Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, а саме просить суд оголосити [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , померлим з 10.07.2024 року, як такого, що 10.07.2024 року зник безвісті в районі населеного пункту Вовчанськ Харківської області за обставин, що загрожували йому смертю, при виконанні військової служби та захисту Батьківщини, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що він є сином [PERSON] . У зв`язку із введенням воєнного стану та оголошенням загальної мобілізації його батька [PERSON] було призвано на військову службу у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до Сповіщення сім`ї № 297 від 14.07.2024 року сержант [PERSON] , 1976 року народження, відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи службовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 10.07.2024 року в районі ведення бойових дій біля населеного пункту Вовчанськ Харківської області. З моменту зникнення [PERSON] пройшло більше року, його досі не знайдено, відомості про його місце перебування відсутні. Перебування [PERSON] у полоні також не підтверджується. Усі вищенаведені докази дають підстави для обґрунтованого припущення смерті [PERSON] під час виконання бойового завдання [INFO] в районі населеного пункту Вовчанськ Харківської області Враховуючи ті обставини, що [PERSON] пропав безвісти у зв`язку з воєнними діями під час виконання бойового завдання, є підстави для оголошення його судом померлим у порядку ст. 46 ЦК України. Оголошення [PERSON] померлим необхідне заявнику з метою державної реєстрації смерті батька, а також подальшого оформлення спадкових прав. Ухвалою суду від 29.12.2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначенням справи до розгляду за участю заявника та заінтересованих осіб. Судове засідання призначено на 29.01.2026 року. 26.01.2026 року від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення (документ сформований в системі «Електронний суд» 26.01.2026 року) в яких зазначається про те, що обставиною, яка дає підстави стверджувати, що [PERSON] пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом є акт службового розслідування військової частини [NUMBER] . Таким чином всією можливою інформацію щодо [PERSON] володіє командування військової частини [NUMBER] . Також представник зазначив, що рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки: матері, дружини, дітей зниклого безвісти за особливих обставин, а тому такі особи підлягають залученню до участі у справі як заінтересовані особи. Розгляд справи представник просить проводити без його участі. В судове засідання заявник не з`явився, його представник вимоги заяви підтримала, просила суд їх задовольнити так як матеріалами справи підтверджується факт загибелі [PERSON] . Додатково пояснила, що [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебував, інших дітей, крім заявника, у нього немає, батьки померли. В судове засідання представник Міністерства оборони України не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання представники Мукачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та військової частини [NUMBER] не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. Заслухавши представника заявника, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, суд робить висновок про таке. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.09.2007 року заявник [PERSON] народився [INFO] , батьком вказаний [PERSON] . У зв`язку із введенням воєнного стану та оголошенням загальної мобілізації [PERSON] був призваний на військову службу. Так, відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 30.05.2024 року № 151 сержанта [PERSON] призначено на посаду розвідника-радіотелефоніста 2 розвідувальної групи спеціального призначення 1 роти спеціального призначення [NUMBER] загону спеціального призначення військової частини [NUMBER] з 30.05.2024 року. Відповідно до витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] від 10.07.2024 року № 192 сержанта [PERSON] , розвідника-радіотелефоніста 2 розвідувальної групи спеціального призначення 1 роти спеціального призначення [NUMBER] загону спеціального призначення слід вважати таким, що вибув до району бойових дій до населеного пункту Вовчанськ на лінію бойового зіткнення на глибину батальону [NUMBER] ешелону з 09.07.2024 року, для виконання бойового завдання. Відповідно до рапорту командира 1 загону спеціалізованого призначення військової частини [NUMBER] майора [PERSON] такий командиру військової частини [NUMBER] доповів, що на околицях населеного пункту Вовчанськ Харківської області 10.07.2024 року при виконанні бойових завдань згідно БН командира військової частини [NUMBER] від 01.06.2024 № 047т внаслідок артилерійського обстрілу здійсненим регулярними військами російської федерації сержант [PERSON] , [INFO] , розвідник-радіотелефоніст 2 розвідувальної групи спеціального призначення 1 роти спеціального призначення [NUMBER] загону спеціального призначення військової частини [NUMBER] , зник безвісти. Зі змісту сповіщення сім`ї № 297 від 14.07.2024 року встановлено, що сержант [PERSON] , 1976 року народження, відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи службовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 10.07.2024 року в районі ведення бойових дій біля населеного пункту Вовчанськ Харківської області. У зв`язку із зникненням [PERSON] було призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісті військовослужбовців про, що було винесено наказ командира військової частини [NUMBER] № 3292 від 16.07.2024 року. Зі змісту акту службового розслідування від 22.07.2024 року встановлено наступне. Відповідно до рапорту командира 1 загону спеціалізованого призначення військової частини [NUMBER] майора [PERSON] встановлено, що 10.07.2024 року зник безвісти військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, розвідник-радіотелефоніст 2 розвідувальної групи спеціального призначення 1 роти спеціального призначення [NUMBER] загону спеціального призначення військової частини [NUMBER] сержант [PERSON] . Попередньо встановлено, що 10.07.2024 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Вовчанськ Харківської області стався артилерійський обстріл з боку збройних сил російської федерації в результаті чого зник безвісті сержант [PERSON] . Військовослужбовець перебував в засобах індивідуального захисту. Його документи відсутні, зв`язок з ним відсутній, його місцезнаходження невідоме. Такі обставини також підтверджуються поясненнями головного сержанта 2 роти спеціального призначення [NUMBER] загону спеціального призначення військової частини [NUMBER] [PERSON] , розвідника-гранатометника 3 розвідувальної групи спеціального призначення 2 роти спеціального призначення [NUMBER] загону спеціального призначення військової частини [NUMBER] [PERSON] , які разом з [PERSON] [INFO] перебували на виконанні бойового завдання. Після виявлення факту зникнення безвісти сержанта [PERSON] командуванням [NUMBER] загону спеціального призначення частини [NUMBER] були проведенні пошукові заходи з висуванням пошукових груп на залучення підрозділів аеророзвідки в районі виконання бойового завдання. В ході пошукових дій сержанта [PERSON] не було знайдено, місцезнаходження його є невідомим по даний час. При цьому обставини зникнення пов`язані з проходженням військової служби та виконання обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини та службовим розслідуванням неправомірних дій військовослужбовця [PERSON] не встановлено. Відповідно до витягу з ЄРДР за фактом зникнення безвісти 10.07.2024 року військовослужбовця [PERSON] в районі населеного пункту Вовчанськ Харківської області внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. З витягу з Реєстру безвісно громадян від 29.12.2025 року [PERSON] набув статусу особи, зниклої безвісти особи 10.07.2024 року. З відповіді № 08-11/48812 від 18.12.2025 року, наданої ДП «Український національний центр розбудови миру», встановлено, що відомості про [PERSON] внесені до Національного інформаційного бюро, однак НІБ не володіє інформацією про запитувану особу. Перебування військовослужбовця у полоні держави-агресора не підтверджено російською стороною та Міжнародним Комітетом Червоного Хреста. Крім того, судом також встановлено, що [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебував, інших дітей, крім заявника, у нього немає, батьки померли. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1 та 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою ( п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Чинний ЦПК України визначає чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (ст. 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (ст.ст. 305-309 ЦПК України). Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався і який триває дотепер. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. За приписами ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 зробила висновок, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. У ч. 2 ст. 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи ч. 2 ст. 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Речення друге ч. 2 ст. 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого ч. 2 ст. 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Наведене тлумачення відповідає і європейським стандартам. Так, відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09.12.2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого). Велика Палата Верховного Суду вказує, що шість місяців, які визначені в реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Також Велика Палата Верховного Суду зазначає, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 (далі Наказ № 309). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України (п. 82-84 постанови). Окремо суд зауважує, що Наказ № 309 втратив чинність на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій № 376 від 28.02.2025 року, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Згідно з наказом № 376 територія Вовчанської міської територіальної громади Чугуївського району Харківської області належить переліку території можливих бойових дій, дата початку бойових дій - 13.09.2022 року, дата припинення можливості бойових дій 09.05.2024 року, Також згідно з наказом № 376 територія Вовчанської міської територіальної громади Чугуївського району Харківської області належить переліку території активних бойових дій, дата початку бойових дій - 10.05.2024 року, дата завершення бойових дій 19.06.2024 року. Тобто у Наказі № 376 встановлено, що 19.06.2024 року завершено ведення бойових дій, тобто саме ця дата є днем закінчення активних бойових дій на цій місцевості. Отже, строк для оголошення особи померлою слід рахувати саме з цієї дати. Таким чином станом на сьогодні шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, минув, а отже є усі підстави розгляду цієї заяви За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведені заявником обставини та мета з якою йому необхідно оголосити особу померлою свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, такого матеріально-правового зв`язку. Відповідно до обставин цієї справи ймовірна загибель [PERSON] відбулася під час виконання ним бойового завдання у районі населеного пункту Вовчанськ Харківської області, де він разом з іншими військовослужбовцями потрапив під артилерійський обстріл з боку збройних сил російської федерації. При цьому, суд враховує, що відомості про місце перебування [PERSON] , а також про те, що він перебуває у полоні в матеріалах справи відсутні. Враховуючи те, що належними доказами підтверджено факт відсутності відомостей щодо місця перебування [PERSON] як за місцем його постійного проживання, так і за місцем проходження служби близько півтори року, а сукупність досліджених доказів підтверджує, що [PERSON] , військовослужбовець військової частини [NUMBER] , міг загинути в районі населеного пункту Вовчанськ Харківської області, виконуючи службові обов`язки, пов`язані із захистом Батьківщини, суд виходячи із змісту ст. 46 ЦК України, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню і [PERSON] слід оголосити померлим. При цьому судом встановлено, що події ймовірної загибелі [PERSON] мали місце 10.07.2024 року, отже саме ця дата має бути визначена датою смерті. Місцем смерті [PERSON] слід вважати населений пункт Вовчанськ Харківської області. Також суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved