Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

03.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акцент-банк» в особі представника - Шкапенка О.В. до [PERSON] про стягнення заборгованості, згідно прохальної частини якої просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №А268СТ155101213904 від 17.12.2021 року у розмірі 40 437,79 грн. станом на 03.06.2025 року, яка складається з наступного: 24 001,03 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 16 436,76 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі сплаченого судового збору у сумі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач звернулась до позивача щодо отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. 17.12.2021 року будучи клієнтом банку, позичальник уклав з банком кредитний договір А268СТ155101213904 щодо надання кредиту у розмірі 25 240,00 грн. строком на 28 місяців, тобто до 16.04.2024 року зі сплатою процентів у розмірі 50,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Станом на 03.06.2025 року заборгованість відповідача за даним договором складає 40 437,79 грн., яка складається з: 24 001,03 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 16 436,76 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 23.06.2025 року позов Акціонерного товариства «Акцент-банк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 25.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача Акціонерного товариства «Акцент-банк» Россохи О.В. надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 27.06.2025 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В прохальній частині позову представник позивача просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надала. Також виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України. Відповідно до статті 280 ЦПК України, якщо відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням вказаної статті. Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 19.09.2019 року [PERSON] власноручно підписав анкету-заяву №б/н, відповідно до якої згодна з тим, що дана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають договір про надання банківських послуг, ознайомлена з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами. 17.12.2021 року Данілова /Тетяна Іллівна уклала з АТ «А-Банк» кредитний договір у формі Заяви про надання послуги «Швидка готівка» №А268СТ155101213904 від 17.12.2021 року, в якій просила надати кредит за послугою «Швидка готівка» на вказаних умовах: вид кредиту - послуга «Швидка готівка», тип кредиту - кредит строковий, мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту 25 240,00 грн., строк кредиту - 24 місяців з 17.12.2021 року по 17.12.2023 рік, процентна ставка (фіксована) - 50 % на рік, комісія за надання фінансового інструменту - 0,00 грн., розмір щомісячного платежу - 1 693,15 грн., номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту [NUMBER], загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій - 40 635,62 грн. В заяві визначено, що Заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, становлять Договір (п. 18). Також відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту. Зазначений договір укладено в електронній формі та підписано [PERSON] за допомогою простого електронного підпису. Отже, сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитування кредитними коштами. Як вбачається з меморіального ордеру №TR.20269644.18774.70346 від 17.12.2021 року, відповідачу видано кредит згідно договору №А268СТ155101213904 від 17.12.2021 року у розмірі 25 240,00 грн. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором банк виконав вчасно та повністю, надавши кредитні кошти. Згідно з розрахунком позивача, станом на 03.06.2025 року заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 40 437,79 грн., яка складається з заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 24 001,03 грн., заборгованості по відсоткам - 16 436,76 грн. Також позивачем надано виписку по кредиту від 03.06.2025 року за період з 17.12.2021 року по 02.06.2025 рік, з якої вбачається на надходження грошових коштів на рахунок. Відповідач наданими йому правами не скористався, вказаний розрахунок відповідачем не спростований. Згідно частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що договір кредиту між сторонами був укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (у редакції чинній на момент укладення кредитного договору) оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами статті 12 (у редакції чинній на момент укладення кредитного договору) цього закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У Постанові Верховного Суду від 02.11.2021 року по справі № 243/6552/20 вказано, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини 1,2,3 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (утому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Наявна в матеріалах справи копія Заяви про надання послуги «Швидка готівка» створена у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», підписана електронним підписом уповноваженою на те особою та у встановленому законом порядку не визнана недійсною. Таким чином, 17.12.2021 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви про надання послуги «Швидка готівка» №А268СТ155101213904. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач порушує взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №А268СТ155101213904 від 17.12.2021 року станом на 03.06.2025 рік у розмірі 40 437,79 грн., з яких 24 001,03 грн. - сума заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 16 436,76 грн. - сума заборгованості процентами, законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved