Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, вказавши заінтересовану особу: [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначає, що [PERSON] [INFO] , паспорт громадянина України [NUMBER] та його мати [PERSON] [INFO] (особа з інвалідністю ІІ групи, потребує постійного стороннього догляду), паспорт громадянина України [NUMBER] є внутрішньо переміщеними особами, проживають разом в [ADDRESS] . У паспорті громадянина України матері допущена помилка в написанні прізвища через неправильну транслітерацію з російскої мови на українську, а саме в одній літері ("і" замість "є"), прізвище записано як " [PERSON] " замість " [PERSON] ". Ця обставина створює юридичні перешкоди щодо підтвердження факту родинних зв`язків, зокрема для звернення в Управління соціального захисту населення, різні державні органи та установи та представлення інтересів його мами. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави 29 вересня 2025 року відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву де просив справу розглянути у його відсутність, заяву просив задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про судове засідання. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] , паспорт громадянина України [NUMBER] є сином [PERSON] [INFO] (особа з інвалідністю ІІ групи, потребує постійного стороннього догляду), паспорт громадянина України [NUMBER] . Цей факт підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 07 травня 1982 р.(а.с.7). У паспорті громадянина України матері допущена помилка в написанні прізвища через неправильну транслітерацію з російської мови на українську, а саме в одній літері ("і" замість "є"), прізвище записано як " [PERSON] " замість " [PERSON] ". Ця обставина створює юридичні перешкоди щодо підтвердження факту родинних зв`язків, зокрема для звернення в Управління соціального захисту населення, різні державні органи та установи та представлення інтересів його мами. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом своїх прав до суду. Вирішуючи питання про встановлюючи даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК ( в ред.2004 р.) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаному документі, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі наведеного, суд

Outcome: approved