Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

23 січня 2026 року заявник [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті бабусі її доньки по лінії батька [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] [INFO] померла у м. Єнакієво, Донецької області на тимчасово окупованій території, яка проживала в [ADDRESS] . Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан на території України. Місто Єнакієво, Донецької області є містом де тривалі бойові дії. Всі державні органи не здійснюють своїх повноважень, внаслідок чого отримати свідоцтво про смерть встановленого законодавством зразка у заявника не має жодної можливості. Про смерть колишньої свекрухи заявник дізналася від [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , яка встигла лише повідомити заявника про смерть [PERSON] та яка через півтора місяці після смерті матері [INFO] загинула у результаті мінно-вибухової травми з множинними осколковими пораненнями внутрішніх органів. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. З огляду на вказані обставини, заявниця просить суд встановити факт смерті [PERSON] [INFO] , громадянки України, померлої [INFO] у місті Єнакієво, Донецької області, Україна. Ухвалою суду від 26 січня 2026 року було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 28 січня 2026 року. Представник заявниці - адвоката Боровик Л.О. в судовому засіданні підтримала заяву з викладених в ній підстав та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Вислухавши пояснення предстанвика заявниці - адвоката Боровик Л.О., дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Матеріалами справи встановлено, що донька заявник [PERSON] [INFO] є рідною донькою [PERSON] [INFO] , померлого [INFO] , який є сином [PERSON] [INFO] , що підтверджується : - повторним свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 08.11.2013р.; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 28.10.2025р. [PERSON] ; - свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 14.01.2025 року, які додані заявницею до її заяви. Факт смерті [PERSON] [INFO] , яка є бабусею [PERSON] 07.02.2008р., інтереси якої представляє її матір [PERSON] [INFO] , підтверджується: -фотографією з місця поховання [PERSON] [INFO] ; -роздруківкою сторінки з [PERSON] , (тітки [PERSON] ), яка була воєнним журналістом та працювала кореспондентом на телеканалі Freedom, мала псевдонім «Грамова»; -роздруківкою сторінки [PERSON] ( [PERSON] ) де наявне посилання про смерть [PERSON] ; -фотокарткою [PERSON] та [PERSON] та скріншотами з сайтів [INFO] [INFO] , [INFO] , що підтверджують факт того, що [PERSON] і Грамова одна й таж сама особа. Як встановлено судом, заявниця має намір встановити факт смерті [PERSON] , оскільки це має юридичне значення, а саме для неї є необхідність отримання свідоцтва про смерть у відповідності до законодавства України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану. Як вбачається з доводів заявниці, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Враховуючи те, що підставою для видачі свідоцтва про смерть є лікарське свідоцтво про смерть або фельдшерська довідка про смерть, форми яких затверджені Міністерством охорони здоров`я України, отримати які заявник можливості не має, так як [PERSON] померла у 2025 р. році на тимчасово окупованій території України, заявниця на даний час позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть бабусі її доньки [PERSON] на території України. Відповідно до роз`яснень, що містяться у листі Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду (лист від 22.04.2021 року №985/0/208-21), положення ЦПК України не вимагають від осіб, які звертаються з заявою до суду про встановлення факту смерті особи, подання до суду письмової відмови органу РАЦС у здійсненні реєстрації таких фактів. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, видані органами окупаційної влади підтверджують факт смерті, однак, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно з даними відкритого доступу інформаційних агентств України та офіційних повідомлень посадових осіб органів державної влади України м. Єнакієво, Донецької області на час смерті [PERSON] було окуповане та залишається окупованим і на дату подання заяви до суду, а органи державної влади України на їх територіях не мають можливості функціонувати. Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. За приписами п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а за приписами п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення факту смерті [PERSON] має для доньки заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту її смерті та видачі свідоцтва про смерть. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , яка дії в інтересах доньки [PERSON] про встановлення факту смерті є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved