Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на ту обставину, що 27.11.2017 [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 27.11.2017 та отримав розрахункову карту [NUMBER] . 27.11.2017 між АТ «Універсал Банк» та Відповідачем укладений Договір, відповідно до умов якого Відповідачу наданий кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000,00 грн, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних). Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок. Натомість у Відповідача виникло прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором становить понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п. п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 27.09.2024 Банк надіслав Відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте Відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, спрямованої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19. кредит став у формі «на вимогу». У порушення умов Договору про надання банківських послуг, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал банк» за Договором станом на 04.06.2025 становить 12864,03 грн, в тому числі: 1) загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 12864,03 грн; 2) загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн; 3) заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн; 4) заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27.11.2017 у розмірі 12864,03 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, матеріали справи містять клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився. Визнав факт користування кредитним лімітом за платіжною карткою. Разом з тим, заперечив заявлений розмір заборгованості у сумі 12 864,03 грн, оскільки він не відповідає фактично отриманій сумі кредитних коштів. Первісний розмір кредитного ліміту становив 10 000 грн. Різниця між цією сумою та сумою, заявленою позивачем, утворена за рахунок нарахованих та капіталізованих відсотків. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції Закону України №2120-ІХ від 15.03.2022), на період дії воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення кредитодавцю заборонено нараховувати та стягувати неустойку (штрафи, пені), а також збільшувати розмір заборгованості шляхом нарахування процентів та будь-яких інших платежів за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, збільшення тіла кредиту шляхом включення відсотків є протиправним. Фактичною сумою, яка підлягає поверненню, є 10 000 грн. Крім того, заперечив проти покладення на нього судового збору у сумі 2 422,40 грн. Доповнив, що на даний час не має стабільного доходу та перебуває у скрутному матеріальному становищі, що підтверджує неможливість сплати судового збору без завдання істотної шкоди. Фактичні обставини, встановлені судом. Так, суд встановив, що 27.11.2017 [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а. с. 9). Підписавши анкету-заяву відповідач погодився з тим, що ця заява-анкета разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого підтвердив та зобов`язувався виконувати його умови. До позову додано Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (а. с. 42-55). Підпунктами 2.1, 2.2, 2.4 пункту 2 Розділу І Умов визначається, що Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору. Укладаючи Договір Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами Договору. Згідно пп. 2.11 п. 2 Розділу І Умов Клієнт, уклавши Договір шляхом підписання Анкети-заяви, підтверджує, що до укладення ним Договору був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та орієнтовної загальної вартості кредиту тощо, як це вимагає законодавство про споживче кредитування, та отримав відповідні документи від Банку і погоджується з ними. Зокрема зі схемою кредитування та погашення кредиту, з умовами відкриття, ведення та закриття рахунку, а також з тарифами та всіма сумами коштів, які Клієнт має сплатити за Договором; факт ознайомлення клієнта з такими умовами підтверджується підписанням ним Договору. Додано тарифи за карткою monobank (а. с. 36-41). За розрахунком, наданим банком, заборгованість [PERSON] перед АТ «Універсал банк» за Договором станом на 04.06.2025 становить 12864,03 грн, в тому числі: 1) загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 12864,03 грн; 2) загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн; 3) заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн; 4) заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн (а. с. 10-27). Норми права, які застосував суд. Оскільки між сторонами виникли кредитні правовідносини, тому при вирішенні вказаного спору суд керувався нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 627-628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629, 638 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Висновок суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, за якими відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості. У ході розгляду справи відповідач не надав суду доказу на спростування вказаної заборгованості або про сплату боргу. Відповідач посилався на пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції Закону України №2120-ІХ від 15.03.2022, як на положення Закону, за яким неправомірним є нарахування відсотків, однак така норма стосується врегулювання питання щодо неустойки (штрафу, пені), але вона не скасовує обов`язок сплачувати тіло кредиту та відсотки за користування кредитом (якщо інше не передбачено договором або спеціальними законами про споживче кредитування для певних категорій осіб). Отже, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 12864,03 грн (дванадцять тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні 03 копійки) за кредитним договором №б/н від 27.11.2017, підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач зазначав, що має скрутне матеріальне становище, а тому просив не стягувати з нього суду судового збору. Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача не підлягає задоволенню, з огляду, що останній будь яких доказів на підтвердження скрутного матеріального становища чи інших обставин, за яких би суд міг звільнити останнього від сплати судового збору, не надав. Як вбачається з платіжного доручення №CF_115988 від 24.07.2025, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі.

Outcome: approved