Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем 29.05.2023 року було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 29.05.2023 року між АТ «А-Банк» та [PERSON] шляхом підписання останньою заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, паспорту споживчого кредиту «Кредитна карта» був укладений кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів у розмірі 40,80 % щомісячно. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 26.11.2025 року становить 40 574,73 грн., із яких: 32 150,93 грн. заборгованість за кредитом; 8423,80 грн. заборгованість за відсотками. В тексті позову та клопотанні, доданому до нього, позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності його представника та постановлення заочного рішення. Позовна заява надійшла до суду 26.11.2025 року. Ухвалою судді від 27.11.2025 року позовна заява залишена без руху, наданий строк для виправлення недоліків. Ухвалою судді від 15.12.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою про відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, позивач не заперечує проти постановлення заочного рішення, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (розрахунок заборгованості; копію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку; копію заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 29.05.2023 року; копію паспорта споживчого кредиту «Кредитна картка «АТБ» від 29.05.2023 року; виписку по картці; копію довідки за лімітами; копію довідки за картами), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку про можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 29.05.2023 року між АТ «А-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір шляхом підписання останньою заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, паспорту споживчого кредиту «Кредитна карта «АТБ». За умовами такого договору позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 32 200 грн., з умовою сплати процентів у розмірі 40,8 % річних (3,4 % на місяць). Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача станом на 26.11.2025 року становить 40 574,73 грн., із яких: 32 150,93 грн. заборгованість за кредитом; 8423,8 грн. заборгованість за відсотками. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Зі ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову. Оскільки відповідач є стороною, яка порушила договірні зобов`язання та позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved