Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач АТ «Акцент-Банк» через свого представника Шкапенка О.В., звернувся до суду через систему «Електроний суд» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 05.12.2023 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № A414СТ155101278750, останньому надано кредит в розмірі 20000,00 грн. строком на 12 місяців (тобто до 04.12.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 55,00% щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Вказаний кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту. Однак, відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, а тому у нього станом на 07.11.2025 року виникла заборгованість перед АТ «Акцент-Банк» в сумі 15514,24 грн., яка складається з: 12959,89 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 2554,89 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 15514,24 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача АТ «Акцент-Банк» - Шкапенко О.В., не з`явився, у вищевказаному позові просить про проведення розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 6). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від нього на адресу суду не надходили. Встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачам засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. На адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлення з відміткою працівника пошти «адресат відсутній». Таким чином, судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача [PERSON] , про розгляд справи. Суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити їх правову позицію щодо предмета спору. Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне розглянути справу за відсутності відповідачів. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2023 року між позивачем Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №A414СТ155101278750, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Паспортом споживчого кредиту Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, відповідач [PERSON] , взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 07.11.2025 року в сумі 15514,24 грн., яка складається з: 12959,35 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 2554,89 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права АТ «Акцент-Банк». За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2422,4 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі та

Outcome: approved