Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.04.2024 року між ТОВ ''Мілоан'' і [PERSON] укладено кредитний договір №7403125, а 24.09.2024 року між ТОВ ''Мілоан'' та ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги №110-МЛ/Т, згідно якого ТОВ ''Мілоан'' передали ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до боржника [PERSON] за договором №7403125 від 27.04.2024 року. [PERSON] не виконує зобов`язань за вказаним договором, припинила повертати кредит у строки передбачені договором, а тому виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання в якому просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчать неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи, які не підтверджено належними доказами, тому судом вирішено провести судовий розгляд справи без участі відповідача. Крім того, матеріали справи містять відзив, в якому відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог. В обгрунтування зазначила, що відповідно предмета доказування по вказаній категорії справ позивач мав би довести, по-перше, факт укладення договору (виникнення правовідносин між сторонами) і отримання відповідачем грошових коштів на основі договору, по-друге, набуття позивачем права вимоги до відповідача на підставі кредитного договору. Договір № 7403125 від 27.04.2024 року не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме відповідачем, оскільки саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідачки не підтверджує проходження нею верифікації та ідентифікації згідно з вимогами законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача. При цьому, позивачем не надано достатніх і допустимих доказів того, що саме відповідачка погодила всі істотні умови вказаного кредитного договору, оскільки навіть у самому договорі відсутній будь-який ідентифікатор, за допомогою якого відповідач нібито підписала договір. Посилання представника позивача на те, що відповідачка зареєструвалася на веб-сайті в мережі Інтернет www.credit7.ua, зайшла до особистого кабінету, створила анкету клієнта, підписала зазначений вище кредитний договір одноразовим ідентифікатором, який отримала на фінансовий номер телефону (зазначений у анкеті клієнта), нічим не доведені та не підтвердженні. Належним доказом заборгованості відповідача за тілом кредиту може бути виписка, позивачем не надано належних доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів по кредитному договору - розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку, які б відповідали вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», яка повинна досліджуватися в сукупності з іншими доказами. Лист ТОВ «Мілоан» про перерахування коштів відповідачці, не є належним, допустимим і достатнім доказом перерахунку грошових коштів, згідно з вказаними вище вимогами Закону. Щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначила, що враховучи те, що дана цивільна справа є малозначною, нормами Цивільного процесуального кодексу України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином. Зазначила, що сума витрат на правничу допомогу значно завищена, не відповідає малозначності справи, заявлена сума є очевидно завищеною, не відповідає критеріям розумності та співмірності, не має реального підтвердження фактичного обсягу виконаної роботи. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що 27.04.2024 року між ТОВ ''Мілоан'' і [PERSON] укладено кредитний договір №7403125, шляхом заповнення заяви на отримання кредиту в електронному вигляді, згідно якого ТОВ ''Мілоан'' надали [PERSON] кредит у сумі 5000 грн., строком на 345 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 511% річних, сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1150 грн., зі сплатою штрафу у розмірі 700 грн. за кожен випадок порушення зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком дати платежів, якщо порушення відповідно дати платежу триває більше 6 днів, сукупна сума неустойки не може перевищувати 50% суми кредиту, а [PERSON] зобов`язалася здійснювати погашення заборгованості. Крім того, [PERSON] , шляхом підписання електронним підписом, ознайомилася з графіком платежів. Довідка про ідентифікацію свідчить, що [PERSON] із якою укладено договір №7403125 від 27.04.2024 року ідентифікована ТОВ ''Мілоан'' з одноразовим ідентифікатором 115827, який направлено на номер телефону [NUMBER] . Платіжне доручення №129491626 від 27.04.2024 року свідчить, що ТОВ ''Мілоан'' перераховано на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти в сумі 5000 грн. із призначенням платежу: кошти згідно договору №7403125. Розрахунок заборгованості, проведений ТОВ ''Мілоан'' станом на 24.09.2024 року свідчить, що загальна сума заборгованості 20309,30 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом - 4930 грн., за відсотками - 8679,30 грн., за комісією - 1100 грн., за неустойкою/штрафом - 5600 грн., що також підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором №7403125 від 27.04.2024 року. 24.09.2024 року між ТОВ ''Мілоан'' та ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги №110-МЛ/Т, згідно якого ТОВ ''Мілоан'' передали ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до боржника [PERSON] за договором №7403125 від 27.04.2024 року. ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" на адресу відповідача направлено досудову вимогу від 12.08.2025 року, яка залишена відповідачем без задоволення. Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачка виконала послідовні дії в інформаційній системі, яка використовується ТОВ ''Мілоан'', зміст і час яких відображений у анкеті заяві №7403125, підписала кредитний договір присвоєним і направленим їй одноразовим ідентифікатором, вважається, що сторони кредитного договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Відповідачка не спростувала обставину, що вона укладала кредитний договір та отримувала кредитні кошти за цим договором. Заперечуючи факт отримання кредитних коштів за кредитним договором, відповідачка зазначений кредитний договір у судовому порядку не оспорювала. Належдні докази звернення до суду з таким позовом, а також відповідне судове рішення, що набрало законної сили, в матеріалах справи відсутні. Відтак, суд вважає встановленим і належним чином підтвердженим факт отримання відповідачкою кредитних коштів у сумі 5000 грн. за кредитним договором, а також факт неповернення отриманих кредитних коштів кредитодавцю у порядку та строки, визначені договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, проте лише частково, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором у сумі 14709,30 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом - 4930 грн., за відсотками - 8679,30 грн., за комісією - 1100 грн. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за штрафом, то згідно положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від сплати штрафу за прострочення виконання забов`язання, а тому штраф стягненню не підлягає. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що документально підтверджені судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідатиме вимогам ст.141 ЦПК України. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що стягненню підлягають витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн., виходячи з наступного. Стороною позивача надано належні, допустимі та достатні докази витрат позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, а саме договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, укладений між ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" та АО "Апологет", детальний опис наданих послуг від 20.08.2025 року, акт наданих послуг №Д/1573 від 20.08.2025 року. Враховуючи викладене та те, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі доказами, судова практика є сталою, застосування великої кількості законів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Враховуючи принципи співрозмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 4000 грн.

Outcome: partial