Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

свої вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 17.06.2019 року між сторонами укладено кредитний договір № 2001333339001, за умовами якого позивач надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 20 000 грн. Крім того, 18.09.2019 року між сторонами укладено кредитний договір № 1001406679201, за умовами якого позивач надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 15 000 грн. Крім того, 26.12.2019 року між сторонами укладено кредитний договір № 1001503340101 за умовами якого позивач надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 30 010 грн. У зв`язку з порушенням відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань станом на 04.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором від 17.06.2019 № 2001333339001 становить 31 131 грн. 70 коп., з яких: -19 962 грн. 08 коп. - заборгованість за кредитом; -11 169 грн. 62 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань станом на 04.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором від 18.09.2019 № 1001406679201 становить 16 781 грн. 50 коп.., з яких: -8 300 грн. 03 коп. - заборгованість за кредитом; -8 477 грн. 52 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань станом на 04.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором від 26.12.2019 № 1001503340101 становить 42 660 грн. 45 коп., з яких: -26 000 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом; -16 647 грн. 56 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Тому сторона позивача просить стягнути з відповідачки на користь позивача вказані заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Сторона позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а. с. 5). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про розгляд справи належно повідомлялася, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідачка суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутності та не подала відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача згідна із таким порядком судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі (їх представників, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 17.06.2019 року відповідачка подала заяву № 2001333339001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а. с. 28). Відповідно до умов цього кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання встановити відповідачці кредитний в розмірі 20 000 грн., строк кредитування 48 місяців, реальна процентна ставка - 47, 88 % річних (а. с. 29). Судом також встановлено, що 18.09.2019 року відповідачка подала заяву № 1001406679201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а. с. 18). Відповідно до умов цього кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання встановити відповідачці кредит у розмірі 15 000 грн. строк кредитування 24 місяці, реальна процентна ставка 106, 99 % річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3, 99% (а. с. 19). Судом також встановлено, що 26.12.2019 року відповідачка подала заяву № 1001503340101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а. с. 23). Відповідно до умов цього кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання встановити відповідачці кредит у розмірі 30 010 грн. строк кредитування 24 місяці, реальна процентна ставка 106, 79 % річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3, 99% (а. с. 24). Матеріали справи містять публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексногобанківськогообслуговування фізичних осіб. Пунктом 2.2.1 публічної пропозиції визначено, що договір вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції акцептованими клієнтом з моменту оформлення його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавстваУкраїни,якщо іншийпорядок невстановлений будь-якиміншими умовамидоговору.У разінадання фізичноюособою необхіднихбанкудокументівчи відомостейабо умисногонадання неправдивихвідомостей просебе,вважається щотакі діїфізичної особипозбавляютьбанкможливості наданняцій особібанківськихпослуг,у зв`язкуіз чимбанквідмовляєтакій особів укладенні знею договорута їїобслуговуванні. У п. 2.1.2 публічної пропозиції визначено, що згідно з умовами цього договорубанк,уразі акцептуклієнтом публічноїпропозиції наукладення договору,зобов`язується надатиклієнту визначенідоговором послуги,а клієнтзобов`язуєтьсяїх оплатитив розмірахі порядку,передбачених договоромі тарифами. Клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором (п. 5.1.7 публічної пропозиції) (а. с. 33-44). Однак, відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відповідно до умов Договору. Відповідно до розрахунків заборгованості за вказаними кредитним договорами, станом на 04.08.2025 року відповідачка має заборгованість перед позивачем: -за кредитним договором від 17.06.2019 № 2001333339001 становить 31 131 грн. 70 коп., з яких: -19 962 грн. 08 коп. - заборгованість за кредитом; -11 169 грн. 62 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; -за кредитним договором від 18.09.2019 № 1001406679201 становить 16 781 грн. 50 коп.., з яких: -8 300 грн. 03 коп. - заборгованість за кредитом; -8 477 грн. 52 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. -за кредитним договором від 26.12.2019 № 1001503340101 становить 42 660 грн. 45 коп., з яких: -26 000 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом; -16 647 грн. 56 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а. с. 53-73). 05.08.2025 на адресу відповідачки надіслано письмову вимогу (повідомлення) про погашення вказаних заборгованостей (а. с. 45, 46). Однак, відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованості за згаданими кредитними договорами. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідачка не виконала умов вищевказаних договорів. Відповідно дост. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, щопозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, між сторонами вказаних кредитних договорів досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, який оформлений ними в письмовій формі. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим. Судом встановлено що доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредитів відповідачка суду не надала, не подала будь-яких належних доказів на спростування користування нею наданими їй кредитними коштами, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованостей. Отже, час ухвалення даного рішення вказана заборгованості відповідачкою добровільно не погашені, оскільки суду не надано жодних відомостей про протилежне. Тому позов підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем за звернення даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., що стверджується платіжою інструкцією № 316 від 03.11.2025 року (а. с. 7). Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, судовий збір сплачується за ставкою 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн.), тобто за одну позовну вимогу. Поряд з тим, стороною позивача заявлено три вимоги майнового харктеру, за кожну з яких повинен бути сплачений судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з цим судові витрати по сплаті судового збору за одну майнову вимогу в розмірі 2 422 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог, а судові витрати по сплаті судового збору за ще дві майнові вимоги, які становлять 6 056 грн., підлягають стягненню з відповідачки на користь держави. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved