Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: 84302, Донецька область, Краматорський район, м. Краматорськ, вул. Сіверська, буд. 54, код ЄДРПОУ: 09334702) через свого представника звернулося до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ), [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) про солідарне стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано про те, що 16.07.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 0271-294, за яким відповідач отримав кредит у сумі 317340 грн строком на 56 місяців зі сплатою 11,59 % річних. 16.07.2020 року з метою забезпечення виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором було укладено договір поруки № 0271-295-1, у якому поручителем (додатковим боржником у зобов`язанні) було визначено [PERSON] . У зв`язку із невиконання відповідачами обов`язків, взятих на себе у них утворилась заборгованість у загальному розмірі 267261,18 грн., яка складається з наступного, а саме: 214441,24 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 52819,94 грн. Тому у зв`язку із вищеперерахованими обставинами позивач був вимушений звернутися до суду через свого представника. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано у провадження судді Краснокутської Н.С. 19.05.2025 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про відкриття загального позовного провадження та цією ж ухвалою було визначено дату підготовчого судового засідання. 27.10.2025 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та цією ж ухвалою справу було призначено до судового розгляду. Представник позивача Снайко Г.О. у судове засідання з`явилась та просила позовну заяву задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи. Суд, заслухавши позицію представника позивача, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши докази, встановив наступне. 16.07.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 0271-294, за яким відповідач отримав кредит у сумі 317340 грн строком на 56 місяців зі сплатою 11,59 % річних. 16.07.2020 року з метою забезпечення виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором було укладено договір поруки № 0271-295-1, у якому поручителем (додатковим боржником у зобов`язанні) було визначено [PERSON] . У зв`язку із невиконання відповідачами обов`язків, взятих на себе у них утворилась заборгованість у загальному розмірі 267261,18 грн., яка складається з наступного, а саме: 214441,24 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 52819,94 грн. На підтвердження позовних вимог представником позивача було надано суду наступні докази, а саме: копію розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0271-294 від 16.07.2020 року, копію виписки по рахунку за період з 16.07.2020 року по 11.10.2024 року, копію договору про споживчий кредит № 0271-294 від 16.07.2020 року, копію договору поруки № 0271-295-1 від 16.07.2020 року, копію вимоги про виконання зобов`язання, забезпеченого порукою, копію вимоги про дострокове повернення кредиту. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного нормативного обґрунтування рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 4008 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved