Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

У грудні 2025 року Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі Департамент) звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що відповідачка перебувала на обліку в Управлінні, як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, як непрацююча особа, яка досягла пенсійного віку та не набула права на пенсію. Зазначив, що умови призначення та виплати державної соціальної допомоги визначаються Порядком призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 (далі-Порядок №250). Відповідно до Порядку №250 розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та середньомісячним сукупним доходом малозабезпеченої сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї для призначення державної соціальної допомоги визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №632 (далі-Порядок №632). Відповідно до п.9 Порядку №632 для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, незалежно від отриманих (неотриманих) доходів до сукупного доходу за кожний місяць враховується дохід, обчислений у таких розмірах мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи: одного розміру мінімальної заробітної плати - для платників єдиного податку першої групи; двох розмірів мінімальної заробітної плати - для платників єдиного податку другої групи; трьох розмірів мінімальної заробітної плати - для платників єдиного податку третьої та четвертої групи. Система оподаткування та групи платників єдиного податку для спрощеної системи оподаткування визначаються станом на останній місяць періоду, за який враховуються доходи. Вказував, що за заявою [PERSON] про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 13 грудня 2023 року та від 14 червня 2023 року, останній було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у наступних розмірах: -з 01 грудня 2023 року по 31 грудня 2023 року -1426,00 грн.; -з 01 січня 2024 року по 31 травня 2024 року -1962,00 грн.; -з 01 червня 2024 року по 30 листопада 2024 року -1925,33 грн. У результаті розгляду заяви [PERSON] від 02 грудня 2024 року, останній надалі було відмовлено у призначені допомоги у зв`язку з перевищенням середньомісячного сукупного доходу сім`ї прожиткового мінімуму для сім`ї. Разом з заявами про призначення допомоги відповідачка надала декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів державної соціальної допомоги, у яких не вказувала, що її чоловік, [PERSON] є фізичною особою підприємцем. Відповідно до п.24 Порядку №250 перевірка достовірності відомостей, що надійшли від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги, проводиться на підставі даних, отриманих шляхом автоматизованого доступу, зокрема, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців і громадських формувань - про зареєстрованих фізичних осіб - підприємців. Згідно інформації з вищезазначено реєстру [PERSON] з 12 грудня 2003 року по 31 жовтня 2024 року був зареєстрвоаний як фізична особа-підприємець третьої групи. Неповідомлення управлінню цього факту є суттєвим порушенням чинного законодавства, яке впливає на визнанян права нам призначення державної допомоги. Відповідно до п.25 Порядку №250 якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або уповноваженим органом отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, уповноважені органи: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку. Оскільки при розрахунку розміру державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не був врахований той факт, що чоловік заявниці був зареєстрований як ФОП, [PERSON] не мала права на отримання допомоги, внаслідок чого в період з 01 грудня 2023 року по 30 листопада 2024 року їй було надміру виплачено кошти загальною сумою 22 278,98 грн. Стверджував, що Управлінням неодноразово направлялись повідомлення [PERSON] про необхідність повернути надміру нараховані кошти, але на дату звернення до суду заборгованість відповідачкою не повернута. Посилаючись на вимоги діючого законодавства, позивач просив суд стягнути з відповідачки на користь Департаменту неправомірно отриману отриману допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі 22787,98 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року було відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с. 36-37). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог ст.128 ЦПК України (а.с. 47). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог ст.128 ЦПК України (а.с.48). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до постанови Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 10 травня 2023 року № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності відповідача, який своєчасно і належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що Департамент праці і соціальної політики Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та дії на підставі Положення про Департамент праці і соціальної політики Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 08 лютого 2023 року №1099-VIII. Умови призначення та виплати державної соціальної допомоги визначаються Порядком призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 (далі-Порядок №250). Відповідно до Порядку №250 розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця міжпрожитковим мінімумом для сім`ї та середньомісячним сукупним доходом малозабезпеченої сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї для призначення державної соціальної допомоги визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №632 (далі-Порядок №632). Відповідно до п.9 Порядку №632 для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, незалежно від отриманих (неотриманих) доходів до сукупного доходу за кожний місяць враховується дохід, обчислений у таких розмірах мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи: одного розміру мінімальної заробітної плати - для платників єдиного податку першої групи; двох розмірів мінімальної заробітної плати - для платників єдиного податку другої групи; трьох розмірів мінімальної заробітної плати - для платників єдиного податку третьої та четвертої групи. Система оподаткування та групи платників єдиного податку для спрощеної системи оподаткування визначаються станом на останній місяць періоду, за який враховуються доходи. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] перебувала на обліку в управлінні як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, як непрацююча особа, яка досягла пенсійного віку та не набула права на пенсію. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку № [NUMBER] від 29 листопада 2023 року (а.с.14). 13 грудня 2023 року та 14 червня 2024 року [PERSON] подала заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а також надала декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів державної соціальної допомоги (а.с. 7-9, 10-11,23-24). Встановлено, що рішеннями Управління праці та соціального захисту насеклення: Департамент праці та соціальної політики Одеської міської радивід 26 грудня 2023 року та від 18 червня 2024 року за заявами [PERSON] про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 13 грудня 2023 року та від 14 червня 2023 року, останній було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у наступних розмірах: з 01 грудня 2023 року по 31 грудня 2023 року -1426,00 грн.; з 01 січня 2024 року по 31 травня 2024 року -1962,00 грн.; з 01 червня 2024 року по 30 листопада 2024 року -1925,33 грн. (а.с.18,19,20-22,25). З матеріалів справи вбачається, що разом з заявами про призначення допомоги відповідачка надавала декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів державної соціальної допомоги, у яких не вказувала, що її чоловік, [PERSON] є фізичною особою підприємцем (а.с.). Встановлено, що рішенням Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси №1180385011-2024-2 від 02 грудня 2024 року [PERSON] було відмовлено у призначені допомоги у зв`язку з перевищенням середньомісячного сукупного доходу сім`ї прожиткового мінімуму для сім`ї. При цьому було встановлено, що разом з заявами про призначення допомоги відповідачка надавала декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів державної соціальної допомоги, у яких не вказувала, що її чоловік, [PERSON] є фізичною особою підприємцем. Пунктом 24 Порядку №250 визначено, що перевірка достовірності відомостей, що надійшли від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги, проводиться на підставі даних, отриманих шляхом автоматизованого доступу, зокрема, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців і громадських формувань - про зареєстрованих фізичних осіб - підприємців. Згідно інформації з вищезазначено реєстру [PERSON] з 12 грудня 2003 року по 31 жовтня 2024 року був зареєстрвоаний як фізична особа-підприємець третьої групи. Отже, неповідомлення Управлінню цього факту є суттєвим порушенням чинного законодавства, яке впливає на визнанян права нам призначення державної допомоги. Відповідно до п.25 Порядку №250 якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або уповноваженим органом отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, уповноважені органи: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку. Оскільки при розрахунку розміру державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не був врахований той факт, що чоловік заявниці був зареєстрований як ФОП, выдповыдачка [PERSON] не мала права на отримання допомоги, внаслідок чого в період з 01 грудня 2023 року по 30 листопада 2024 року їй було надміру виплачено кошти загальною сумою 22 278,98 грн. Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/ електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Таким чином, оскільки відповідачка в період з 01 грудня 2023 року по 30 листопада 2024 року не мала права на отримання допомоги, то їй було надміру виплачено грошові кошти у розмірі 22 278,98 грн., які вона зобов`язана повернути. Так як відповідачка відмовляється у добровільному порядку повернути надміру виплачені грошові кошти у розмірі 22 278,98 грн., то суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути суму матеріальної шкоди в розмірі 22 278,98 грн. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір у справі складає 3028,00грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду (а.с.31). Оскільки позовні вимоги задоволенні у повному обсязі, то судовий збір у розмірі 2922,83 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved