Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Начальник Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченкіського району Харківської міської ради Калюжна Л. звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] надмірно нарахованих коштів у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 60000,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.10.2022 року [PERSON] звернулася із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам до Управління соціального захисту населення адміністраціїї Шевченківського району Харківської міської ради. Управлінням було призначено допомогу у загальному розмірі 2000 грн. щомісячно.02.04.2025 до Управління від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійов витяг з наявною у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, виїхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» інформацію. Відповідно до зазаначеного витягу відповідач 19.11.2024 покинула територію України. Враховуючи це, представник позивача просив стягнути з [PERSON] суму надмірно нарахованих грощових коштів у розмірі 60000,00 грн та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Харкова від 14.11.2025 до Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла вищевказана позовна заява. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025 головуючим суддею визначено суддю Чорну Б.М Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 11.12.2025 року прийнято до розгляду та відкрито у спрощеному провадженні. 26.01.2026 від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої в прохальній частині позовної заяви допущено технічну помилку, а саме Управління просить стягнути з відповідача суму переплати у розмірі 60000 грн. замість 6000 грн. Представник позивача - Калюжна Л. у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади та направленням смс-повісток. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлялася про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, приходить до наступного. Відповідно до довідки № 6326-5002208960 від 05.10.2022 про взяття на облік переміщеної особи, яка видана [PERSON] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] /а.с.7/ 05.10.2022 року [PERSON] звернулася із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам до Управління соціального захисту населення адміністраціїї Шевченківського району Харківської міської ради. В заяві про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 05.10.2022 року відповідач зазначила та засвідчила власним підписом, що надала згоду на обробку своїх персональних даних. Усвідомлювала, що надані нею відомості, які вплинули на надання допомоги, будуть перевірені згідно із законодавством. Адресою місця, куди перемістилася вказала: [ADDRESS] Відповідачем [PERSON] в заявці вказано номер банківського рахунку для виплати допомоги [NUMBER] /а.с.8-9 Відповідно до витягу з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби з наявною у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, виїхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» інформаціїї, відповідач [PERSON] 19.11.2024 покинула територію України через пункт пропуску «Ягодин»./а.с.10/ 02.04.2025 рішенням №ЕОС 1065714696 УСЗНА Шевченківського району ХМР [PERSON] припинено виплати допомоги ВПО з 01.01.2025 по причині- повернення /виїзду за кордон./а.с.11/ Відповідно до довідки від 28.04.2025 № 599 Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат повідомляє про наявність переплати в сумі 6000 грн. [PERSON] /а.с.12/ Призначення та виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам регулюється Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам" (надалі за текстом Порядок № 332). Відповідно до пункту 29 Порядку 332, у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Згідно з частиною 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом, оскільки Управлінням Соціального були надміру нараховані кошти за період з 01.01.2025 по 31.03.2025 у загальному розмірі 6000,00 грн. Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Вимога про повернення надміру виплачених коштів в розмірі 6000,00 грн. відповідачу була надіслана Управлінням соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району ХМР /а.с. 13/ Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат.У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.Кошти надміру перерахованої (виплаченої) допомоги повертаються отримувачами на небюджетні рахунки органів соціального захисту населення, відкриті в Казначействі. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] отримала надмірно суму допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 6000,00 грн.,тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача. З наведених підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. Вимогами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Позов Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченкіського району Харківської міської радизадоволено повністю, отже судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved