Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Адвокат Іляшкович Н.В. в інтересах позивача [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги представником позивача вмотивовані тим, що 27 січня 2005 року між сторонами зареєстровано шлюб за актовим записом №2 у виконавчому комітеті Забрідської сільської ради Хустського району Закарпатської області. Від цього шлюбу в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що дане одруження виявилося невдалим. Через несумісність характерів між сторонами постійно виникали непорозуміння. Стосунки між ними з часом погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо один від одного, шлюб існує формально, а тому сенсу в подальшому підтримувати сімейні відносини з відповідачем не вбачає. Покликаючись на вищевикладені обставини, представник позивача просить суд шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 27.01.2005 року у виконавчому комітеті Забрідської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №2, розірвати. Ухвалою Хустського районного суду від 21.11.2025 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив, однак відповідач своїм правом не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надіслав. Крім того відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу, вказану у Єдиному державному демографічного реєстрі, однак такий лист повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь яких клопотань не надіслав. Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Отже, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.01.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано 27 січня 2005 року за актовим записом №2 у виконавчому комітеті Забрідської сільської ради Хустського району Закарпатської області (а.с.5). Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] .(а.с.8) Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя у сторін не склалось на даний час проживають окремо, шлюбні відносин припинені. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сім`я розпалася та існує лише формально. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved