Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 10 вересня 1994 року Першотравневою сільською радою Борівського району Харківської області, актовий запис № 363. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 10 вересня 1994 року між нею ( [PERSON] ) та відповідачем укладено шлюб, про що Першотравневою сільською радою Борівського району Харківської області складено актовий запис №07 від 10 вересня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] . Після укладання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище " [PERSON] ". Станом на час подання позову про розірвання шлюбу - неповнолітніх дітей в шлюбі немає. Зі спливом часу сімейні стосунки погіршились, припинилось взаєморозуміння та фактичне шлюбне життя. Вже більше трьох років, з літа 2022 року, сторони не проживають разом. Відповідач спілкується з повнолітніми дітьми сторін, але сторони між собою не спілкуються взагалі, жодних особистих контактів не підтримують. За час, що сплинув з фактичного припинення шлюбних відносин, стосунки не налагодились, стало беззаперечно зрозуміло, що шлюб припинено остаточно та зрозуміло, що відновлення сімейних стосунків між сторонами неможливо . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у поданій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України, в тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, судові повістки, які направлялися судом на адресу останнього відомого місця проживання відповідача повернулися до суду. Про причини неявки відповідач суду не повідомив, процесуальним правом на подання відзиву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до правил статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрований 10 вересня 1994 року Першотравневою сільською радою Борівського району Харківської області, актовий запис № 363, що знаходить своє підтвердження свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10 вересня 1994 року Першотравневою сільською радою Борівського району Харківської області. Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дівоче прізвище " [PERSON] " на прізвище " [PERSON] ". Станом на час подання позову про розірвання шлюбу - неповнолітніх дітей у сторін в шлюбі немає. За час спільного проживання між сторонами втрачено взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, бажання їх поновити в подружжя відсутнє, спільне господарство вони не ведуть. За змістом ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд доходить висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved