Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс» через свого представника звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з управління побутовими відходами, вказавши в заяві, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , користуються вказаними послугами, але оплату за них не здійснюють, у зв`язку з чим, у них утворилась заборгованість у сумі 9908,14 грн., яку позивач просить стягнути з них разом з понесеними судовими витратами у вигляді судового збору в розмірі 3028 грн. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 02.12.2025 року). Ухвалою суду від 07.10.2025 року у справі було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачам будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. 25.11.2025 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] в якому представник відповідача заперечує вимоги та просить відмовити у позові. Вказує, що [PERSON] не є власником квартири, та не зареєстрована за вказаною адресою, вимоги до неї є безпідставними. Представник позивача у відповіді на відзив від 02.12.2025 року зазначив, що ЛСКАП «Луцькспецкомунтрнс» опублікувало публічний індивідуальний договір про надання послуги з управління побутовими відходами, дотримуючись норм чинного законодавства. Не отримавши від відповідачів ані відмови, ані заперечень, після спливу 30 днів з дня публікації позивач надавав послугу з управління побутовими відходами на умовах, зазначених у договорі, адже дії відповідачів розцінювалися як мовчазна згода з умовами договору. ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс» затверджено графіки вивезення побутових відходів, згідно з яким за адресою: [ADDRESS] сміття вивозять щодня з 08:00 до 22:00 год., а споживачі у мірі накопичення виставляють сміття у зоні доступу працівників. [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 29.09.2025 року. До цього часу вона була споживачем послуг по [ADDRESS] , оскільки була там зареєстрована. Позивач стягує заборгованість з серпня 2021 року по вересень 2025 року включно. Належними відповідачами у справі є саме особи, які зареєстровані у розглядуваній квартирі, а не її власник. У письмових запереченнях від 09.12.2025 року представник [PERSON] додатково зазначила, що відповідач з 2022 року проживала у м. Києві, разом зі своїм чоловіком [PERSON] . Отже, вона є неналежним відповідачем у спорі. Крім того, вимоги до [PERSON] , яка до 09.08.2024 року була неповнолітньою особою також є безпідставними. У додаткових поясненнях від 12.12.2025 року представник позивача вказує, що до червня 2022 року ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс» надавав свої послуги на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №336-1 від 17.06.2015р. Тариф на послугу з управління (поводження) побутовими відходами та норма утворення відходів встановлюються на 1 особу, а тому плата за послугу напряму залежить від кількості фактично зареєстрованих/проживаючих осіб, які утворюють побутові відходи, а не від права власності на житло. Для зняття з [PERSON] відповідальності за несення витрат по оплаті житлових послуг, відповідачу слід було звернутися до позивача із відповідною заявою та надати документи, що підтвердять відсутність у жилому приміщенні, однак остання вказаного не зробила. [PERSON] є утворювачем відходів, в розумінні Закону України «Про управління відходами», відповідно й споживачем послуг з управління побутовими відходами до досягнення нею повноліття. На момент звернення позивача до суду вона досягнула повноліття і несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від жодної із сторін не надходило, а тому відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Рішеннями виконавчого комітету Луцької міської ради від 04.07.2018 №408-1, від 17.07.2019 № 422-1, від 15.06.2022 № 276-1, від 23.11.2022 № 585-1, від 19.07.2023 № 389-1, від 31.08.2023 №491-1, - затверджено тарифи на послуги із вивезення твердих побутових відходів та послугу з поводження з побутовими відходами та згідно з якими, нарахування плати за послугу з вивезення побутових відходів здійснюється за кількістю зареєстрованих осіб. ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс» є єдиним виконавцем послуг з погодження з побутовими відходами, що визначений на конкурсних засадах на території Луцької територіальної громади відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 17.06.2015 №336-1 «Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів у місті Луцьку» та рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.11.2019 № 731-1 «Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів місті Луцьку», рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 01.12.2021 №973-1 «Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів у Луцькій міській територіальній громаді». Як вбачається з відомостей з Єдиного державного міграційного реєстру за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19,20). Відповідач [PERSON] знята з реєстрації за вказаною адресою з 29.09.2025 року (а.с.18). Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані укласти договір з управління побутовими відходами (поводження з побутовими відходами) з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. За змістом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 09 липня 2023 року набрав законної сили прийнятий 20 червня 2022 року Закон України «Про управління відходами», Прикінцевими та Перехідними положеннями якого визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України "Про відходи". Органи місцевого самоврядування забезпечують управління побутовими відходами згідно з правилами благоустрою населеного пункту, регіональними та місцевими планами управління відходами та забезпечують кожному утворювачу побутових відходів надання послуги з управління побутовими відходами (частина 1 статті 30 Закону України «Про управління відходами»). За положеннями частини 1 статті 31 Закону України «Про управління відходами» утворювачі побутових відходів мають право: 1) одержувати у встановленому порядку повну та достовірну інформацію про безпечність об`єктів оброблення побутових відходів; 2) самостійно шляхом компостування обробляти біовідходи на присадибних, дачних і садових ділянках згідно з правилами, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Утворювачі побутових відходів зобов`язані: 1) укладати договори з виконавцем послуги з управління побутовими відходами та вносити у встановленому порядку плату за послугу з управління побутовими відходами; 2) забезпечувати передачу побутових відходів до системи управління побутовими відходами, а побутові відходи, на які поширюється розширена відповідальність виробника, - до системи приймання або роздільного збирання, створеної організаціями розширеної відповідальності виробників; 3) забезпечувати у встановленому порядку роздільне збирання відходів за наявності об`єкта оброблення відходів (частина 2 статті 31 Закону України «Про управління відходам»). Утворювачі побутових відходів мають права та обов`язки споживачів житлово-комунальних послуг, передбачені Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (частина 3 статті 31 Закону України «Про управління відходам»). Стаття 32 Закону України «Про управління відходами» визначає, що адміністратор послуги з управління побутовими відходами визначається рішенням міської, сільської, селищної ради. Адміністратором послуги з управління побутовими відходами визначається виключно комунальне підприємство. Суб`єкти господарювання, які здійснюють збирання та перевезення побутових відходів, визначаються органами місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст. 33 Закону України «Про управління відходами»). Виконавцем послуги з управління побутовими відходами є суб`єкт господарювання, який здійснює збирання та перевезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку, або адміністратор послуги з управління побутовими відходами (ч.5 ст. 33 Закону України «Про управління відходами»). Відповідно до ч. 7 ст. 33 Закону України «Про управління відходами» виконавець послуги з управління побутовими відходами укладає договори із споживачами послуги. Плата за послугу з управління побутовими відходами визначається на основі тарифу на послугу з управління побутовими відходами та норм надання послуги. Тариф на послугу з управління побутовими відходами, а також тарифи на збирання, перевезення, відновлення, видалення побутових відходів встановлюються органом місцевого самоврядування окремо за видами побутових відходів (змішані, великогабаритні, ремонтні, небезпечні, відходи зелених насаджень). Розрахунок тарифу на послугу з управління побутовими відходами здійснює виконавець послуги. Розрахунок тарифів на збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів здійснюють суб`єкти господарювання, які здійснюють відповідні операції (ч. 1 ст. 34 Закону України «Про управління відходами»). Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір про управління побутовими відходами та оплатити надання таких послуг. При цьому аналіз наведених норм чітко вказує на те, що в контексті житлово-комунальних правовідносин, суб`єктом - виконавцем комунальної послуги із вивезення побутових відходів (поводження з побутовими відходами) може вважатися лише той суб`єкт господарювання, який визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку, зокрема органом місцевого самоврядування. 01.06.2022 року між позивачем та відповідачами було укладено публічний договір приєднання про надання послуг з поводження з побутовими відходами (далі - Публічний договір) (а.с.10-13). Публічний договір є формою договірних відносин із споживачами житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Його суть полягає у тому, що споживачі, які не уклали договір з поводження з побутовими відходами приєднується до такого публічного договору. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця, споживач не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. Публічний договір розміщено на офіційному веб-сайті Луцької міської ради у вільному доступі та у спосіб, що забезпечує ознайомлення зі змістом цього Типового договору кожної особи, що отримує та звертається до ЛСКАП «ЛУЦЬКСПЕЦКОМУНТРАНС» https://www.lutskrada.gov.ua/pages/publichnyi-dohovir для отримання послуг з поводження з побутовими відходами. Положеннями ст. ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Вказаний договір між сторонами чинний, жодна зі сторін у встановленому законом порядку відповідно до ст. 651 ЦК України не зверталась з вимогою про його розірвання. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що в осіб, які проживають за адресою: [ADDRESS] , станом на вересень 2025 року існує заборгованість перед ЛСКАП "Луцькспецкомунтранс" в загальному розмірі 9908,14 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Розрахунок, проведений позивачем, є обґрунтованим, будь-які підстави ставити під сумнів даний доказ у суду відсутні. Враховуючи заперечення відповідача [PERSON] , суд зазначає наступне. Тариф на послугу з управління (поводження) побутовими відходами та норма утворення відходів встановлюються на 1 особу, а тому плата за послугу напряму залежить від кількості фактично зареєстрованих/проживаючих осіб, які утворюють побутові відходи, а не від права власності на житло. Пункт 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язує споживачів інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Відповідач [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] до 25.09.2025 року, відтак була споживачем послуг позивача. Заяв про зміну місця проживання до позивача не скеровувала, доказів протилежного не надано. Отже, є належним відповідачем у справі. Відповідач [PERSON] досягнула повноліття [INFO] , відповідно до цього може вважатись споживачем послуг позивача з вказаної дати, що узгоджується з положеннями ст. 64 ЖК України, п.99.2 ст. 99 Податкового Кодексу України. Згідно розрахунку позивача з серпня 2024 року по вересень 2024 року заборгованість відповідачів становить 3994,51 грн. Враховуючи солідарний обсяг відповідальності з [PERSON] підлягає до стягнення сума у розмірі 1331,50 грн. (3994,51 грн./3). Залишок заборгованості у розмірі 8579,63 грн. (5913,63 грн. (заборгованості станом на липень 2024 року) + 2663 грн. заборгованості (по вересень 2025 року за вирахуванням 1331,50 грн.) підлягає до стягнення з [PERSON] та [PERSON] . З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Крім того, на підставі ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved