Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" заявилено позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. Короткий зміст заявлених вимог Позов мотивований тим, що між первісним кредитором та відповідачем укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, які зобов`язався повернути, а також сплатити проценти та, у разі порушення, неустойку. На порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та допустив заборгованість у загальному розмірі 20000 грн, які позивач, набувши право вимоги, просить стягнути. Рух справи та процесуальні дії Ухвалою суду від 20.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 11.12.2025 суд перейшов до розгляду справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позиція учасників справи Представник позивача заяви із запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження, у встановлений судом строк не подав. У позовній заяві зазначив про розгляд справи у відсутності його представника. Відповідач відзиву на позовну заяву, клопотань, заяв про заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження, у встановлений судом строк не подав, у судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом 02.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладено електронний кредитний договір № 02521-03/2024 (далі - Договір) за умовами якого шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача, останній отримав кредит у розмірі 5000 грн строком 120 днів, процентною ставкою 2,50% в день (а.с. 6-12). 21.10.2024 між ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс кредит» укладено договір факторингу № 21102024, за яким позивач набув право вимоги до відповідача за Договором ( договір а.с. 13-15, акт прийому-передачі реєстру боржників на а.с. 16, платіжна інструкція на а.с. 17, витяг з Реєстру боржників на а.с. 18). Згідно розрахунку, заборгованість відповідача за Договором становить 20000 грн, з яких: 5000 грн - основний борг; 15000 грн проценти (а.с. 19-20). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.ст. 1048, 1054 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Обґрунтовуючи розмір заборгованості за Договором позивач виходить з того, що відповідач не повернув кредит у розмірі 5000 грн, не сплатив проценти за користування кредитом за період з 03.02.2024 по 21.10.2024 у розмірі 15000 грн. При цьому у пільговий період з 02.03.2024 по 26.03.2024 проценти нараховувалися за ставкою 0,99%, а з 27.03.2024 і у подальшому за ставкою 2,5% в день, однак суд зауважує, що відповідні розрахунки заборгованості здійснено неправильно з огляду на таке. 22.11.2023 прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. При цьому, згідно п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування", тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 квітня 2024 року - не більше 1,5%, з 20.08.2024 - не більше 1%. Таким чином проценти за період за період з 02.03.2024 по 26.03.2024 нараховані за пільговий період за ставкою 0,99% складає 1237,5 грн, а з 22.04.2024 по 19.08.2024 проценти слід розраховувати за максимальної процентної ставкою 1,50%, а не 2,50 %, як наведено у розрахунку. Отже, проценти за цей період становлять 9000 грн (120х75), а за період з 20.08.2024 по 21.10.2024 за ставкою 1% - 3150 грн (63х50). Отже загальний розмір процентів становить 13387,5 (1237,5+9000+3150) грн, тому саме цей розмір процентів підлягає стягненню з відповідача. Приймаючи до уваги встановлені обставини, зокрема те, що відповідач отримавши кредит взяті на себе зобов`язання за Договором не виконав та допустив заборгованість у розмірі 18387,5 грн, з яких: тіло кредиту 5000 грн, проценти 13387,5 грн, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2783,87 (3028 грн (сума судового збору, сплаченого за подання позовної заяви)/20000 грн (ціна позову) х 18387,50 грн (розмір позовних вимог, який підлягає до задоволення) грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial