Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

21.08.2025 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" через систему "Електронний суд" надіслало позовну заяву до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2817494 від 17.01.2021 у розмірі 53 503 грн 19 коп., судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.01.2021 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2817494, згідно з умовами якого відповідач отримала 15 000 грн 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 Кредитного договору цей Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 7.1 Кредитного договору цей договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п. 1.4 Договору. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, відповідач не виконала належним чином умов кредитного договору. На порушення вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконала свої зобов`язання не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 14.05.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладений договір відступлення прав вимоги 68-МЛ. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 2817494 від 17.01.2021, що укладений між ТОВ "Мілоан" та відповідачем. У зв`язку з невиконанням зобов`язань, заборгованість відповідача перед позивачем становить 53 503 грн 19 коп, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 12 862 грн 00 коп.; заборгованість за відсотками - 40 641 грн 19 коп. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 02.09.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 30.09.2025, а також витребувано від АТ КБ "Приватбанк" інформацію щодо банківського рахунку [PERSON] щодо зарахування останній грошових коштів. 30.09.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідача судовий розгляд відкладено на 17.11.2025. 17.11.2025 за клопотанням представника відповідача [PERSON] судовий розгляд відкладено на 17.12.2025. 17.12.2025 представник відповідача [PERSON] подала заяву, в якій просила залучити до участі у справі третю особу [PERSON] 17.12.2025 до початку судового розгляду задоволено заяву представника відповідача [PERSON] , залучено до участі у справі третю особу [PERSON] , та відкладено судовий розгляд на 04.02.2026. 04.02.2026 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Усенко М. І. надіслав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] не повідомила про причини повторного нез`явлення в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи, в тому числі й відзиву на позовну заяву до суду не подавала. У задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] , поданої 04.02.2026, суд відмовив. Третя особа [PERSON] не повідомив про причини неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якої не надійшов відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, а також суд визнав неповажною причину повторної неявки представника відповідача, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не заявилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18.). У цій справі суд вважає, що наявних у справі достатньо матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними договору про споживчий кредит № 2817494 від 17.01.2021 (індивідуальна частина), Правил надання фінансових кредитів ТОВ "Мілоан", графіку платежів за договором про споживчий кредит № 2817494 від 17.01.2021 (додатку №1 до Договору), Паспорта споживчого кредиту № 2817494, довідки про ідентифікацію, анкети-заяви на кредит № 2817494 від 17.01.2021, платіжного доручення 37771988 від 17.01.2021, підтверджується, що 17.01.2021 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 2817494 на суму 15 000 грн 00 коп., на строк 30 днів до 16.02.2021, відсотки за користування кредитом складають 45 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а. с. 7-22). Пунктом 2.3.1.1 Договору про споживчий кредит № 2817494 від 17.01.2021 передбачено, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість. Строк продовження днів: 3 з відсотковою ставкою 3 % на поточний залишок кредиту; 7 з відсотковою ставкою 5 % на поточний залишок кредиту; 15 з відсотковою ставкою 10 % на поточний залишок кредиту. Пунктом 1.6 Договору про споживчий кредит № 2817494 від 17.01.2021 передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування. Згідно відомості ТОВ "Мілоан" про щоденні нарахування, відповідач [PERSON] здійснила: 17.02.2021 сплату тіла кредиту у розмірі 750 грн 00 коп.; 17.02.2021 сплату відсотків у розмірі 159 грн 00 коп.; 17.02.2021 сплату комісії за пролонгацію 750 грн 00 коп. (тобто продовжила строк дії договору на 7 днів); 24.02.2021 сплату тіла кредиту у розмірі 712 грн 00 коп.; 24.02.2021 сплату відсотків у розмірі 129 грн 00 коп.; 24.02.2021 сплату комісії за пролонгацію 712 грн 00 коп. (тобто продовжила строк дії договору на 7 днів); 06.03.2021 сплату тіла кредиту у розмірі 676 грн 00 коп.; 06.03.2021 сплату відсотків у розмірі 511 грн 00 коп.; 06.03.2021 сплату комісії за пролонгацію 676 грн 00 коп. (тобто продовжила строк дії договору на 7 днів) (а. с. 22 зворот, 23). Таким чином, враховуючи пролонгацію договору про споживчий кредит № 2817494 від 17.01.2021, його строк дії був встановлений до 13.03.2021, де не сплаченими залишилися 9 грн 03 коп. відсотків. Відповідач [PERSON] здійснила погашення 2 138 грн 00 коп. тіла кредиту, та 769 грн 00 коп. відсотків. За таких обставин, враховуючи відомості про щоденні нарахування та погашення, заборгованість за тілом кредиту складає 12 862 грн 00 коп., а відсотки у розмірі 9 грн 03 коп. Відомості ТОВ "Мілоан" про щоденні нарахування містять посилання про нарахування у період з 14.03.2021 по 12.05.2021 відсотків у розмірі 38 586 грн 00 коп., тобто у строк не охоплений договором про споживчий кредит № 2817494 від 17.01.2021. Право вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до [PERSON] щодо повернення заборгованості за договором про споживчий кредит № 2817494 від 17.01.2021 підтверджується: договором відступлення права вимоги № 68-МЛ від 14.05.2021, укладеного між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал"; актом прийому-передачі Реєстру боржників від 14.05.2021 до Договору відступлення права вимоги № 68-МЛ від 14.05.2021, витягом з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 68-МЛ від 14.05.2021 (а. с. 24-29). 12.08.2025 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" на адресу відповідача [PERSON] листом за вих. № 20719760 було направлено претензію щодо сплати заборгованості та зміни кредитора у зобов`язанні за договором про споживчий кредит № 2817494 від 17.01.2021 (а. с. 30). З витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 68-МЛ від 14.05.2021, вбачається, що відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 53 503 грн 19 коп., яка складається з: 12 862 грн 00 коп. - тіло кредиту; 40 641 грн 19 коп. - відсотки (а. с. 28 зворот). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням 17.01.2021 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] договору про споживчий кредит № 2817494 та подальшим укладанням 14.05.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" договору відступлення прав вимоги 68-МЛ, у результаті чого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло право вимоги до [PERSON] , та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Відповідно до статті 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц). За умовами договору про споживчий кредит № 2817494 від 17.01.2021, з урахуванням здійснених дій відповідача [PERSON] щодо пролонгації строку дії договори, сторони встановили строк кредитування до 13.03.2021. На час закінчення строку кредитування (13.03.2021) розмір заборгованості за договором про споживчий кредит № 2817494 від 17.01.2021 складався з наступного: 12 862 грн 00 коп. - тіло кредиту; 9 грн 03 коп. - відсотки. Таким чином, лише наведений розмір заборгованості по відсоткам може бути стягнутий з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", оскільки після спливу строку кредитування, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, товариство не мало правових підстав нараховувати відсотки за кредитним договором. За таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит № 2817494 від 17.01.2021 в розмірі 12 871 грн 03 коп., яка складається з несплаченої заборгованості за тілом кредиту. У задоволенні решти позову належить відмовити. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107, укладеного 01.07.2025 між ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" та адвокатським об`єднанням "Апологет"; акту № 427 надання послуг (правової (правничої) допомоги) від 05.08.2025, детального опису наданих послуг від 05.08.2025 до Акту № 427 від 24.07.2025 за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 ( а. с. 32, 33). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це вказав Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. За викладених обставин, згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial