Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

12.09.2025 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Прикарпаття», інтереси якого представляє Іванчук Галина Іванівна (самопредставництво), до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Дружба», в якій позивач просить: визнати укладеною додаткову угоду від 18.07.2025 до договору оренди землі від 01.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Прикарпаття» та [PERSON] (в запропонованій редакції); визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Дружба», код ЄДРПОУ 36023635 та [PERSON] права оренди земельної ділянки площею 0,7025 га, кадастровий номер 6124885800:01:001:0346, яка розташована на території Тернопільська обл., Підгаєцький район, с/рада Носівська, номер запису про інше речове право: 60802216; скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 0,7025 га, кадастровий номер 6124885800:01:001:0346, яка розташована на території Тернопільська обл., Підгаєцький район, с/рада Носівська, номер запису про інше речове право: 60802216. 09.10.2025 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від представниці відповідача ТОВ «Агрокомпанія Дружба», адвокатки Вийванко Наталії Петрівни, в якому вона просить у задоволенні позову відмовити. Судові витрати покласти на позивача в розмірі попереднього розрахунку 10000,00 грн. Рішенням суду від 13.01.2026 у задоволенні позовних вимог позивача у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Прикарпаття» до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Дружба» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі - відмовлено в повному обсязі. Під час ухвалення рішення суд був позбавлений можливості вирішити питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ «Агрокомпанія Дружба» понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, оскільки представницею відповідача не долучено доказів на їх підтвердження, однак у відзиві на позов та в судовому засіданні представниця відповідача зазначала, що докази понесення цих витрат будуть подані до суду протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 19.01.2026 до суду від представниці відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Дружба», адвокатки Вийванко Н.П., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі в частині стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 17000,00 грн, сформована в системі «Електронний суд» 17.01.2026. 26.01.2026 до суду від представниці позивача Іванчук Г.І. надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, сформоване в системі «Електронний суд» 23.01.2026, в якому вона просить зменшити розмір витрат, заявлених ТОВ «Агрокомпанія Дружба», до 5000,00 грн, вважає суму витрат на правову допомогу завищеною, з огляду на обставини справи та обсяг наданих послуг. Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом цієї статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Згідно з ч.2 ст.246 ЦПК України, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Суд не вбачає необхідності у повідомленні учасників справи, тож вважає за можливе розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення провести без виклику сторін. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У ч.2, 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Як передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Дружба», адвокатка Вийванко Н.П., до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі долучила докази, що підтверджують розмір узгодженого гонорару за надані правові послуги, а саме: договір про надання правової допомоги № 05/25 від 09 вересня 2025 року, детальний опис та акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 14.01.2026. З акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) вбачається, що адвокаткою Вийванко Н.П., яка надавала правничу допомогу та представляла інтереси відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Дружба», було виконано такі послуги: 1) усна консультація з клієнтом, узгодження правової позиції у справі, необхідності отримання та подання відповідних доказів у справі, роз`яснення питань, які виникають в ході розгляду справи - 2 год. - 4000,00 грн; 2) вивчення документів, наданих клієнтом, опрацювання законодавства та формування правової позиції захисту у суді - 2 год. - 4000,00 грн; 3) підготовка відзиву на позов (9 сторінок) із усіма доказами, включаючи аналіз судової практики в подібних правовідносинах - 2 год. - 4000,00 грн; 4) участь у судових засіданнях у суді першої інстанції (у режимі відеоконференції): 22.10.2025, 06.11.2025, 19.11.2025, 09.12.2025, 07.01.2026 - 5 засідань - 5000,00 грн. Усього вартість наданих послуг становить 17000,00 грн. Отже, судові витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу у суді підтверджені належними та допустимими доказами. Під час визначення суми відшкодування суд має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц. За загальним правилом, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони в разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такі висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року в справі № 911/3312/21. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи. Наведені висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23. У постановах від 19 лютого 2022 року в справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року в справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з урахуванням конкретних обставин справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням суду, який розглядав конкретну справу і має визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення. Зважуючи всі обставини справи, аргументи обох сторін, суд вважає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу на суму 17000,00 грн не повною мірою відповідають критерію розумності їхнього розміру, а також обсягу наданих правничих послуг під час розгляду справи в суді. Хоча і зменшення їх розміру до 5000,00 грн суд також вважає не справедливим, зважаючи на процесуальну поведінку представниці позивача під час розгляду справи (клопотання про відкладення судового засідання, неодноразове подання додаткових пояснень, клопотання про витребування доказів на стадії судового розгляду тощо). Таким чином, оцінюючи надані докази, застосовуючи положення п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає, що заява представниці відповідача підлягає частковому задоволенню, тож з позивача слід стягнути на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Дружба» витрати на правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн, які суд вважає співмірними з наданими правничими послугами і складністю справи.

Outcome: partial