Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом та просить суд скасувати обтяження заборону (архівний запис) на підставі повідомлення б/н від 04.06.1998 Новгородківського відділення Ощадбанку, об`єкт обтяження: будинок за адресою [ADDRESS] , власник [PERSON] , архівний номер: 2059587KIROVOGRAD112, архівна дата 12.09.2000, дата виникнення 12.09.2000, № реєстра 88461-1252, внутр.№4Е01Е42D2AF14930485С, комментарий: заб.81, накладену Кам`янецькою (колишня назва Новгородківською) державною нотаріальною конторою. Позов мотивований тим, що позивач з метою отримання спадщини після смерті батька [PERSON] звернувся із заявою до нотаріальної контори та дізнався про наявність обтяження на вказане нерухоме майно. Арешт на майно накладено на підставі повідомлення Новгородківського відділення Ощадбанку від 04.06.1998р. При цьому, у батька позивача [PERSON] відсутні поточні та карткові рахунки, відкриті в АТ ''Ощадбанк'', а претензій майнового характеру до батька позивача АТ ''Ощадбанк'' не має. У листі від 29.01.2025р. АТ ''Ощадбанк'' повідомив позивача про відсутність можливості зняти обтяження на вказане нерухоме майно. Постановою від 21.02.2025р. нотаріус відмовив позивачу у знятті заборони на зазначений житловий будинок, так як власником будинку у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого зазначений [PERSON] . Ухвалою суду від 10.12.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі (а.с.25). 24.12.2025р. представник відповідача Дем`янов І.Ю. подав до суду відзив, в якому просить відмовити в позові. Відзив мотивований тим, що належним відповідачем у справі має бути нотаріус або інший суб`єкт державної реєстрації прав, який наділений повноваженнями на вчинення відповідної (нотаріальної/реєстраційної) дії щодо скасування заборони відчуження об`єкта нерухомого майна (у разі відмови у вчиненні такої дії), а не АТ ''Ощадбанк'', який жодною дією чи бездіяльністю не перешкоджає позивачу у реалізації права на нерухоме майно. Крім того, у АТ ''Ощадбанк'' відсутня, а позивачем не надана інформація щодо підстав накладення вказаної заборони (арешту) на нерухоме майно. Отже, АТ ''Ощадбанк'' не може вчинити дії по припиненню обтяження, що також свідчить про помилковість та необґрунтованість визначення його відповідачем у справі (а.с.35-41). Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У заяві від 29.01.2026р. позивач просить суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. У вищевказаному відзиві представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити в позові та розглянути справу без його участі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне. Фактичні обставини справи. [INFO] народився [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 22.02.1972р. (а.с.16). 16.10.2008р. о 11:24 зареєстровано за №8077790 реєстратором Новгородківська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області заборону відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме - будинку по [ADDRESS] . Підстава обтяження повідомлення б/н 04.06.1998, Новгородківське відділення ощадбанку, власник майна [PERSON] , що відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованого 20.02.2025р., індексний номер 414357545 (а.с.18). [INFO] помер [PERSON] , що відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 18.07.2022р. (а.с.17). У [PERSON] відсутні поточні та карткові рахунки, відкриті у АТ ''Ощадбанк''. Будь-яких претензій майнового характеру до [PERSON] АТ ''Ощадбанк'' не має, що відповідно до копії листів АТ ''Державний ощадний банк України'' від 22.12.2022р. та від 12.12.2024р. (а.с.19,20). 24.01.2025р. позивач, як спадкоємець після смерті батька [PERSON] , звернувся із заявою до АТ ''Ощадбанк'' та просив зняти арешт з нерухомого майна, а саме з будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.21). У листі від 29.01.2025р. АТ ''Ощадбанк'' повідомив позивача про відсутність можливості зняти обтяження на вказане нерухоме майно (а.с.22). Постановою державного нотаріуса №22/02-31 від 21.02.2025р. відмовлено позивачу, як спадкоємцю, у знятті заборони на житловий будинок по [ADDRESS] , накладеної відповідно до повідомлення Новгородківського відділення АТ ''Державний ощадний банк України'' від 04.06.1998р. та зареєстрованого Новгородківською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 16.10.2008р., реєстраційний номер обтяження №8077790. Постанова мотивована тим, що відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власником будинку є [PERSON] , який помер [INFO] , а також відсутні відомості про невиконані зобов`язання перед банком [PERSON] (а.с.23). З листа Кам`янецького відділу ДВС від 29.12.2025р. слідує, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження за параметрами пошуку боржник '' [PERSON] , [INFO] '' не виявленні відомості про виконавче провадження. Мотиви, якими керується суд, та застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, ст.15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Як вказано вище, 16.10.2008р. реєстратором Новгородківська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області зареєстровано за №8077790 заборону відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме - будинку по [ADDRESS] . Підстава обтяження повідомлення б/н 04.06.1998, Новгородківське відділення ощадбанку, власник майна [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 18.07.2022р. Постановою державного нотаріуса №22/02-31 від 21.02.2025р. відмовлено позивачу, як спадкоємцю після смерті батька [PERSON] , у знятті заборони на житловий будинок по [ADDRESS] , накладеної відповідно до повідомлення Новгородківського відділення АТ ''Державний ощадний банк України'' від 04.06.1998р. та зареєстрованого Новгородківською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 16.10.2008р., реєстраційний номер обтяження №8077790. Постанова мотивована тим, що відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власником будинку є [PERSON] , який помер [INFO] , а також відсутні відомості про невиконані зобов`язання перед банком [PERSON] . У відзиві на позовну заяву представник відповідача Дем`янов І.Ю. зазначає, що належним відповідачем у справі має бути нотаріус або інший суб`єкт державної реєстрації прав, який наділений повноваженнями на вчинення відповідної (нотаріальної/реєстраційної) дії щодо скасування заборони відчуження об`єкта нерухомого майна (у разі відмови у вчиненні такої дії), а не АТ ''Ощадбанк'', який жодною дією чи бездіяльністю не перешкоджає позивачу у реалізації права на нерухоме майно. Пунктом 250 Глави 26 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом №20/5 Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року (далі Інструкція), яка діяла на час вчинення нотаріальної дії, передбачалось, що нотаріус за місцем розташування житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна та земельної ділянки, а також за місцем державної реєстрації транспортного засобу або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону щодо відчуження цього майна (майнових прав на нерухоме майно): 1) за повідомленням установи банку чи іншої юридичної особи про видачу фізичній особі позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю житлового будинку, квартири. Пунктом 251 Глави 26 Інструкції передбачалось, що накладання заборони щодо відчуження провадиться шляхом вчинення напису про це на повідомленні банку, іншої юридичної особи про видачу позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю житлового будинку, квартири. Один примірник повідомлення з написом нотаріуса про накладення заборони щодо відчуження видається представнику відповідного банку чи іншої юридичної особи, що видала позику (кредит), а другий залишається у справах нотаріуса. Пунктом 9 частини 1 статті 34 Закону України ''Про нотаріат'' передбачено, що накладання та зняття заборон щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Таким чином, державні нотаріальні контори під час реєстрації обтяження у вигляді заборони на відчуження майна на підставі повідомлення установи банку, у тому числі у 2008 році, виконували виключно функцію реєстратора, тому нотаріус чи державна нотаріальна контора не можуть бути відповідачами у справі. За таких обставин, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача [PERSON] , що АТ "Державний ощадний банк України" є неналежним відповідачем у справі. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України. Судом встановлено, що доказів на підтвердження наявності боргових зобов`язань у батька позивача [PERSON] перед АТ ''Державний ощадний банк України'', внаслідок чого могло б бути накладено обтяження на будинок, власником якого є останній та який помер [INFO] , відповідач до суду не надав. Навпаки, АТ ''Державний ощадний банк України'' у листах від 22.12.2022р. та від 12.12.2024р вказав, що АТ ''Ощадбанк'' будь-яких претензій майнового характеру до [PERSON] не має. Поточні та карткові рахунки, відкриті у АТ ''Ощадбанк'', у [PERSON] відсутні. З листа Кам`янецького відділу ДВС від 29.12.2025р. слідує, що виконавчі провадження щодо [PERSON] не виявленні. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду 13 липня 2022 року у справі №2/0301/806/11(провадження № 61-3814св22), від 22 лютого 2022 року у справі № 639/2850/20, від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972 св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19). Висновок суду. Враховуючи вищевикладене та те, що обмеження щодо нерухомого майна [PERSON] діє більше 35 років, незважаючи на відсутність відомостей щодо існування майнових претензій АТ ''Державний ощадний банк України'' та виконавчих проваджень щодо [PERSON] , то суд вважає, що збереження державної реєстрації заборони відчуження майна, обґрунтованість якого не доведена, є істотним та непропорційним втручанням у здійснення права власності на вказане нерухоме майно, яке порушує справедливий баланс між публічним й приватним інтересом, що є підставою зняття такої заборони. Тому, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved