Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики №1336946 в розмірі 22 022,05 грн та судові витрати: судовий збір - 2422,40 грн, та витрати на професійну правничу допомогу - 3500,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 23.04.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики №1336946, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6500,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99% в день (базова процентна ставка ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 26.10.2021 ТОВ «I БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1336946 від 23.04.2021. 03.04.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1336946 від 23.04.2021 р. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 22 022,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 522,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за Договором позики №1336946 в розмірі 22022,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 522,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вирішити питання щодо стягнення з відповідача судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу у сумі 3500,00 грн. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 05 червня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 03.10.2025 на адресу суду надійшов відзив на позов представника відповідача -адвоката Шеремет Г.А., у якому вона просить відмовити у задоволенні позову з підстав спливу строків позовної давності. При цьому, представник відповідача аргументує свої доводи тим, що договір позики між сторонами було укладено 23.04.2021 строком на 30 днів, тобто до 23.05.2021. Таким чином, з 23.05.2021 у позивача виникло право звернення до суду з даним позовом. Враховуючи, що строк позовної даності складає 3 роки, строк звернення позивача до суду скінчився 23.05.2024. До відзиву на позов представником відповідача долучено заяву відповідача [PERSON] про застосування строків спливу позовної давності. 09.10.2025 на адресу суду надійшло заперечення на клопотання представника позивача Ґедзь О.В., у якому вона зазначила про безпідставність вимог відповідача про застосування строків позовної давності, зважаючи на те, що з 11.03.2020 по 30.06.2023 в Україні діяв карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої корона вірусом SARS-Cov-2, у зв`язку із чим, строки, визначені ст.ст. 257,258, 362,559,681,728,786,1293 були продовжені на строк дії такого карантину відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Крім того, 24.02.2022 через військову агресію рф проти України, Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і діяв на момент звернення до суду із даним позовом. При цьому, відповідно до ст. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції, чинній на день звернення з позовом), у період дії в Україні воєнного стану, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362,559,681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, були продовжені на строк його дії. Таким чином, враховуючи факт продовження загального строку позовної давності, визначеного ст. 257, внаслідок введення карантину, а згодом воєнного стану, загальний строк позовної давності позивачем не пропущено. У судове засідання представник позивача Ткаченко Ю.О. не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням, у якому просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчить зворотнє рекомендоване поштове відправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Представник відповідача - адвокат Шеремет Г.А. в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням, в якому просила розгляд справи провести у її відсутність, надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що позов визнається частково, а саме в частині тіла кредиту. Щодо відсотків, то вони мають бути нараховані відповідно до умов укладеного договору, тобто за 30 днів. При цьому, розмір відсотків має бути розрахований відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» за денною процентною ставкою 1%. У зв`язку із наведеним, просила відмовити в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, враховуючи їх недоведеність належними та допустимими доказами, а також відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу та сплаченого судового збору. Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23.04.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , укладено Договір позики № 1336946 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за яким позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до умов договору позики, сума позики становить 6500,00 грн, строк позики (строк договору) складає 30 днів, до 23.05.2021; базова процентна ставка-1,99%, знижена процентна ставка/день - 1,99 % ; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70 % ; орієнтовна реальна річна процентна ставка 726,35 %, орієнтовна загальна вартість позики 10 380,50 грн. Пунктом 4 Договору позики передбачено, що проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Відповідно до пункту 4.2 Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua.documentslicense/ (надалі правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису SefNR8Y2Xu, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - [INFO] ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою позикодавцем, позичальник/відповідач: [PERSON] , з яким/якою укладено договір №1336946 від 23.04.2021, ідентифікований ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: SefNR8Y2Xu. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 23.04.2021 09:34:47. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: misha.stolya@gmail.com. Того ж дня, позикодавець на виконання п.1 договору позики №1336946 від 23 квітня 2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6500 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес», яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий, що підтверджується електронною платіжною інструкцією №988adfdf-e5ae-452a-aa52-11109343410d від 23.04.2021, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. Згідно листа №10/04/25-70 від 10.04. 2025 року, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжної інструкції №988adfdf-e5ae-452a-aa52-11109343410d (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов договору позики №1336946 від 23.04.2021. Згідно довідки №КД-000024142/ТНПП від 30.04.2025, ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа) підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ » та завершення наступної платіжної операції, зокрема 23.04. 2021 року, сума 6500 грн за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу 988adfdf-e5ae-452a-aa52-11109343410d. Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Положення ст. 639 ЦК України передбачають, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Особливості укладання електронного договору визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір позики №1336946 від 23.04.2021 підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора SefNR8Y2Xu, що відповідає вимогам ст.12 закону «Про електронну комерцію». Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між кредитором та відповідачем кредитного договору, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, умовами якого було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитного договору. При цьому, факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується копією платіжної інструкції «Фінекспрес» та не заперечується самим відповідачем. Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на умовах, визначених кредитним договором. В той же час, матеріали справи не містять доказів повернення кредитних коштів, оплати за користування кредитом. Згідно з ч. 1ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 26.10.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено Договір факторингу № 1911, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, у тому числі за договором позики №1336946 від 23.04.2021 року в розмірі 22022,00 грн., що підтверджується договором факторингу №2610 від 26 жовтня 2021 року разом з додатками та витягом з реєстру прав вимог №2 від 26 жовтня 2021 року. 03.04.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу №030423-ФК, у відповідності до умов якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, у тому числі за договором позики №1336946 від 23.04.2021 року в розмірі 22022,00 грн., що підтверджується договором факторингу №030423-ФК від 03 квітня 2023 року разом з додатками та витягом з реєстру заборгованості від 03 квітня 2023 року. Згідно розрахунку, заборгованість [PERSON] за договором позики №1336946 від 23 квітня 2021 року становить 22022,00 грн, з яких: 6500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 15 522,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Оцінюючи наданий представником позивача розрахунок заборгованості, суд вважає обґрунтованим заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6500грн., проте не погоджується з розміром нарахованих відсотків за користування кредитом, виходячи з наступного. Згідно умов договору позики №1336946 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), строк договору - 30 днів, дата надання позики - 23 квітня 2021 року по 23 травня 2021 року - дата повернення позики (останній день). Таким чином, строк кредитування сплив 23 травня 2021 року. Відповідно до пункту 4.2 Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua.documentslicense/ (надалі правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Дійсно, розділ 7 Правил надання грошових коштів у позику містить певні умови продовження строку користування позикою. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані фінансовою установою Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору позичальнику та який ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору. Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту. Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. До того ж, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, визначений Договором чи Законом. Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за Договором у межах строку його дії - до 23 травня 2021 року. Пунктом 2 договору передбачено, що відповідачу було надано у кредит грошові кошти в сумі 6500,00 грн, строком на 30 днів до 23.05.2021, з встановленою процентною ставкою (базова) 1,99% в день; зниженою процентною ставкою/день становить 1,99%, процентна ставка в день, у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2,70%. Тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відсотки за користування кредитом протягом 30 днів за відсотковою ставкою визначеною договором в розмірі 1,99 %, що складає 3 880,50 грн: 6500,00 грн (борг) х 1,99 % (за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежним виконанням умов договору) х 30 днів. Суд не вбачає підстав для обрахування відсотків за денною процентою ставкою 1%, про що зазначає представник відповідача у своїх поясненнях, виходячи з того, що договір позики був укладений між [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 23.04.2021 року, тоді як Закон №3498 - ІХ, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче користування» та яким передбачено нарахування відсотків за денною процентною ставкою 1% був прийнятий 22.11.2023 і набрав законної сили 24.12.2023, у зв`язку із чим, його дія не розповсюджується на правовідносини, які виникли між сторонами у даному спорі. Суд також не погоджується з доводами відповідача та його представника щодо пропуску ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» строку позовної давності при зверненні до суду з даним позовом, виходячи з наступного. Так, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У ч. 1 ст. 261 ЦК України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» визначено, що з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30 березня 2020 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Тобто строки, передбачені статтею 257 ЦК України (загальна позовна давність) продовжено на строк дії карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року відмінено з 24 год 00 хв 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. З даним позовом ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося 02 черня 2025 року. При цьому, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану у подальшому неодноразово продовжувався і діяв на момент звернення до суду із даним позовом. Законом України №4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14 травня 2025 року виключено п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідно до якого в період дії воєнного стану перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану. Суд, враховуючи факт продовження загального строку позовної давності визначеного статтею 257 ЦК України, внаслідок введення карантину (п. 12 Перехідних положень ЦК України), а згодом воєнного стану (п. 19 Перехідних положень ЦК України) вважає, що загальний строк позовної давності в три роки по вимозі про стягнення заборгованості продовжено та позивачем не пропущено при зверненні до суду із даним позовом. За наведених вище обставин, враховуючи, що відповідачем не виконуються зобов`язання за договором позики, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково,стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики у сумі 10 380,50 грн., з яких 6500 грн.-заборгованість за основною сумою боргу, 3880,50 грн.- заборгованість за відсотками. Відповідно до частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір та витрати на правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» слід стягнути 1160 грн.15 коп. судового збору та 1676 грн. 25 коп. витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial