Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

У сторін народились діти, а саме: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2024 року, справа № 216/8473/23. Згідно судового наказу по справі № 216/8471/23 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 28 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Сторонами не заперечується факт того, що діти проживають разом з мамою за межами України. Відповідач у відзиві повідомила, що остання перебуває з дітьми у Фінляндії у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно висновку від 29.11.2024 року виконком Центрально-Міської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, щодо участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , вважає за доцільне визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , наступним чином: - періодичність та тривалість зустрічей: один раз на рік у присутності матері дітей, [PERSON] ; - місце зустрічей: на нейтральній території, в межах країни проживання дітей. Стосовно визначення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином, [PERSON] , [INFO] , вважає за недоцільне визначати позивачу спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином, який не бажає підтримувати зв`язок з батьком. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо участі у спілкуванні та вихованні батьком дітей, що регулюються нормами Конвенції про права дитини та приписами Сімейного кодексу України. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, статті 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд зазначає, що позивач є батьком дітей [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , а тому, відповідно, має право на спілкування зі своїми дітьми. Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які унеможливлювали б право батька на спілкування з дітьми, чи обставин, які свідчили б, що спілкування батька з дітьми перешкоджало б нормальному розвитку дітей, в ході судового розгляду справи не встановлено. Визначаючи позивачу порядок спілкування з його дітьми, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування, яким визначено графік побачень позивача із дітьми, що повністю відповідає інтересам малолітніх дітей, тому саме такий графік побачень суд приймає до уваги і визначає позивачу для побачення з дітьми наступний графік. З урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи баланс інтересів дітей та батьків, суд вважає за необхідне зобов`язати [PERSON] не перешкоджати зустрічам і вихованні батька та дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] , та визначити способи участі [PERSON] у вихованні дітей: - періодичність та тривалість зустрічей: один раз на рік у присутності матері дітей, [PERSON] ; - місце зустрічей: на нейтральній території, в межах країни проживання дітей. Визначаючи порядок побачень батька з дітьми, суд виходить з того, що діти наразі знаходяться за межами України разом з матір`ю. Отже, потенційне спілкування батька з дітьми за допомогою телефонного зв`язку не може бути обмежене ні часом, ні матір`ю, однак з урахуванням думок дітей. Можливість побачень батька з дітьми в Україні ускладняється фактом того, що діти на теперішній час проживають за кордоном України, тому суд приходить до висновку, що порядок виконання вищезазначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей в частині особистих зустрічей доцільно відстрочити на час воєнного стану в Україні та перебування дітей у цей період за кордоном. Суд вважає, що порядок виконання вищевизначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей, в частині особистих побачень слід відстрочити на час воєнного стану в Україні та перебування дітей у цей період за кордоном, а також забезпечити в період військового стану в Україні у разі неможливості особистих побачень вільного спілкування дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] , з батьком [PERSON] за допомогою відео та аудіо зв`язку в зручний для дітей час. Таким чином, суд доходить висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial