Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

03.10.2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи померлою, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Середньоберезівською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області 27.01.1997 року заявниця є матір`ю [PERSON] , [INFO] . 08.04.2022 року син заявниці [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією [INFO] та в подальшому проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . Заявник стверджує, що 29.03.2023 року вона отримала сповіщення [INFO] №1184 про те, що її син [PERSON] [INFO] під час виконання бойового завдання у м. Бахмут Донецької області зник безвісти під час стрілецького бою. Відповідно до витягу з акту службового розслідування військової частини [NUMBER] від 26.04.2023 року було встановлено, що 27.03.2023 року до військової частини [NUMBER] надійшов рапорт командира розвідувальної роти капітана [PERSON] за вх. №3110 про те, що близько 08.40 год. [INFO] під час стрілецького бою на СП «Драглі» м. Бахмут Донецької області старший розвідник-снайпер (2-ї категорії) розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини [NUMBER] старший солдат [PERSON] отримав поранення несумісні з життям, ймовірно загинув, евакуацію тіла проведено не було в силу неможливості здійснення такої в результаті бойових дій. Відповідно до витягу з журналу бойових дій військової частини [NUMBER] від 27.03.2023 року за період 07.00 - 11.25 год., близько 07.00 год. на СП «Драглі», де перебувала група військовослужбовців ЗСУ, почала наступ група ворога в кількості 9 чоловік. В ході наступу ворогом використовувався вогонь ручного протитанкового гранатомета (РПГ) та вогонь кулемета з сусіднього будинку. Наблизившись до позиції, ворог почав закидати гранати на 1-й поверх, де тримали оборону військовослужбовці ЗСУ. Після того, як ряд захисників отримали поранення та тримали оборону, командуванням було прийняте рішення про скерування групи вогневої підтримки в кількості 3-х військовослужбовців, в тому числі старшого солдата [PERSON] . При прибутті на позицію о 08.30 год. [PERSON] отримав вогнепальне поранення несумісне з життям. О 09.00 год. ворог відкрив по СП «Драглі» вогонь із станкового протитанкового гранатомета (СПГ). В період з 09.10 по 10.10 год. низка захисників отримали поранення, а деякі з них - несумісні із життям. У зв`язку із цим 11.05 год. Почалась евакуація СП «Драглі», яка закінчилась о 11.25 год. у зв`язку із руйнуванням позиції. Тіло [PERSON] евакуювати не вдалось. Наказом командира військової частини [NUMBER] з адміністративно-господарської діяльності від 26.04.2023 р. №1012 старшого розвідника-снайпера (2-ї категорії) розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини [NUMBER] старшого солдата [PERSON] визнано зниклим безвісти за обставин захисту Батьківщини. Заявник зазначає, що 01.04.2023 року за вказаним фактом Косівським ВП ГУ НП в Івано-Франківській області відкрите кримінальне провадження 1202309119000116 за ч.1 ст.115 КК України. На даний час встановити місце знаходження [PERSON] не видалось. Відповідно до витягу з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора № 06/04-30745 від 12.09.2025 р., виданої ДП «Український національний центр розбудови миру» станом на 12.09.2025 р. інформація про перебування [PERSON] у полоні відсутня. Заявник стверджує, що до моменту зникнення безвісти [PERSON] проживав у с. Середній Березів Косівського району Івано-Франківської області. З дня його зникнення безвісти у місці його постійного проживання жодної інформації про нього не було. Викладені вище обставини, які підтверджуються документами військової частини [NUMBER] підтверджують факт того, що в момент зникнення безвісти [PERSON] загрожувала небезпека його життю, а в результаті бойових дій він ймовірно загинув. З моменту зникнення безвісти [PERSON] до подання заяви минуло 2 роки 6 місяців і 6 днів. Заявник вказує, що визнання [PERSON] померлим необхідно їй для отримання гарантій та статусу, передбаченого Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а також отримання одноразової грошової допомоги в результаті загибелі (смерті) її сина під час захисту Батьківщини. Ухвалою судді від 07.10.2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 13.10.2025 року представник Військової частини [NUMBER] [PERSON] подала до суду пояснення, в якому вказує, що Військова частина [NUMBER] вважає, що оскільки за наданими до заяви документами [PERSON] зник безвісти 27.03.2023 року в районі проведення воєнних дій, які до теперішнього часу не припинені, а тому вказана заява по оголошення його померлим є передчасною. Також, станом на поточний момент день не закінчено воєнні дії, тому відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення заявника до суду із заявою в порядку окремого провадження є передчасним та зазначена заява підлягає відхиленню. 14.10.2025 року представник заявника [PERSON] подав до суду пояснення, в якому вказує, що аргументи військової частини [NUMBER] є безпідставними, такими, що не відповідають нормам матеріального права і суперечать викладеній правовій позиції Великої Палати Верховного Суду. 24.10.2025 року представник Міністерства оборони України [PERSON] подав до суду пояснення, в якому вказує, що обставиною, яка дає підстави стверджувати, що [PERSON] пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом є акт службового розслідування військової частини [NUMBER] . Тобто всією можливою інформацію щодо [PERSON] володіє командування військової частини [NUMBER] . З заяви вбачається, що оголошення померлим зумовлено необхідністю оформлення одноразової грошової допомоги. Представник звертає увагу на те, що в заяві не зазначено інформації щодо батька зниклого безвісти військовослужбовця. Водночас батько зниклого безвісти, до участі у справі не залучені, а рішення у цій справи безпосередньо буде стосуватись його інтересів також. Оскільки зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього. Ухвалою суду від 03.02.2026 року до участі у справі було залучено в якості заінтересованої особи батька [PERSON] - [PERSON] . Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності. Свої вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Представник заявника [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] -[PERSON] у поданій до суду заяві просить продовжити розгляд справи у його відсутності та у відсутності його довірителів, заявлені вимоги підтримує повністю. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають значення для розгляду справи, за своїм внутрішнім переконанням суддя приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню повністю з нижче наведених підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Середньоберезівською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області 27.01.1997 року (а.с.7). 08.04.2022 року [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією [INFO] та в подальшому проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . З долучених суду матеріалів справи вбачається, що 29.03.2023 року заявник отримала сповіщення [INFO] №1184 про те, що її син [PERSON] [INFO] під час виконання бойового завдання у м. Бахмут Донецької області зник безвісти під час стрілецького бою (а.с.8). Відповідно до витягу з акту службового розслідування військової частини [NUMBER] від 26.04.2023 року (а.с.20-31) було встановлено, що 27.03.2023 року до військової частини [NUMBER] надійшов рапорт командира розвідувальної роти капітана [PERSON] за вх. №3110 про те, що близько 08.40 год. [INFO] під час стрілецького бою на СП «Драглі» м. Бахмут Донецької області старший розвідник-снайпер (2-ї категорії) розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини [NUMBER] старший солдат [PERSON] отримав поранення несумісні з життям, ймовірно загинув, евакуацію тіла проведено не було в силу неможливості здійснення такої в результаті бойових дій. Відповідно до витягу з журналу бойових дій військової частини [NUMBER] від 27.03.2023 року за період 07.00 - 11.25 год., близько 07.00 год. на СП «Драглі», де перебувала група військовослужбовців ЗСУ, почала наступ група ворога в кількості 9 чоловік. В ході наступу ворогом використовувався вогонь ручного протитанкового гранатомета (РПГ) та вогонь кулемета з сусіднього будинку. Наблизившись до позиції, ворог почав закидати гранати на 1-й поверх, де тримали оборону військовослужбовці ЗСУ. Після того, як ряд захисників отримали поранення та тримали оборону, командуванням було прийняте рішення про скерування групи вогневої підтримки в кількості 3-х військовослужбовців, в тому числі старшого солдата [PERSON] . При прибутті на позицію о 08.30 год. [PERSON] отримав вогнепальне поранення несумісне з життям. О 09.00 год. ворог відкрив по СП «Драглі» вогонь із станкового протитанкового гранатомета (СПГ). В період з 09.10 по 10.10 год. ряд захисників отримали поранення, а деякі з них - несумісні із життям. У зв`язку із цим 11.05 год. Почалась евакуація СП «Драглі», яка закінчилась о 11.25 год. у зв`язку із руйнуванням позиції. Тіло [PERSON] евакуювати не вдалось (а.с.18-19) Наказом командира військової частини [NUMBER] з адміністративно-господарської діяльності від 26.04.2023 р. №1012 (а.с.10-12) старшого розвідника-снайпера (2-ї категорії) розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини [NUMBER] старшого солдата [PERSON] визнано зниклим безвісти за обставин захисту Батьківщини. 01.04.2023 року за вказаним фактом Косівським ВП ГУ НП в Івано-Франківській області відкрите кримінальне провадження 1202309119000116 за ч.1 ст.115 КК України (а.с.9). На даний час встановити місце знаходження [PERSON] не видалось можливим. Відповідно до витягу з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора № 06/04-30745 від 12.09.2025 р., виданої ДП «Український національний центр розбудови миру» станом на 12.09.2025 р. інформація про перебування [PERSON] у полоні відсутня (а.с.6). [PERSON] проживав у с. Середній Березів Косівського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією його паспорта [NUMBER] (а.с.34-36). З дня його зникнення безвісти у місці його постійного проживання жодної інформації про нього не було. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного СУДУ України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. За змістом п.3 ч.2 та ч.4 ст.293, ч.4 ст.294 ЦПК України: суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у складі судді і двох присяжних за участю заявника і заінтересованих осіб. При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Відповідно до Постанови КЦС ВС від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23 зазначається, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). У своїй заяві [PERSON] зазначає, що з моменту зникнення безвісти [PERSON] до подання заяви минуло 2 роки 6 місяців і 6 днів. Крім того, Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи, оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. У цій справі апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог частини другої статті 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави.( Постанова КЦС ВС від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23). Визнання [PERSON] померлим необхідно [PERSON] для отримання гарантій та статусу, передбаченого Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а також отримання одноразової грошової допомоги в результаті загибелі (смерті) її сина під час захисту Батьківщини. Відповідно до ч. 2 ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше двох років, суд дійшов висновку, що заява є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. ст. 46,47 Цивільного кодексу України, пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 13, 258, 259, 263- 265, 273, 305, 307, 308 ЦПК України, суд

Outcome: approved