робіт. Внаслідок чого були завдані збитки її нежитловим приміщенням після опадів, вода опинилась у приміщеннях, були підтоплені приміщення, фото додаються до позовної заяви. Знову за свої кошти Позивач зробила ремонт. Також позивачка просила відшкодувати їй моральну шкоду, заподіяну внаслідок не надання ОК «Середньофонтанський 19-А» послуг та ухилення від виконання зобов`язань по договору від 24.08.2023р. Вважаємо, що сума відшкодування повинна бути 10 000,00 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч грн. 00 коп.). За викладеного звернулась до суду з дійсним позовом. 21.05.2025 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці. Матеріали позову суддя отримала 22.05.2025 року. Ухвалою суду від 23.05.2025 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 30.06.2025 року. До суду 04.06.2025 року від представника ОК «Середньофонтанський 19-А» надійшов відзив, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказували, що позовна заява є необґрунтованою, подана без належних та допустимих доказів, а також не базується на нормах матеріального права, що регулюють відносини сторін. Із приводу вимог про відшкодування сплачених грошових коштів в сумі 63 592.44 грн. за договором № 18-04/2019 від 18.04.2019 року про виконання електромонтажних робіт та щодо вимог відшкодування сплачених коштів за проведений ремонт у нежитлових приміщеннях у сумі 20 000.00 грн., внаслідок невиконання відповідачем гідроізоляційних робіт вказували, що Позивач є власником нежитлових приміщень № 4, 5, 11 та 19 розташованих за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договорами купівлі-продажу від 19 березня 2019 року. На момент купівлі-продажу нежитлових приміщень позивач достеменно була обізнана про відсутність електропостачання, зокрема відсутність електропостачання та затікання стелі. При укладанні договорів купівлі-продажу та про виконання електромонтажних робіт, проведення гідроізоляційних робіт Відповідач, в особі ОК «Середньофонтанський 19- А», не виступає стороною указаних угод. Позивачу [PERSON] неодноразово повідомлялося, що відповідно до чинного законодавства, покупець може пред`явити свої претензії продавцю у разі виявлення фізичного чи юридичного дефекту нерухомості, однак, Позивач, з невідомих причин, не скористався законним правом для пред`явлення відповідної претензії для вирішення питання виправлення скритих дефектів придбаної нерухомості. Окрім того, Відповідач не здійснював та не зобов`язувався здійснювати жодних робіт, в тому числі електромонтажних, робіт по гідроізоляції в цих приміщеннях. Позивачем не надано доказів, які б свідчили про наявність будь-яких домовленостей між сторонами або зобов`язань Відповідача щодо фінансування чи виконання таких робіт. Щодо вимог відшкодування коштів у сумі 43 700.00 грн. за ремонт у нежитловому приміщенні площею 12.4 кв.м. представник відповідача зазначав. Відповідно до Технічного паспорту на громадський будинок житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений станом на 16.05.2011 року, у приміщенні № 5 (належить на праві приватної власності позивачу), що розташоване на 0 поверсі будинку, проходять водопровідні мережі філії «Інфоксводоканал», які забезпечують водою всіх мешканців будинку та приміщення стілобатної частини (нежитлові приміщення, офіси 2 поверху). Для обслуговування та у разі виникнення аварії, до цього вузла водопостачання має бути забезпечений цілодобовий доступ технічного персоналу будинку та аварійних служб міста. Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи інтереси власника нежитлового приміщення № 5, між ОК «Середньофонтанський 19-а» та [PERSON] 24 серпня 2023 року був укладений Договір, відповідно до п.п. 3.2.3, п.3.2 «власник зобов`язаний забезпечувати доступ до мережі, арматури, розподільних систем представників Кооперативу за наявності в них відповідного посвідчення: для ліквідації аварій цілодобово; для встановлення і заміни санітарно технічного та інженерного обладнання, проведення профілактичного огляду згідно з вимогами нормативно-правових актів». Крім цього, відповідно до п.п. 3.3.2 п. 3.3 указаного Договору «Кооператив має право доступу, у тому числі несанкціонованого, в нежитлові приміщення Власника для ліквідації аварії відповідно до встановленого законом порядку, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічного і профілактичного огляду». У забезпечення приписів указаного Договору між сторонами був укладений Акт згідно якого [PERSON] приймає в строкове користування нерухоме майно нежитлового приміщення 12.4 кв.м, що належить до власності ОК «Середньофонтанський 19-а, замість цього, [PERSON] щомісячно зобов`язана надавати доступ співробітникам ОК «Середньофонтанський 19-а» для обслуговування та зняття показників у вузлі комерційного обліку в місці вводу зовнішніх інженерних мереж філії «Інфоксводоканал» до відповідних внутрішньо будинкових інженерних систем будівлі (майно співвласників багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] ). Таким чином, приміщення площею 12.4 кв.м. було виділено для забезпечення доступу до вузла обліку водопостачання. Угода про проведення ремонтних робіт, їх вартість або порядок компенсації між сторонами не укладалася. Позивач самостійно здійснив ремонт без погодження з Відповідачем. Особа не має право на відшкодування витрат, які були здійснені з власної ініціативи без правової підстави. Щодо відшкодування упущеної вигоди від не надання в оренду нежитлових приміщень за період з січня 2025 року по травень 2025 року в сумі 166 300 грн. Вказували, що у матеріалах позовної заяви відсутні жодні докази, які б підтверджували: Наявність наміру передати приміщення в оренду; Попередні домовленості з орендаторами; Вартість орендної плати та період у якому упущена вигода; Причинний зв`язок між діями відповідача та неможливістю здачі в оренду. Щодо відшкодування сплачених коштів на купівлю лічильника електроенергії 27.07.2024 року у сумі 2 000.00 грн.. За приміщенням № 5, власником якого є позивач [PERSON] , обліковується прилад обліку електроенергії за № 10366787 2018 р.. Як вбачається із Загальної відомості показань ввідних лічильників електроенергії в серпні 2019 року за приміщенням № 5 обліковується лічильник електроенергії № 10366787. Як вбачається із Загальної відомості показань ввідних лічильників електроенергії в січні 2022 року, за приміщенням № 5 обліковується лічильник електроенергії № 10366787. Як вбачається із Загальної відомості показань ввідних лічильників електроенергії в листопаді 2023 року, за приміщенням № 5 обліковується лічильник електроенергії № 10366787. Як вбачається із Загальної відомості показань ввідних лічильників електроенергії в травні 2025 року, за приміщенням № 5 обліковується лічильник електроенергії № 10366787. Таким чином, прилад обліку електроенергії, який обліковується за нежитловим приміщенням № 5, належним позивачу [PERSON] , з моменту його встановлення не мінявся, інший (новий) прилад обліку електроенергії ОК «Середньофонтанський 19-А» на облік та баланс не ставився. Із приводу вимог щодо відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000.00 грн. зазначали, позивач жодним чином не обґрунтовує і не доводить: наявність моральної шкоди; її причинний зв`язок з діями відповідача; обсяг шкоди. Із приводу вимог щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, то позивач не надав жодних доказів, зокрема договору про надання правової допомоги; платіжних документів на підтвердження факту сплати коштів адвокату; доказів, що понесені витрати є співмірними заявленим вимогам. Більш того, ордер адвоката Кірчева І.І. доданий до позову, датований 14.11.2024 року, але посилається на договір про надання правової допомоги від 20.06.2024 року № 83/2024, що викликає сумніви в його достовірності та приналежності до цивільної справи що розглядається, особливо з огляду на дату подання позову 19.05.2025 року. На думку сторони відповідача, заявлені позовні вимоги є надуманими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач [PERSON] намагається уникнути матеріальної відповідальності за невиконанням умов укладених між нею та ОК «Середньофонтанський 19-А» договорами на відшкодування отриманих комунальних послуг та послуг на обслуговування будинку та прилеглої території. До суду 17.06.2025 року від представника позивача - адвоката Кірчева І.І. надійшла відповідь на відзив, згідно якої щодо компенсації витрат на електромонтажні роботи у сумі 63 592,44 грн. сторона позивача посилалась на те, що Позивач при купівлі нежитлових приміщень вимушена була у 2019 року за власний рахунок сплатити за виконання електромонтажних робіт для того, щоб її нежитлові приміщення мали електропостачання. Відповідач, як балансоутримувач будинку, укладав договір з ТОВ «ООЕК» щодо електропостачання, для того, щоб виставляти рахунки власниками нежитлових приміщень, та взяв на себе зобов`язання за технічний стан і обслуговування електроустановок. Щодо вимоги про відшкодування витрат у сумі 20 000,00 грн на проведення ремонту, внаслідок невиконання відповідачем гідроізоляційних робіт, Позивач неодноразово зверталась до Відповідача з заявами, які додані до позову, про необхідність проведення гідроізоляційних робіт, так як внаслідок протікання води, стіни нежитлових приміщень потребують проведення ремонтних робіт для приведення їх в належний стан для надання їх в оренду або для власного користування. Відповідач письмово відповідав що, на виконання гідроізоляційних робіт необхідні кошти, та брали на себе зобов`язання у 2-3 кварталі 2024р. провести роботи. Але роботи не проводились. Тому позивач вимушена була за власний рахунок укласти договір з ФОП [PERSON] для виконання гідроізоляційних робіт. Виконання робіт було узгоджено відповідачем, тобто ОК знав про проведення робіт на їх території. Щодо вимог про відшкодування витрат у сумі 43 700,00 грн за ремонт у нежитловому приміщенні площею 12,4 кв.м. [PERSON] отримала це приміщення для здійснення господарської діяльності, тому вимушена була зробити ремонт. Відповідач передав приміщення у стані від забудовника. А взамін отримав безперешкодний доступ у приміщення для обслуговування та зняття показників у вузлі комерційного обліку в місці вводу зовнішніх інженерних систем будівлі. Позивач жодним чином не перешкоджала доступу до вузла співробітникам ОК та Інфоксводоканалу для зняття показів та його обслуговування. В акті прийому передачі приміщення зазначено, що [PERSON] повинна надавати доступ щомісячно до вузла комерційного обліку. Ніяких перешкоджань не було. Відповідач вводить суд в оману з цього приводу. Щодо відшкодування упущеної вигоди від не надання в оренду нежитлових приміщень за період з січня 2025 р. по травень 2025р. у сумі 166 300,00 грн.. Причиною є не облаштування відповідачем місць загального користування, не встановлена система пожежної безпеки, не працює ескалатор, не має огорожі у приміщенні де встановлено ОК водомірний вузол, не працює санвузол, не працює система вентиляції приміщень, тобто відсутні умови для надання в оренду нежитлових приміщень. Щодо відшкодування за купівлю електролічильника у сумі 2 000,00грн. Позивач за свої кошти придбала новий лічильник по електроенергії, який просив неодноразово придбати головний інженер ОК Піроженко О., який у подальшому не пригодився. Тобто були сплачені кошти за лічильник через неякісну роботу головного інженера, який не переконався у роботі попереднього лічильника. Щодо моральної шкоди, то вважають, що позивачу необхідно відшкодувати моральну шкоду, заподіяну внаслідок не надання ОК «Середньофонтанський 19-А» послуг та ухилення від виконання зобов`язань по договору від 24.08.2023р.. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, після сплати усієї суми 15 000 грн. буде надано до суду прибутковий касовий ордер. З позивачем було укладено договір про надання правової допомоги з умовою оплати після завершення судового процесу з відповідачем. Позивач частково авансував, але повної оплати немає. До суду буде надано копію Договору про надання правової допомоги та платіжний документ про повну сплату послуг адвоката, після оплати послуг. До суду 25.06.2025 року від представника ОК «Середньофонтанський 19-А» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог. До суду 27.06.2025 року від представника ОК «Середньофонтанський 19-А» надійшло клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу. У підготовче засідання 30.06.2025 року з`явилися позивач та її представник - адвокат Кірчев І.І. та представник ОК «Середньофонтанський 19-А» - адвокат Кривошапка В.О.. Позивач та її представник - адвокат Кірчев І.І. позов підтримали, просили задовольнити. Представник ОК «Середньофонтанський 19-А» - адвокат Кривошапка В.О. позов не визнала, крім того вважає, що це справа незначної складності. Позивач просила витребувати у відповідача Акт. Представник позивача адвокат Кірчев І.І. просив відкласти розгляд справи для подачі клопотання про витребування від відповідача доказів. Представник ОК «Середньофонтанський 19-А» - адвокат Кривошапка В.О. заперечувала проти відкладення, оскільки не бачила підстав для цього. Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання позивачки та її представника, та відклав розгляд справи на 14.07.2025 року, надавши час для надання клопотання про витребування. До суду 01.07.2025 року від представника позивача адвоката Кірчева І.І. надійшло клопотання про витребування від ОК «Середньофонтанський 19-А» копії Акту прийому-передачі на баланс нежитлових приміщень №№ 4, 5, 11, 19, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-А, власником яких є позивачка. До суду 08.07.2025 року від представника позивача адвоката Кірчева І.І. надійшло клопотання про витребування Акту прийому-передачі на баланс нежитлових приміщень на 0 поверсі, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-А. До суду 10.07.2025 року від представника ОК «Середньофонтанський 19-А» - адвоката Кривошапка В.О. надійшло заперечення на клопотання про витребування від 08.07.2025 року, оскільки Договори про передачу на баланс ОК «Середньофонтанський 19-А» нежитлових приміщень, що розташовані на 0 поверсі за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-А, між власниками та ОК не укладалися. Отже Акти прийому-передачі на баланс нежитлових приміщень, що знаходяться на 0 поверсі за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19А не складалися. До суду 10.07.2025 року від представника ОК «Середньофонтанський 19-А» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог. До суду 10.07.2025 року від представника позивача адвоката Кірчева І.І. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копії товарних чеків та накладних, та відповіді від Агентства нерухомості «Атлант» від 07.07.2025 року. До суду 10.07.2025 року від представника позивача адвоката Кірчева І.І. надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої просили додати позовну вимогу про призупинення нарахування житлово-комунальних послуг по нежитловим приміщенням Позивача до моменту налагодження усіх комунікацій на 0 поверсі, обладнання системою пожежної безпеки, системи кондиціонування, роботи ескалатора, роботи санвузла та освітлень місць загального користування на 0 поверсі. До суду 11.07.2025 року від представника ОК «Середньофонтанський 19-А» - адвоката Кривошапка В.О. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, згідно якої просила закрити провадження у справі, оскільки позовна заява є нікчемною, позивачці було достеменно відомо про недоліки нежитлових приміщень на момент їх придбання, відповідач не здійснював та не зобов`язувався здійснювати жодних робіт, в тому числі про гідроізоляцію приміщень. Позивачка не надала доказів, які б свідчили про наявність будь-яких домовленостей між сторонами. До суду 11.07.2025 року від представника ОК «Середньофонтанський 19-А» - адвоката Кривошапка В.О. надійшли заперечення на клопотання про долучення доказів. У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Одесі та Одеській області розгляд справи, призначений на 14.07.2025 року, відкладено на 08.09.2025 року. У підготовче засідання 08.09.2025 року з`явилися позивач та її представник - адвокат Кірчев І.І. та представник ОК «Середньофонтанський 19-А» - адвокат Кривошапка В.О. Представник позивача адвокат Кірчев І.І. просив задовольнити його клопотання про витребування від відповідача Акту прийому-передачі. Представник ОК «Середньофонтанський 19-А» - адвокат Кривошапка В.О. заперечувала проти даного клопотання, оскільки вони не є балансоутримувачами, а позивачка є балансоутримувачем свого приміщення за договором купівлі-продажу. Протокольною ухвалою суд відмовив представнику позивачки у витребуванні доказів у відповідача, оскільки надання доказів відповідачем є їх правом, а також враховуючи письмове повідомлення відповідача щодо відсутності у нього такого документу. Представник позивача адвокат Кірчев І.І. просив прийняти уточнений позов з доданою однією вимогою. Представник ОК «Середньофонтанський 19-А» - адвокат Кривошапка В.О. заперечувала, оскільки воно не стосується позовних вимог. Також просила закрити провадження у даній справі, оскільки усі договори купівлі-продажу укладені з фізичною особою, тобто відповідач не є стороною договору, а тому не є належним відповідачем у даній справі. Представник позивача адвокат Кірчев І.І. пояснив, що 24.08.2023 року ОК уклало договір з позивачкою про обслуговування цих приміщень та виставляє рахунки. Ухвалою суду від 08.09.2025 року судом було відмовлено представнику позивача адвокату Кірчеву Ігорю Івановичу у прийнятті уточненої позовної заяви. Клопотання представника Обслуговуючого Кооперативу «Середньофонтанський 19-А» - адвоката Кривошапка Валентини Олександрівни про закриття провадження у справі було залишено без задоволення. Підготовче провадження по справі було закрито та призначено до розгляду по суті на «22» жовтня 2025 року. У судове засідання 22.10.2025 року з`явилися [PERSON] та її представник - адвокат Кірчев І.І. та представник ОК «Середньофонтанський 19-А» - адвокат Кривошапка В.О., надали свої пояснення стосовно предмету позову. У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Одесі та Одеській області розгляд справи було відкладено на 04.12.2025 року. У зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси розгляд справи, призначений на 04.12.2025 року, відкладено на 27.01.2026 року. У судове засідання 27.01.2026 року з`явилися [PERSON] та її представник - адвокат Слободянюк В.О. та представник ОК «Середньофонтанський 19-А» - адвокат Кривошапка В.О., надали свої пояснення стосовно предмету позову. [PERSON] та її представник - адвокат Слободянюк В.О. позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник ОК «Середньофонтанський 19-А» - адвокат Кривошапка В.О. просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, також просила вирішити питання щодо стягнення судових витрат. Суд оголосив про перехід до стадії проголошення рішення. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Суд звертає увагу на те, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункт 4 та 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 (провадження № 12-95гс20) у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.08.2022 у справі № 757/37126/18 (провадження № 61-406св21) загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру відсотків та пені, наявності доказів, що їх підтверджують). Пунктом 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Із матеріалів справи вбачається, що позивачка, [PERSON] , є власником нежитлових приміщень №4, №5, №11 та №19, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наступними документами: договором купівлі-продажу від 19.03.2019р. на нежитлове приміщення №4 загальною площею 121 кв.м.; договором купівлі-продажу від 19.03.2019р. на нежитлове приміщення №5 загальною площею 567,4 кв.м.; договором купівлі-продажу від 19.03.2019р. на нежитлове приміщення №11 загальною площею 96,1 кв.м.; договором купівлі-продажу від 19.03.2019р. на нежитлове приміщення №19 загальною площею 47 кв.м.. Вказані договори купівлі-продажу були укладені між позивачем та [PERSON] в інтересах [PERSON] (а.с.9-12). 24 серпня 2023 року між позивачем та Обслуговуючим кооперативом було укладено договір про відшкодування витрат на обслуговування багатоквартирного жилого будинку та прилеглої території, згідно якого предметом договору є забезпечення Кооперативом обслуговування багатоквартирного жилого будинку [ADDRESS] та прилеглої територій (прибирання прилеглої території, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ескалаторів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, обслуговування котельні, вивезення побутових відходів тощо) (надалі - Обслуговування), а Власником своєчасного відшкодування частини витрат Кооперативу на обслуговування Будинку та прилеглої території з розмірі, встановленому Кооперативом, у строки та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п.2.5 цього договору, у разі неналежного виконання Кооперативом умов цього Договору (нездійснення Обслуговування або здійснення Обслуговування не в повному обсязі, відхилення від кількісних або якісних показників від нормативних), Кооператив здійснює перерахунок розміру відшкодування на підставі Акту за підписом представника Кооперативу та власника нежитлового приміщення. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, позивачем за власні кошти було зроблено певні ремонтні роботи у придбаних нежилих приміщень, про відшкодування витрат на які заявлено у цьому позові. Із приводу вимог позивача щодо відшкодування витрат за виконані електромонтажні роботи на загальну суму 63 592,44 грн. судом встановлені наступні обставини. Суд вбачає, що позивачка неодноразово зверталась до відповідача із відповідними заявами, а саме: - Заява від 09.02.2025 року щодо встановлення на території приміщення №5 вузла інженерних мереж по водопостачанню, без надання згоди власника приміщення; - Заява від 20.12.2024 року щодо необхідності вжиття термінових заходів для гідроізоляції частини будинку, у зв`язку з тим, що після дощів заливає приміщення Позивача; - Заява від 20.12.2024 року щодо необхідності проведення спільних зборів для визначення можливості використання 0 поверху, де розташовані нежитлові приміщення Позивача та інших власників; - Заява від 20.12.2024 року щодо не виконання умов гарантійного листа № 180 від 10.09.2024р., де було зазначено строк до 31.10.2024 року для встановлення ОК огородження на водомірний вузол, який розташований в приміщенні Позивача; - Заява від 24.07.2024 року щодо вимкнення електроенергії ОК, під час проведення Позивачем ремонтних робіт та прохання включення е/е; - Заява від 04.04.2024 року щодо необхідності забезпечення ОК вводу електрики до нежитлових приміщень Позивача, щоб мати змогу провести ремонтні роботи; - Заява від 04.04.2024 року щодо необхідності врегулювання питання по водомірному вузлу для його огородження співробітниками ОК; - Заява від 20.03.2024 року щодо необхідності проведення гідроізоляційних робіт для усунення протікання води у нежитлове приміщення № 5; - Заява від 09.08.2024 року щодо відключення електроенергії ОК, з проханням компенсувати втрати за неодноразове відключення електроенергії, щодо необхідності проведення гідроізоляційних робіт; - Заява від 15.08.2024 року щодо необхідності ОК виконання своїх зобов`язань, як балансоутримувача будинку, а саме: не обладнано освітлення місць спільного користування, не обладнано вбиральню, не працює ескалатор, немає системи пожежної безпеки, не забезпечено ввод електропостачання, тобто це свідчить про невиконання умов договору балансоутримувачем будинку; - Заява від 30.01.2024 року щодо необхідності усунення протікання води до нежитлових приміщень позивача; - Заява від 28.12.2023 року щодо необхідності усунення протікання води до нежитлових приміщень позивача. Суд вбачає, що дійсно позивачка неодноразово, а саме заявами від 04.04.2024 року щодо необхідності забезпечення ОК вводу електрики до нежитлових приміщень позивача, щоб мати змогу провести ремонтні роботи; заявою від 15.08.2024 року щодо необхідності ОК виконання своїх зобов`язань, як балансоутримувача будинку, а саме: не обладнано освітлення місць спільного користування, не обладнано вбиральню, не працює ескалатор, немає системи пожежної безпеки, не забезпечено ввод електропостачання, тобто це свідчить про невиконання умов договору балансоутримувачем будинку, зверталась до відповідача з вимогами щодо здійснення певних електромонтажних робіт. У подальшому, 18 квітня 2019 року між позивачем та ВКФ ПП «Еліт-Електро» було укладено договір №18-04-19 на електромонтажні роботи, за яким позивачка як замовник доручила, а підрядник взяв на себе зобов`язання виконання електромонтажних робіт в магазині цокольний поверх 4,2, площею 500 кв. за адресою [ADDRESS] . Загальна вартість робіт за цим договором склала 63 592, 44 грн. (п.2.1 Договору). 07 травня 2019 року між позивачем та ВКФ ПП «Еліт-Електро» було укладено акт №1 приймання виконаних електромонтажних робіт (а.с.16). Із приводу вимог позивача щодо про відшкодування витрат у сумі 20 000 грн. на проведення ремонту, внаслідок невиконання Відповідачем гідроізоляційних робіт із матеріалів справи вбачається наступне. Позивачка заявами від 28.12.2023 року зверталась до відповідача щодо необхідності усунення протікання води до нежитлових приміщень позивача; заявою від 30.01.2024 року щодо необхідності усунення протікання води до нежитлових приміщень позивача; заявою від 20.03.2024 року щодо необхідності проведення гідроізоляційних робіт для усунення протікання води у нежитлове приміщення №5; Листом № 132 від 25.01.2024 року відповідач повідомив позивача про те, що протікання у приміщенні № 5 відбуваються з наступних причин: 1. Внаслідок форс-мажорних обставин (землетрус та військових дій, вибухи від прильоту ракет) утворились тріщини у місцях примикання конструкцій будинку; 2. Незначні розбіжності плит від каркасу будівлі (пішохідна зона та примикання до фасадної частини) спричинені струсами ґрунту та фундаменту будівлі з вищевказаних причин, що призвело до протікання дощової та талої води у підвальне приміщення. Повідомлено, що ремонтно-відновлювальні роботи з гідроізоляції підвальних приміщень заплановані кооперативом на 2 та 3 квартали 2024 року, за наявності коштів. Заявою від 20.03.2024 року позивачка зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл на проведення роботи з гідроізоляції у зв`язку з тим, що відповідачем не було визначено з терміном проведення відповідних робіт. Дана заява була прийнята відповідачем 20.03.2024 року. Заявою від 20.12.2024 року позивачка зверталась до відповідача щодо необхідності вжиття термінових заходів для гідроізоляції частини будинку, у зв`язку з тим, що після дощів заливає приміщення Позивача. Як вбачається з матеріалів справи, із 22.02 по 23.02.2024 року за замовленням позивача ФОП [PERSON] були проведені роботи по гідроізоляції в підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] . Була здійснена зачистка, ґрунтовка, запінення вглиб та два армуючих шари з сіткою по верхньому шву між стелею і стіною (44,3 метри погонних). З 18 по 21 березня 2024 року були проведені роботи по підриву тротуарної плитки, укопу вглиб, замазка щілини бетоно-контактом, заливка стяжки, заливка гідро-барєрного шару, укладання плитки на цементну суміш, того ж самого шва, але вже зі сторони вулиці, по фундаменту починаючи навпроти в`їзду в підземний паркінг, закінчивши за плавним поворотом який веде у двір будинку (31 метр погоний). Загальна вартість робіт із матеріалами склала 25 000 гривень. Проте, як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторони відповідача, згоди кооперативу на проведення позивачем відповідних електромонтажних та гідроізоляційних робіт надано не було, та останні були здійсненні без згоди кооперативу на подальшу відшкодування відповідних витрат. Суд вбачає, що при укладанні договорів купівлі-продажу та про виконання електромонтажних робіт відповідач, в особі ОК «Середньофонтанський 19- А», не виступає стороною указаних угод. Так, відповідно до чинного законодавства, «продавець несе відповідальність перед покупцем, якщо проданий товар має недоліки». Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Згідно зі ст. 680 ЦК України, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте суд погоджується із позицією відповідача, що позивач, з невідомих причин, не скористався законним правом для пред`явлення відповідної претензії для вирішення питання виправлення скритих дефектів придбаної нерухомості. Позивачем не надано доказів, які б свідчили про наявність будь-яких домовленостей між сторонами або зобов`язань Відповідача щодо фінансування чи виконання відповідних робіт, надання згоди на проведення таких робіт позивачем із їх подальшим відшкодування відповідачем. Таким чином, із урахуванням викладеного, суд приймає до уваги позицію сторони відповідача в частині цих вимог та відмовляє в цій частині позову [PERSON] . Із приводу вимог відшкодування сплачених коштів на купівлю лічильника електроенергії 27.07.2024 року у сумі 2 000.00 грн. суд виходить із наступного. За приміщенням № 5, власником якого є позивач [PERSON] , обліковується прилад обліку електроенергії за № 10366787 2018 року. Як вбачається із Загальної відомості показань ввідних лічильників електроенергії в серпні 2019 року за приміщенням № 5 обліковується лічильник електроенергії № 10366787. Як вбачається із Загальної відомості показань ввідних лічильників електроенергії в січні 2022 року, за приміщенням № 5 обліковується лічильник електроенергії № 10366787. Як вбачається із Загальної відомості показань ввідних лічильників електроенергії в листопаді 2023 року, за приміщенням № 5 обліковується лічильник електроенергії № 10366787. Як вбачається із Загальної відомості показань ввідних лічильників електроенергії в травні 2025 року, за приміщенням № 5 обліковується лічильник електроенергії № 10366787. 27.07.2024 року відповідачем було складено акт № 2407-24 (а.с. 30) і встановлено, що після підтяжки контактів на клемах підключення лічильника рух ротора відновився. Лічильник обліку працює у нормальному режимі. На усне прохання позивача проведено опечатування електрощитів приміщень №5, 11, розташованих у ВРУ-10 та ВРУ-14. Опечатування провели [PERSON] , [PERSON] та запевнили своїми підписами. Суд вбачає, що прилад обліку електроенергії, який обліковується за нежитловим приміщенням № 5, та належить позивачу [PERSON] , з моменту його встановлення не мінявся, інший (новий) прилад обліку електроенергії ОК «Середньофонтанський 19-А» на облік та баланс не ставився. Доказів того, що відповідач вимагав від позивача придбати новий лічильник матеріали справи не містять та позивачем не надано. За викладеного, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги [PERSON] не доведені належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягають. Із приводу вимог позивача щодо вимог про відшкодування витрат у сумі 43 700 грн. за ремонт у нежитловому приміщенні площею 12,4 кв.м. суд зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідно до Технічного паспорту на громадський будинок житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений станом на 16.05.2011 року, у приміщенні № 5 (належить на праві приватної власності позивачу), що розташоване на 0 поверсі будинку, проходять водопровідні мережі філії «Інфоксводоканал», які забезпечують водою всіх мешканців будинку та приміщення стілобатної частини (нежитлові приміщення, офіси 2 поверху). Для обслуговування та у разі виникнення аварії, до цього вузла водопостачання має бути забезпечений цілодобовий доступ технічного персоналу будинку та аварійних служб міста. Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи інтереси власника нежитлового приміщення № 5, між ОК «Середньофонтанський 19-а» та [PERSON] 24 серпня 2023 року був укладений Договір, відповідно до п.п. 3.2.3, п.3.2 «власник зобов`язаний забезпечувати доступ до мережі, арматури, розподільних систем представників Кооперативу за наявності в них відповідного посвідчення: для ліквідації аварій цілодобово; для встановлення і заміни санітарно технічного та інженерного обладнання, проведення профілактичного огляду згідно з вимогами нормативно-правових актів». Крім цього, відповідно до п.п. 3.3.2 п. 3.3 указаного Договору «Кооператив має право доступу, у тому числі несанкціонованого, в нежитлові приміщення Власника для ліквідації аварії відповідно до встановленого законом порядку, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічного і профілактичного огляду». У забезпечення приписів указаного Договору між сторонами був укладений Акт, згідно якого [PERSON] прийняла в строкове користування нерухоме майно нежитлового приміщення 12.4 кв.м, що належить до власності ОК «Середньофонтанський 19-а, замість цього, [PERSON] щомісячно зобов`язана надавати доступ співробітникам ОК «Середньофонтанський 19-а» для обслуговування та зняття показників у вузлі комерційного обліку в місці вводу зовнішніх інженерних мереж філії «Інфоксводоканал» до відповідних внутрішньо будинкових інженерних систем будівлі (майно співвласників багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] ). Таким чином, приміщення площею 12.4 кв.м. було надано в користування позивачці для забезпечення доступу ОК до вузла обліку водопостачання. За твердженням позивача, остання за власні кошти у подальшому зробила ремонт вказаного приміщення, вартість якого склала 43 700 грн. Між тим суд вбачає, що угода про проведення ремонтних робіт, їх вартість або порядок компенсації між сторонами не укладалася. При цьому зі сторони позивача не надано відповідних доказів щодо понесення витрат саме у розмірі 43 700 грн., із чим вони були пов`язані. Отже, судом встановлено, що позивач є орендарем нежитлового приміщення, яке належить відповідачу, та в період дії договору оренди здійснив ремонтні роботи у цьому приміщенні. Разом із тим матеріалами справи підтверджується, що зазначені роботи були проведені без попередньої згоди орендодавця, а також без погодження обсягу, вартості та необхідності таких робіт. Відповідно до ч. 1 ст. 778 ЦК України: Наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат, здійснених ним на утримання речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 778 ЦК України: Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення речі, які можна відокремити без шкоди для речі, він має право на їх вилучення. Водночас ч. 4 ст. 778 ЦК України встановлює, якщо поліпшення зроблено без згоди наймодавця і їх неможливо відокремити без шкоди для речі, наймач не має права на відшкодування їх вартості. За викладеного суд зазначає, що: - позивач не довів, що проведені роботи були необхідними витратами, спрямованими на збереження майна; - надані докази свідчать, що роботи мали характер поліпшень та модернізації приміщення; - відсутні докази отримання згоди ОК на проведення таких робіт т їх компенсацію; Таким чином, проведений позивачем ремонт є невідокремлюваними поліпшеннями, здійсненими без згоди орендодавця. Відповідно до ст. 778 ЦК України: у разі здійснення невідокремлюваних поліпшень без згоди орендодавця; наймач не набуває права на відшкодування їх вартості. Особа не має право на відшкодування витрат, які були здійснені з власної ініціативи без правової підстави. У постанові КЦС ВС від 10.04.2019 року у справі № 522/1917/16-ц суд зазначив: згода орендодавця є обов`язковою умовою для компенсації; навіть фактичне покращення майна не створює права на відшкодування; витрати вважаються здійсненими на власний ризик орендаря. У постанові ВС від 18.03.2021 року у справі № 910/10785/19 суд сформулював важливий принцип: особа, яка здійснює невідокремлювані поліпшення без згоди власника, діє на власний ризик та не має права вимагати компенсацію. У постанові ВС від 03.02.2022 року у справі № 910/16762/20 суд зазначив: користування результатами ремонту орендодавцем або його обізнаність про ремонт не означає надання згоди. Згода повинна бути: чіткою, доведеною, бажано письмовою. Отже, оскільки позивачем не доведено наявності згоди відповідача на проведення невідокремлюваних поліпшень, а також їх необхідного характеру, витрати підлягають віднесенню на ризик орендаря та не підлягають відшкодуванню, позовні вимоги про стягнення вартості ремонту є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Із приводу вимог позивача щодо відшкодування упущеної вигоди у зв`язку з не надання в оренду нежитлових приміщень за період з січня 2025 року по травень 2025 року у сумі 166 300 грн. суд зазначає наступне. Судом встановлено, що позивачем заявлено вимоги про стягнення упущеної вигоди як складової збитків, які, на його думку, виникли внаслідок дій відповідача. Однак зазначені вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, відшкодовує кредиторові завдані збитки, якщо кредитор доведе їх розмір. При цьому закон покладає на позивача обов`язок довести: факт порушення права; наявність збитків; причинний зв`язок між порушенням і збитками; розмір збитків. У постанові від 30.01.2019 року у справі № 910/13238/17 суд зазначив: упущена вигода має бути реальною, а не абстрактною, та підтверджуватися належними доказами можливості отримання доходу. У постанові від 14.07.2020 року у справі № 910/13621/19 Верховний суд сформулював принцип: саме по собі припущення про можливість отримання доходу не є підставою для відшкодування упущеної вигоди. У постанові від 25.05.2021 року у справі № 910/10220/20 суд зазначив: позивач повинен довести, що отримання доходу було реальним і залежало лише від належного виконання відповідачем зобов`язання. Таким чином, суд зазначає, що упущена вигода не є умовною або гіпотетичною величиною, а повинна підтверджуватися належними та допустимими доказами реальної можливості отримання доходу. Проте, матеріали справи не містять: доказів існування укладених договорів або реальних домовленостей щодо отримання доходу; документів, які підтверджують стабільну господарську діяльність позивача та прогнозований прибуток; економічних розрахунків, підтверджених первинними документами. Заявлені позивачем вимоги мають припущений характер та ґрунтуються виключно на його власних поясненнях. Таким чином, заявлений розмір упущеної вигоди є недоведеним та гіпотетичним, а вимоги таким, що не підлягають задоволенню. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди. Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Згідно ст. 1167 ЦК України: моральна шкода відшкодовується за наявності вини особи, яка її завдала. Обов`язковими умовами відшкодування моральної шкоди є: протиправна поведінка відповідача; факт моральних страждань; причинний зв`язок; вина відповідача; обґрунтований розмір шкоди. Відповідно до правової позиції Верховний Суд: - у постанові від 10.04.2019 року у справі № 464/3789/17, сам по собі факт порушення права не є підставою для компенсації моральної шкоди без доведення її фактичного заподіяння. - у постанові від 20.01.2021 року у справі № 761/14071/18 ВС зазначив, що моральна шкода не може ґрунтуватися на припущеннях та повинна бути підтверджена належними доказами. Між тим, позивачем не надано належних доказів: реального заподіяння моральних страждань; їх характеру та інтенсивності; причинного зв`язку між діями відповідача та заявленими переживаннями. Наведені позивачем доводи мають декларативний характер та не підтверджені жодними доказами (медичними документами, показами свідків, іншими об`єктивними даними). Крім того, сам факт спору не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди. Оскільки позивачем не доведено: факту завдання моральної шкоди; її розміру; причинного зв`язку з діями відповідача, то підстави для задоволення вимог у цій частині відсутні. Щодо вимог позивача стягнення витрат на правову допомогу у сумі 15 000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 137 ЦПК України: витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами за умови їх документального підтвердження. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд встановив, що у задоволенні позову відмовлено повністю, а отже позивач не є стороною, на користь якої ухвалено рішення. Таким чином, відповідно до принципу розподілу судових витрат, підстав для їх компенсації не існує. Зі сторони відповідача до суду було подано клопотання про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, дослідивши який суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представництво інтересів відповідача здійснено адвокатом Кривошапковою В.О. на підставі Довіреності № 240/3 від 25.06.2025 року та № 272 від 12.01.2026 року. На підставі додаткової угоди № 2 від 23.05.2025 року до договору № ВО-012023 від 01.12.2023 року про надання правової допомоги, відповідно до пункту 2 якого, сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару за надання адвокатом правничої (правової) допомоги, вказаної у пункті 1 додатку та сформованої в обсягах та межах доручення клієнта, у розмірі 15 000 гривен. У зв`язку з представництвом інтересів сторони відповідача на підставі саме Довіреності, а також у зв`язку з відсутністю Детального опису виконаних робіт та Акту наданих послуг, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу.

Outcome: dismissed