Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача. 22 грудня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла позовна заява ТОВ «Деал фінанс груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами. Позов мотивований тим, що 26 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит № 71921599, відповідно до якого, відповідачці наданий кредит у сумі 17 000,00 грн на строк 10 днів з процентною ставкою 0,275 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісії за надання кредиту 5.00% від суми наданого кредиту, у разі порушення строків повернення кредиту нараховується 4.00% за понадстрокове користування кредитом на тіло за кожен день понадстрокового користування. 04 серпня 2025 року між позикодавцем та відповідачкою за ініціативою останньої укладено Додаткову угоду № 15490774 до Договору позики № 71921599, відповідно до якої продовжено строк кредитування на 10 днів та змінена денна процентна ставка на 1%. 16 вересня 2025 року укладено договір факторингу № 16/09/2025 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Деал фінанс груп» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 71921599 від 26 липня 2025 року. Таким чином, ТОВ «Деал фінанс груп» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 71921599. Відповідачка порушила умови договору та додаткової угоди, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальній сумі 27 438,85 грн. Позивач, посилаючись на статті 11, 203, 205, 207, 512, 514, 517, 526, 536, 610, 612, 629, 638-639, 652, 1049, 1054-1055 ЦК України, статті 4, 10, 12-13, 81, 89, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, статті 3, 11-12 Закону України «Про електронну комерцію», просить: стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Деал фінанс груп» заборгованість за Договором кредиту в розмірі 27 438,85 грн; судові витрати у розмірі 2 422,40 грн; витрати на правову допомогу у розмірі 4 500,00 грн. Відповідачка відзив на позовну заяву не подала. 2.Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка подала заяву, у якій вказала, що визнає позовні вимоги. 3.Фактичні обставини справи, встановлені судом. Суд встановив, що 26 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71921599, відповідно до якого, [PERSON] наданий кредит у сумі 17 000,00 грн на строк 10 днів з процентною ставкою 0,275 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісії за надання кредиту 5.00% від суми наданого кредиту, у разі порушення строків повернення кредиту нараховується 4.00% за понадстрокове користування кредитом на тіло за кожен день понадстрокового користування (арк. с. 13-20). Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначені до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом (арк. с. 21). Відповідно до пункту 11.1.2. Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договору та Правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на веб-сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, а його зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Позичальник підтверджує, що договір уклався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана кредитодавцем є зрозумілою та достатньою для прийняття усвідомленого рішення. На виконання умов укладеного договору 26 липня 2025 року позикодавець перерахував грошові кошти на рахунок позичальника [NUMBER] у розмірі 17 00,00 грн, що копією квитанції АТ «Таскомбанк» (арк. с. 25). У листі АТ КБ «Приватбанк» від 18 січня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260116/65837-БТ зазначено, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано картку № [NUMBER] , 26 липня 2025 року на цю картку було зараховано грошові кошти у розмірі 17 000,00 грн (арк. с. 58-60). 04 серпня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладена Додаткова угода № 15490774 до Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71921599, відповідно до якої, продовжено строк кредитування на 10 днів та змінена денна процентна ставка на 1% (арк. с. 22-23). Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», станом на 19 листопада 2025 року [PERSON] має заборгованість за Договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71921599 від 26 липня 2025 року у розмірі 27 438,85 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 16 532,50 грн.; заборгованість за процентами 2 120,75 грн, заборгованості за комісією 850,00, заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування 7 935,60 грн (арк. с. 11-12). 16 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал фінанс груп» укладений договір факторингу № 16/09/25, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору своє право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за Договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71921599 від 26 липня 2025 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] (арк. с. 25-32). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 19/11/25-02 від 19 листопада 2025 року, ТОВ «Деал фінанс груп» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71921599 від 26 липня 2025 року в сумі 27 438,85 грн, що складається з заборгованість за тілом кредиту в сумі 16 532,50 грн.; заборгованість за процентами 2 120,75 грн, заборгованості за комісією 850,00, заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування 7 935,60 грн (арк. с. 33-34). Згідно із Розрахунком заборгованості, [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Деал фінанс груп» за Договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71921599 від 26 липня 2025 року в сумі 27 438,85 грн, що складається з заборгованість за тілом кредиту в сумі 16 532,50 грн.; заборгованість за процентами 2 120,75 грн, заборгованості за комісією 850,00, заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування 7 935,60 грн (арк. с. 5). 4.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За нормою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої, третьої, четвертої, сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частин першої, третьої статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Матеріалами справи підтверджується, що 26 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71921599 в електронній формі, шляхом надсилання позикодавцем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». У договорі сторони погодили всі істотні умови щодо сум і строків кредиту, сплати відсотків за користування позикою, розміру і типу процентної ставки. Договір про надання кредиту є дійсними, у судовому порядку не оскаржувався. Розрахунок заборгованості, відповідачкою не спростовано. Відповідачка була вільною в укладанні зазначеного договору та була обізнана із умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодилася, підписавши електронним підписом кредитний документ. Своїми діями відповідачка погодилася з умовами сплати процентів за користування кредитними коштами. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідачки на користь позивача 27 438,85 грн заборгованості за Договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71921599 від 26 липня 2025 року. При вирішенні заяви позивача про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 141 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви додані: Договір № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22 серпня 2025 року; Витяг з Акту № 3-ДІЛ приймання передачі наданої допомоги від 08 грудня 2025 року за Договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року; Акт приймання-передачі справ надання правничої допомоги; платіжну інструкцію кредитного переказу коштів від 11 грудня 2025 року; Ордер на надання правничої допомоги серії АХ № 1287256 від 03 вересня 2025 року (арк. с. 35-41). Суд дійшов висновку, що обсяг та розмір наданих адвокатом Ткаченко Ю. О. послуг та виконаних робіт є обґрунтованими, оскільки у повній мірі узгоджується з матеріалами справи, тому необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача 4 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд встановив, що відповідачка до початку розгляду справи по суті подала заяву про визнання позовних вимог. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням положень частини першої статті 142 ЦПК України, суд дійшов висновку, стягнути з відповідачки на корить позивача 1 211,20 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, повернути позивачу з державного бюджету 1 211,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved