Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором №1156-3700 від 15.02.2023 у розмірі 28000,00 гривень. Також просило стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривні. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 15 лютого 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1156-3700, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до норм ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» договір підписаний сторонами з використанням електронного підпису - одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 5600 гривень, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, промо ставка 0,25% в день, знижена % ставка 2,50 % в день, стандартна % ставка 3,00 % в день. Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 07 жовтня 2025 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 53844,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5600,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 48 244,00 гривень. Разом з тим, було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 25 844,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 28 000,00 гривень. Посилаючись на норми ЦК України, норми Законів України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування», просили стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №1156-3700 від 15.02.2023 у розмірі 28 000,00 гривень, з яких: 5600,00 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 22 400,00 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами та витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,00 гривень. Згідно клопотання, просили розглянути справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою роз`яснено відповідачу порядок подання відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Поштові відправлення, які надсилалися відповідачеві за зареєстрованою адресою проживання, повернулися до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній». Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позовну заяву відповідач [PERSON] не подав. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідно до статті 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Встановлено, що 15 лютого 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем Лесковцем в електронній формі було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1156-3700 на суму 5600,00 гривень (а.с.17-28). Згідно пунктів 2.3, 5.3 договору, дата видачі кредиту 15.02.2023, дата базового періоду повернення кредиту 28.02.2023, сума кредиту 5600,00 гривень, нараховані проценти за користування кредитом 196,00 гривень, загальна вартість кредиту 5796,00 гривень. Відповідно до пунктів 4.5, п.4.6 вказаного договору, сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду. Стандартна процентна ставка становить 3,0 % за кожен день користування кредитом. Одночасно договір містить й інші умови кредитування, а саме: п.4.8, 4.9, 4.10 згідно яких строк кредитування складає 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту. Дата повернення кредиту 11.12.2023. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 1139 605,00 процентів. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (весь строк кредитування) складає 56 000,00 гривень що включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 50 400,00 гривень. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 5600,00 гривень підтверджується довідкою про перерахування коштів за договором №1156-3700 від 15.02.2023 та квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему LiqPey на карту [NUMBER] (а.с.50, 51). При цьому відповідачем [PERSON] не спростовано, що банківська платіжна картка № [NUMBER] не належить останньому. Договір, Правила відкриття кредитної лінії, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення вартості кредиту відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором А2858 (а.с.17-28; 43-49). Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Встановлено, що відповідач в порушення умов договору зобов`язання за кредитним договором не виконав, згідно розрахунку заборгованості станом на 07 жовтня 2025 року заборгованість склала 53844,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5600,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 48244,00 грн. (а.с.52-74). Проте, позивач просить суд стягнути з [PERSON] не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 5600,00 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 22400,00 гривень. Разом з тим, суд вважає, що розрахунок заборгованості за відсотками проведено позивачем поза межами строку кредитування та мав бути здійснений згідно пунктів 2.3, 5.3. договору, дата видачі кредиту - 15.02.2023, дата повернення кредиту - 28.02.2023. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У договорі про відкриття кредитної лінії (п.2.3, 5.3) сторони узгодили, що сума кредиту складає 5600,00 гривень, дата повернення кредиту 28.02.2023, нараховані проценти за користування кредитом 196,00 гривень, загальна вартість кредиту 5796,00 гривень. Тобто вартість обчислено за 14 днів користування кредитними коштами. Поряд з цим, договір містить й інші умови кредитування, а саме п.4.8, 4.9, 4.10 згідно яких строк кредитування складає 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту. Дата повернення кредиту 11.12.2024. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 1139965,00 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (весь строк кредитування) складає 56 000,00 гривень, що включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 50 400,00 гривень. При цьому, у п.5.3.1 розділу 5 «Порядок повернення Кредиту» кредитного договору наведена таблиця, де вказується, що дата повернення кредиту 28.02.2023, нараховані проценти за користування кредитом 196,00 гривень разом до сплати 5796,00 гривень (а.с.17-28). Водночас, згідно ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. У постанові Верховного Суду від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21), суд вказав, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4 ст.213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. За вказаних обставин, при стягненні з відповідача заборгованості за наданим кредитом слід керуватися чітко обумовленими умовами кредитного договору, якою визначено ціну кредиту та строк кредитування, в даному випадку 14 днів. Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку, що до стягнення з відповідача підлягає заборгованість у розмірі 5796,00 гривень, яка складається з 5796,00 гривень суми кредиту та 196,00 гривень нарахованих процентів, які зазначені у пункті 2.3 та 5.3 договору, що вказує на часткове задоволення позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються судом частково, що складає 20,7 відсотка від ціни позову, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 501,44 гривень.

Outcome: partial