Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Адвокат Ящук Діана Віталіївна, яка діє в інтересах позивача [PERSON] , 03.12.2025 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін. Позовні вимоги представник позивача обгрунтовувала тим, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 04.09.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Заочним Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.06.2009р., що набрало законної сили 30.06.2009р. (справа № 2-2726/2009), шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу у сторін народився спільний син - [PERSON] , [INFO] . Івано-Франківським міським судом видано судовий наказ від 31 жовтня 2022 року (справа№ 344/10915/22) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? (однієї четвертої) заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Постановою головного державного виконавця Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Любенько Н.Я. від 26.12.2022р. відкрито виконавче провадження № 70612256 з примусового виконання судового наказу № 344/10915/22. Проте, фактичне стягнення аліментів в примусовому порядку визначеному не проводиться у зв`язку із відсутністю у відповідача офіційного заробітку (доходу), добровільної матеріальної допомоги відповідач не надає, від виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ухиляється, у зв`язку із чим утворилась заборгованість зі сплати аліментів. Згідно розрахунку із сплати аліментів, складеного державним виконавцем Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 27.10.2025р. за період з вересня 2022 року по жовтень 2025 року борг зі сплати аліментів складає 121 799.50 грн. (сто двадцять одна тисяча сімсот дев`яносто дев`ять гривень п`ятдесят копійок). По наведених розрахунках у Таблиці №1, загальний розмір пені за несплату аліментів за період з квітня 2023 року по жовтень 2025 року становить 674 308.11 грн., та є більшим за загальний розмір заборгованості, на яку вона нараховувалась. Проте, враховуючи встановлені абз. 1 ч.1 ст.196 СК України обмеження по стягненню максимального розміру пені за несплату аліментів, розмір пені, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки становить 121 799,50 грн., тобто не більше 100% розміру заборгованості, на яку нараховувалась пеня. На підставі наведеного, представник позивача просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за період з вересня 2022 року по жовтень 2025 року у розмірі 121 799, 50 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та предстанвика, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджено матеріалами справи. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як передбачає ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 04.09.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.06.2009р., що набрало законної сили 30.06.2009р. (справа № 2-2726/2009) шлюб між сторонами розірвано (а.с.11). Після розірвання шлюбу у сторін народився спільний син - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). 31 жовтня 2022 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано судовий наказ (справа № 344/10915/22) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? (однієї четвертої) заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (а.с.12). Постановою головного державного виконавця Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Любенько Н.Я. від 26.12.2022р. відкрито виконавче провадження № 70612256 з примусового виконання судового наказу № 344/10915/22 (а.с.13). Згідно розрахунку із сплати аліментів, складеного державним виконавцем Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 27.10.2025р. за період з вересня 2022 року по жовтень 2025 року борг зі сплати аліментів складає 121 799.50 грн. (сто двадцять одна тисяча сімсот дев`яносто дев`ять гривень п`ятдесят копійок) (а.с.14). Відповідно до ч.1,2 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Постанова Великої Палати Верховного Суду України від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц містить правовий висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення пені на підставі ч. 1 ст. 196 СК України суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Далі потрібно підсумувати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну торбу пені за увесь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Виходячи з аналізу норм ст. 549 ЦК України та ст. 196 СК України, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Позивачем до стягнення заявлена пеня за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини за період з 05 вересня 2022 року по жовтень 2025 року в розмірі 121 799 грн. 50 коп.., яка не перевищує 100 % від заборгованості, що відповідає ч.1 ст.196 СК України. На підставі наведеного, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період часу з 05 вересня 2022 року по жовтень 2025 року в розмірі 121 799 (сто двадцять одна тисяча сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 50 коп.. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі, зокрема у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому суд вважає за необхідним стягнути також із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Щодо витрат професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Відповідно до положень пунктів 1, 4 частини 1статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положеннями частин 1-4статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з правилами пункту 3 частини 2статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано наступні документи: договір про надання правової допомоги №01/25 від 29.11.2025 року укладено між [PERSON] та адвокатом Ящук Д.В.; детальний опис наданих послуг за договором про надання правової допомоги на суму 2000 грн., копія ордеру та свідоцтва. Таким чином, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) грн.. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.180, 196 Сімейного кодексу України, ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved