Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

11.12.2025 року відповідно до Ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.10.2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , відповідно до якої позивач просила розірвати її шлюб з [PERSON] , зареєстрований 10.07.2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовим записом №287. У позові [PERSON] вказала, що від спільного з відповідачем шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин відмінності поглядів на сімейне життя, втрати почуття взаємоповаги, любові. Вказала що на час звернення до суду спільне господарство не ведуть та подружні стсунки не підтримують. Подальше збереженні сім`ї вважала неможливим Ухвалою суду від 12.12.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. У заяві зазначила, що неповнолітні діти проживають разом з нею. Подружні стосунки між нею та [PERSON] припинені з грудня 2023 року. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.07.2010 року сторони уклали шлюб, про що Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено актовий запис №287 (Свідоцтво про шлюб [NUMBER] ) Від спільного шлюбу сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 06.02.2009 року); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 19.05.2010 року); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 09.02.2012 року); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 02.09.2014 року), які на даний час проживають з позивачкою. Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося. Подружні стосунки припинені, спільне господарство сторони не ведуть та проживають окремо з грудня 2023 року. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сім`ї [PERSON] неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі ст.112 СК України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] .. Вимог щодо стягнення витрат пов`язаних зі сплатою судового збору та відновлення дошлюбного прізвища позивачем заявлено не було.

Outcome: approved