Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПрАТ «Львівобленерго» 6629 грн. 72 коп. - вартості необлікованої електричної енергії та понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач покликається на те, що ПрАТ «Львівобленерго», як оператор системи розподілу, надає послуги з розподілу (передачі) електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору з особовим рахунком [NUMBER] , ЕІС-код точки комерційного об`єкта споживача 62Z4745377649856. 15.01.2025, на вимогу постачальника, працівниками ПрАТ «Львівобленерго» припинено постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з порушенням термінів сплати за спожите електроенергію (заборгованістю). 26.05.2025 року, за результатами обстеження на об`єкті представниками ПрАТ «Львівобленерго» за адресою: [ADDRESS] , складено Акт про порушення ПРРЕЕ № 15882, яким зафіксовано, згідно п.п.5 п.8.4.2, п.п.8 п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку після вимкнення, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку, обірвана пломба на клемній кришці засобу обліку. Другий примірник акту було вручено [PERSON] , який був присутній при складанні акту. На засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ 05.08.2025 року було розглянуто Акт про порушення ПРРЕЕ №15882 та визначено обсяг та вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ. Вартість необлікованої електроенергії склала 6629 грн 72 коп. Розрахунок суми збитків був проведений на підставі пп. 5 п.8.4.2, п.8.4.7, п.8.4.8, п.8.4.11 ПРРЕЕ за період з 24.04.2025 по 26.05.2025. У зв`язку з тим, що відповідачі не скористалися своїм правом бути присутніми на засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, копія протоколу та рахунок для сплати вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ скеровувались йому рекомендованим листом. З метою досудового врегулювання спору, [PERSON] було надіслано вимогу рекомендованим листом № 203-07-5326 від 26.11.2025 року про оплату зазначених 6629,72 грн. На момент звернення із даним позовом, відповідачем вищезазначена сума не сплачена, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 12.12.2025 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також, зі змісту наведеної заяви вбачається, що представник не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі та підтримує заявлені позовні вимоги. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції та оголошеннями, в порядку ст.128 ЦПК України. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності відповідачі не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає, серед іншого, у недопущенні зловживань наданими їй правами. Дотримання балансу між інтересами усіх сторін при розгляді справи законодавцем покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством засад та строків розгляду справи. З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач неодноразово не з`являлась у судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. З огляду на неявку відповідачів по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу з ухваленням заочного рішення. При цьому, суд враховує положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану», які покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, зважаючи на доводи учасників процесу, суд прийшов до наступних висновків, виходячи з наведених нижче доводів, мотивів та міркувань. Правовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 зі змінами та доповненнями, а також Законом України «Про ринок електричної енергії». Судом було встановлено, що ПрАТ «Львівобленерго», як оператор системи розподілу, надає послуги з розподілу (передачі) електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору з особовим рахунком [NUMBER] , ЕІС-код точки комерційного об`єкта споживача 62Z4745377649856. 26.05.2025 року за результатами обстеження на об`єкті представниками ПрАТ «Львівобленерго» за адресою: [ADDRESS] , складено Акт про порушення ПРРЕЕ № 16234, яким зафіксовано, згідно п.п.5 п.8.4.2, п.п.8 п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку після вимкнення, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку після вимкнення, обірвана пломба оператора системи на клемній кришці засобу обліку. Другий примірник акту було вручено [PERSON] під особистий підпис. На засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ 26.05.2025 року було розглянуто Акт про порушення ПРРЕЕ №15882 та визначено обсяг та вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ. Вартість необлікованої електроенергії склала 6629 грн 72 коп. Розрахунок суми збитків був проведений на підставі пп. 5 п.8.4.2, п.8.4.7, п.8.4.8, п.8.4.11 ПРРЕЕ за період з 24.04.2025 по 26.05.2025. У зв`язку з тим, що відповідач не скористався своїм правом бути присутніми на засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, копія протоколу та рахунок для сплати вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ скеровувались йому рекомендованим листом №203-07-3631 від 05.08.2025 року. З метою досудового врегулювання спору, [PERSON] було надіслано вимогу рекомендованим листом № 203-07-5326 від 26.11.2025 року про оплату наведеної суми 6629,72 грн. Усі вищезазначені документи (їх копії) та листи-повідомлення містяться у матеріалах справи, долучені до позовної заяви, перевірені та дослідженні судом. У преамбулі Закону України «Про ринок електричної енергії», передбачено що ним визначаються правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище. Пунктом 84 ч. 1 ст.1 згаданого Закону встановлено, що споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Частиною 4 статті 46 цього Закону встановлено, що оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором. Розподіл електричної енергії (далі - розподіл) - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії (п. 78 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії"). Оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності (п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії"). Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. У свою чергу ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Пунктами 2, 4 частини 2 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про ринок електричної енергії», основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: Правилами роздрібного ринку, а тому положення Закону України «Про ринок електричної енергії» деталізовані нормами Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312. Підпунктом 3 пункту 5.1.1 ПРРЕЕ передбачено право оператора системи проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії. У свою чергу, за змістом п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування. Відповідно до абз. 1 п. 8.2.5 ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил. Згідно абз. 5 п. 1.1.2 (терміни) ПРРЕЕ: акт про порушення - це документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення на об`єкті споживача цих Правил. Необлікована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно (абз. 38 п. 1.1.2 ПРРЕЕ). Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу (п. 8.2.6 ПРРЕЕ). Пунктом 8.2.4 глави 8.2 розділу VІІІ ПРРЕЕ також визначено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу. Підпунктом 1 пункту 8.4.2 глави 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ встановлено, що порушення цілісності пломб, цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби (дріт, кордова нитка тощо), порушення цілісності гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал (далі - пошкодження пломб), або відсутність на засобах вимірювальної техніки пломб з відбитками тавр про їх повірку чи пломб з відбитками тавр оператора системи або інших заінтересованих сторін, установлених на кріпленнях кожуха лічильника електричної енергії (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, установленому Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження засобів вимірювальної техніки, установлених пломб, та за умови втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки). Згідно абз. 10 п. 8.2.6 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ, У разі причетності споживача до порушень, зазначених у пункті 8.4.2 глави 8.4 цього розділу, у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. У такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день) (абз. 2 п. 8.2.7 ПРРЕЕ). Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1, 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 64 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Також, відповідно до ст. 160 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно долучених до матеріалів справи актів, споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . З відповіді №2126180 від 12.12.2025, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Отже, відповідно до положень наведених вище нормативних актів, відповідач несе відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки доводи позивача щодо наявності законних підстав для задоволення позовної заяви знайшли своє підтвердження в ході судового провадження. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору в повному розмірі. Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року, справа №1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21).

Outcome: approved