Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] . Згідно довідки Зруб-Комарівського старостинського округу № 571 від 20.10.2025 року на момент смерті, [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті проживали [PERSON] (мати) та [PERSON] та [PERSON] брати. Позивач [PERSON] проживала без реєстрації з братом [PERSON] та вела спільне господарство, тим самим прийняла спадщину після його смерті. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на момент смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Разом з нею на день її смерті були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] - брати. [INFO] помер [PERSON] . Дітей у [PERSON] не було, інших спадкоємців за законом чи за заповітом які б могли претендувати на сьогоднішній день на спадкове майно, згідно витягу зі спадкового реєстру приватного нотаріуса - немає. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с. Комарівці, Чернівецького р-ну, Чернівецької області а саме право на земельну частку (ПАЙ), відповідно до сертифікату на право на земельну частку серія ЧВ № 0048000, виданий Сторожинецькою Райдержадміністрацією 29.10.1996 року на підставі рішення РДА від 11.10.1996 року № 299, зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів за № 112 від 30.10.1996 року, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах, із земель, що перебувають в колективній власності АФ «Нива» с. Комарівці Сторожинецького району, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Про належність у [PERSON] вищевказаного права на земельну частку позивачу стало відомо лише після отримання інформації з Комарівського старостинського округу, Сторожинецької міської ради. Однак, оригінал вказаного сертифікату втрачено, залишилася тільки ксерокопія, яка була надана Комарівським старостинським округом Сторожинецької міської ради. Позивач просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право на земельну частку (пай) що належало спадкодавцю [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку серія ЧВ № 0048000, виданий Сторожинецькою Райдержадміністрацією 29.10.1996 року на підставі рішення РДА від 11.10.1996 року № 299, зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів за № 112 від 30.10.1996 року, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах, із земель, що перебувають в колективній власності АФ «Нива» с. Комарівці Сторожинецького району, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак від неї надійшло до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, визнавши позовні вимоги. Визнання позову відповідачем, згідно вимог ч.3 і ч.4 ст.200 та ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] видано 24.10.2008 Виконавчим комітетом Зруб-Комарівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 11 (а.с.8). Згідно довідки Зруб-Комарівського старостинського округу № 571 від 20.10.2025 року на момент смерті, [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті проживали [PERSON] (мати) та [PERSON] та [PERSON] брати. Позивач [PERSON] проживала без реєстрації з братом [PERSON] та вела спільне господарство, тим самим прийняла спадщину після його смерті. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на момент смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Разом з нею на день її смерті були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] - брати. [INFO] [PERSON] помер. Дітей у [PERSON] не було, інших спадкоємців за законом чи за заповітом які б могли претендувати на сьогоднішній день на спадкове майно, згідно витягу зі спадкового реєстру приватного нотаріуса - немає. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с. Комарівці, Чернівецького р-ну, Чернівецької області а саме право на земельну частку (ПАЙ), відповідно до сертифікату на право на земельну частку серія ЧВ № 0048000, виданий Сторожинецькою Райдержадміністрацією 29.10.1996 року на підставі рішення РДА від 11.10.1996 року № 299, зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів за № 112 від 30.10.1996 року, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах, із земель, що перебувають в колективній власності АФ «Нива» с. Комарівці Сторожинецького району, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадщину за законом. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею за законом другої черги після смерті брата. Спадщину позивачка прийняла відповідно до вимог закону, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що остання вчинила усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Стосовно заявленої вимоги про встановлення факту проживання спадкоємця разом з спадкодавцем. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Будь-яких даних про те, що після смерті [PERSON] є спадкоємці у порядку, передбаченому нормами ЦК України, які би оспорювали право позивача на прийняття спадщини, до суду не надано. За таких обставин суд вважає, що необхідно встановити факт постійного проживання [PERSON] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник не з вини відповідача або внаслідок його протиправних дій, а виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в такому випадку буде несправедливим.

Outcome: approved