Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, у якому просиввизнати ним право власності на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1010517380000. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, щогромадянин [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А., зареєстрованого в реєстрі за №718, придбав двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Вказує, що у зв`язку з його частими відрядженням та постійними переїздами оригінали документів, які підтверджують право власності на вказану квартиру, були втрачені, а саме договір купівлі-продажу квартири від 19 липня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А., зареєстрований в реєстрі за № 718, та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 92368815, дата формування: 19.07.2017. У зв`язку з втратою ним оригіналів правовстановлюючих документів на належну йому на праві власності квартиру, у нього відсутня можливість розпоряджатися цим майном, зокрема, відчужити його. Вказує, що відновити вказані документи в позасудовому порядку виявилося неможливим, тому змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Ухвалою судді від 11 листопада 2025 року відкрито провадження в указаній справі для розгляду за правилами загального позовного провадження. 6 січня 2026 року від представника Київської міської ради надійшли пояснення на позовну заяву, у яких останній просить прийняти рішення згідно норм чинного законодавства України та просить розглядати справу у їх відсутність. Ухвалою суду від 21 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 26 січня 2026 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справа без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Суд установив, що громадянин [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А.,зареєстрованого в реєстрі за № 718, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 450564863 від 04.11.2025. Відповідно до Архівної довідки Київського державного нотаріального архіву від 16.10.2025 № 3359/01-17 встановлено, що на заяву [PERSON] від 07.04.2025 щодо отримання дублікату договору купівлі-продажу квартири від 19 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 718, Київський державний нотаріальний архів повідомив наступне. «Оригінал витребуваного договору купівлі продажу було вилучено 05 березня 2019 року ст. оперуповноваженим відділу боротьби з ухиленням від сплати податків і зборів фізичними особами ОУ ГУ ДФС у м. Києві Р.Ю. Сизановим, який діяв на підставі доручення старшого слідчого ОВС 9-го СВРКП СУФР ГУ ДФС у м. Києві Стоянова О.О. під час тимчасового доступу до речей та документів. Тимчасовий доступ до речей і документів проводився в рамках кримінального провадження № 32018100000000268 від 03.12.2018 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, справа №760/1329/19. Неодноразові вимоги Київського державного нотаріального архіву до слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень, слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та його правонаступника - Бюро економічної безпеки України Територіальне управління БЕБ у Київській області про повернення оригіналів документів залишились без відповіді і задоволення.» Враховуючи зазначені обставини, Київський державний нотаріальний архів повідомив про неможливість видати дублікат Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А., 19 липня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №718. Управління Служби безпеки України в Миколаївській області у відповідь на адвокатський запит позивача повідомило, що в матеріалах досудового розслідування за № 32018100000000268 від 03.12.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 212-1 КК України, відсутні документи зазначені у запиті. У зв`язку з викладеним у слідчому відділу Управління СБ України в Миколаївській області станом на теперішній час відсутня інформація щодо місцезнаходження запитуваних документів. Миколаївська обласна прокуратура у відповідь на адвокатський запит позивача повідомила, що нею встановлено відсутність примірника договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А., 19 липня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 718. Водночас встановлено, що 18.12.2023 з кримінального провадження № 32018100000000268 виділено матеріали та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 22023150000000466. Крім цього, 03.01.2024 з кримінального провадження № 32018100000000268 виділено матеріали та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 22024150000000002. Матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 22023150000000466 від 18.12.2022 та № 22024150000000002 від 03.01.2024 об`єднані 16.01.2024 в одне кримінальне провадження, якому присвоєно єдиний номер 22023150000000466. Здійснення подальшого досудового розслідування в об`єднаному провадженні доручено слідчим слідчого відділу управління ГУНП в Миколаївській області. Слідче управління ГУНП в Миколаївській області у відповідь на адвокатський запит позивача повідомило, що в матеріалах зазначених кримінальних проваджень примірник договору купівлі-продажу квартири відсутній. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтю 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 1.2 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі, споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продаж; пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності; державним актом на право власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майн подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права ні утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права н; аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, тощо. Положеннями ст. 392 ЦК України передбачено, що позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 37 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначається, що з урахуванням положень частини першої ст.15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). За приписами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, у зв`язку з втратою позивачем оригіналів правовстановлюючих документів на належну йому на праві власності квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у нього відсутня можливість розпоряджатися цим майном, зокрема, відчужити його. Крім того, відновити вказані документи в позасудовому порядку виявилося неможливим. За таких обставин, позов [PERSON] до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру у зв`язку з втратою правовстановлюючих документівє обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved