Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 10 червня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з [PERSON] . Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4725020. Відповідно до договору ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати та надало [PERSON] кредит у розмірі 20 000 грн зі строком користування коштами протягом 360 днів, а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит (до 04 червня 2025 року), а також сплачувати проценти за користування ним за зниженою процентною ставкою у розмірі 0,53 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом (до зазначених нижче дат) у разі, якщо до 09 липня 2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, або здійснить часткове дострокове погашення кредиту, а в інших випадках - за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,50 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом, а в разі порушенням умов договору сплатити неустойку (штраф). 31 березня 2025 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» Договір факторингу №31/03/2025, за яким первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №4725020 від 10 червня 2024 року. Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 118 997,35 грн, у тому числі: -заборгованість за кредитом 19 999,99 грн; -заборгованість за процентами 98 997,36 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, проте у позові просив про розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, суд встановив, що 10 червня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з [PERSON] . Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4725020. Відповідно до договору ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 20 000 грн зі строком користування коштами протягом 360 днів, а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит (до 04 червня 2025 року), а також сплачувати проценти за користування ним за зниженою процентною ставкою у розмірі 0,53 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом (до зазначених нижче дат) у разі, якщо до 09 липня 2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, або здійснить часткове дострокове погашення кредиту, а в інших випадках - за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,50 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом, а в разі порушенням умов договору сплатити неустойку (штраф). 31 березня 2025 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» Договір факторингу №31/03/2025, за яким первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №4725020 від 10 червня 2024 року. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитний договір в електронній формі, узгодили у ньому усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця підписала договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, [PERSON] набула статусу, прав та обов`язків позичальниці у кредитних правовідносинах з ТОВ «Лінеура Україна». Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). За встановленого, з укладенням 31 березня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» Договору факторингу №31/03/2025, права та обов`язки первісного кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №4725020 від 10 червня 2024 року, перейшли до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Суд встановив, що ТОВ «Лінеура Україна» повністю виконало свої зобов?язання перед позичальницею шляхом перерахування кредитних коштів у розмірі 20 000 грн на її особисту банківську картку, що підтверджується копією відповіді АТ «Універсал Банк» від 18 листопада 2025 року за вих. №БТ/Е-18271 (а.с. 104). Також з матеріалів справи вбачається, що позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 05 червня 2025 року їй нараховано заборгованість у загальному розмірі 118 997,35 грн, у тому числі: -заборгованість за кредитом 19 999,99 грн; -заборгованість за процентами (за період з 10 червня 2024 року до 05 червня 2025 року) 98 997,36 грн. Однак суд не в повній мірі погоджується з наданим розрахунком процентів за користування кредитом у зв`язку з наступним. Суд встановив, що проценти нараховані за узгодженими сторонами розмірами процентних ставок, однак частково понад встановлений в договорі строк кредитування (згідно договору останнім днем кредитування є 04 червня 2025 року, однак позивач здійснив нарахування процентів за договором також 05 червня 2025 року), тому, з урахуванням правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, такі проценти (нараховані 05 червня 2025 року) не підлягають стягненню. Крім цього, умови кредитного договору та відповідні нарахування в цій частині суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Зокрема, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено: ч. 4 цієї статті, у якій зазначено формулу розрахунку денної процентної ставки за споживчим кредитом; ч. 5 цієї статті, у якій визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. За встановленого, оскільки кредитний договір укладений після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), проте без урахування його положень, а тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі, що перевищує денну процентну ставку в 1 %, починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (тобто з 20 серпня 2024 року) є нікчемними, а нарахування процентів з цієї дати повинно здійснюватися за ставкою не більше 1 % на день, що відповідає денній процентній ставці в 1 %. Таким чином, до стягнення підлягають: - підтверджені відповідним розрахунком боргу проценти за період з 10 червня 2024 року до 19 серпня 2024 року у розмірі 11 999,60 грн; - проценти за період з 20 серпня 2024 року до 04 червня 2025 року у розмірі 57 799,97 грн (19 999,99 грн (сума заборгованості за кредитом) х 1 % (процентна ставка)/100 х 289 (днів користування кредитом)) В сукупності сума процентів до стягнення становить 69 799,57 грн. За таких обставин, встановлена судом заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню 1 827,94 грн судового збору. Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, то в цій частині суд виходить з наступного. Дійсно, відповідно до вимог ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд в залежності від результату розгляду справи зобов`язаний розподілити між сторонами витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду копію Договору про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року №10/12-2024, укладеного між позивачем та адвокатом Столітнім М.М. з додатками, що містять перелік, опис та узгоджену сторонами вартість виконаних робіт, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема: зустріч адвоката з клієнтом для надання первинної консультації та надання роз`яснень з правових питань, витрачено 0,5 год., вартість послуги - 440 грн; дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи, витрачено 1 год., вартість послуги 840 грн; аналіз чинного законодавства та судової практики, витрачено 0,5 год., вартість послуги 440 грн; підготовка та узгодження позиції з клієнтом, витрачено 1 год., вартість послуги 840 грн; надання письмової консультації, витрачено 1 год., вартість послуги 840 грн; проведення заходів на отримання письмових доказів, направлення відповідних запитів, витрачено 1 год.. вартість послуги 840 грн; складання позовної заяви, витрачено 2 год., вартість послуги 1 640 грн; складання та оформлення інших документів, додатків до позову, витрачено 1 год., вартість послуги 840 грн; складання та оформлення процесуальних документів, необхідних для розгляду справи (відповіді на відзив, пояснень, заяв (клопотань)), витрачено 2 год., вартість послуги 1 640 грн; представництво інтересів клієнта в суді (в тому числі участь в судових засіданнях), витрачено 2 год., вартість послуги 1 640 грн. Загальна вартість послуг адвоката становить 10 000 грн. Проте, у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial