Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №20115655650 від 01.03.2020 року у розмірі 51 583 грн 61 коп., яка складається з: 31 389,69 грн. - заборгованість за кредитом, 20 193,92 грн заборгованість по процентам. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 01.03.2020 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №20115655650, на підставі якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3 000 грн, який пізніше було збільшено до 31 400 грн. АТ «Перший Український Міжнародний Банк» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої кредитні зобов`язання у звязку з чим заборгованість за кредитним договором №20115655650 від 01.03.2020 року станом на 04.08.2025 року становить 51 583 грн 61 коп., яка складається з: 31 389,69 грн. - заборгованість за кредитом, 20 193,92 грн заборгованість по процентам. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилась, але надала відзив, в якому просила поновити строк на подання відзиву та в якому зазначила, що визнала факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів, проте своєчасно виконати кредитні зобов`язання не мала можливості у звязку з скрутним матеріальним становищем, офіційно не працює та є безробітною, заробіток чоловіка є єдиним джерелом доходу, мають на утриманні малолітню дитину та повнолітню дитину, яка навчається на денній формі, що потребує значних щомісячних витрат. Враховуючи вказане просила зменшити або виключити штрафи, пеню та інші санкції відповідповідно до ст.551 ЦК України. Суд поновлює строк відповідачу на подання відзиву, адже причини пропуску строку на його подання зазначені у відзиві є поважними та з метою реалізації права відповідача на доступ до правосуддя. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, відхив, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування При вирішенні спору між сторонами суд надає оцінку обставинам спірних правовідносин в контексті аргументів сторін, якими вони обґрунтовують свою процесуальну позицію. Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. 01.03.2020 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №20115655650, на підставі якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3 000 грн, який пізніше було збільшено до 31 400 грн. Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія витягу з якого додається, передбачено право банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п.4.2.19. Розділу ІІ цього договору клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення банку згода клієнта зі зміною умов договору вважається підтвердженою. Статтею 629 ЦК зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Цивільний кодекс, крім обов`язку належного виконання зобов`язання встановлює також принцип своєчасності його виконання: відповідно до п.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.1 ст.1050 ЦК України та абз.2 ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. АТ «Перший Український Міжнародний Банк» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. До позовної заяви АТ «Перший Український Міжнародний Банк» надана виписка по рахунку відповідача [PERSON] , яка містить відомості та свідчить про використання відповідачем кредитних коштів, здійснення платежів по погашенню боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед позивачем. Крім того, факт укладення кредитного договору, отримання грошових коштів, погашення заборгованості за вказаним кредитним договором також визнаний відповідачем у відзиві. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої кредитні зобов`язання у звязку з чим заборгованість за кредитним договором №20115655650 від 01.03.2020 року станом на 04.08.2025 року становить 51 583 грн 61 коп., яка складається з: 31 389,69 грн. - заборгованість за кредитом, 20 193,92 грн заборгованість по процентам. 05.08.2025 року, у зв`язку з несплатою відповідачем по кредиту, позивачем була направлена письмова вимога (повідомлення) про погашення заборгованості за кредитом. Вирішуючи позов, суд виходить з таких норм законодавства. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України . Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.629 та ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Суд приймає до уваги той факт, що кредитор звертався до позичальника з вимогою про сплату заборгованості, яка відповідачем залишилась проігнорована. Отже, наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у договорі кредиту і вона користувалась кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення її зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір, умови якого позивачем були виконані. Однак відповідач свої зобов`язання за цим договором щодо повернення кредитних коштів та відсотків за їх використання виконувала неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість згідно розрахунку позивача, який відповідає умовам, узгодженими між сторонами, а також сумам, отриманим відповідачем, і підтверджений випискою. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Стороною відповідача розрахунки заборгованості не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. Стосовно доводів відповідача щодо врахування її скрутного матеріального становища, то суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.625 ЦК україни боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на те, що предметом позовних вимог є зобов`язання відповідача щодо повернення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що по суті є платою за використання кредиту, то матеріальне становище відповідача не надає правових підстав для зменшення розміру її заборгованості перед позивачем. Крім того, щодо посилання відповідача про скрутний матеріальний стан суд зазначає, що нормами законодавства, не передбачено права зменшення судом розміру заборгованості за кредитом та відсотками, оскільки такі дії будуть втручанням у договірні відносини сторін та зобов`язальні правовідносини, які виникають у зв`язку з виконанням суттєвих умов договору. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,40 грн..

Outcome: approved