Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернувся до Ковпаківського районного суду міста Суми з позовом до [PERSON] ,у якому просить: 1) стягнути із [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ «Юніт Капітал» (ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором № 00-9993699 від 03.10.2024 у розмірі 23950,68 грн; 2) стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 03.10.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 00-9993699 на суму 9360,00 грн. Вказаний договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідачка приєдналася до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора «96568», що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. На виконання умов договору, 03.10.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПрофітГід» на платіжну картку № [NUMBER]. 14.05.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 14052025-МК/Юніт Капітал, відповідно до якого від первісного кредитора до ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 00-9993699 від 03.10.2024. Загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором станом на момент подання позовної заяви становить 27850,68 грн, яка складається з: 9360,00 грн - суми заборгованості за кредитом; 14590,68 грн. - суми заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом; 3900,00 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. Наявність заборгованості за вказаним кредитним договором зумовила звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Ковпаківського районного суду міста Суми від 07.11.2025 матеріали позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості направлено за підсудністю до Богодухівського районного суду Харківської області. 03.12.2025 дана справа надійшла до Богодухівського районного суду Харківської області та за результатами автоматизованого розподілу була передана в провадження судді Сеник О.С.. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 04.12.2025 позовну заяву ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області 29.12.2025 задоволено частково клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано в АТ «Універсал Банк» інформацію: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка [NUMBER]; чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); чи були зараховані кошти на картковий рахунок - маска картки [NUMBER], у період з період з 03.10.2024 по 08.10.2024 у сумі 7800,00 грн від ТОВ «Макс Кредит»; у разі підтвердження зарахування коштів [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на картковий рахунок - маска карти [NUMBER] , за період з 03.10.2024 по 08.10.2024 у сумі 7800,00 грн, надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення) на підтвердження даної інформації; у випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи - надати інші, прирівняні до них (довідки/листи), що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок [PERSON] .. 05.01.2026 від АТ «Універсал Банк» до суду надійшли витребувані докази. 07.01.2026 представником ТОВ «Юніт Капітал» було надано додаткові пояснення щодо витребуваних доказів, в яких зазначено, що 03.10.2024 ТОВ «Платежі Онлайн» в ролі посередника (не на правах кредитора) перерахувало кошти ТОВ «Макс Кредит» у сумі 7800,00 грн на рахунок зазначений Відповідачем, який було верифікований Первісним Кредитором у спосіб передбачений Постановою НБУ №107 від 28.07.2020р. «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу». Оскільки ТОВ «Макс Кредит», користуючись послугами ТОВ «Платежі Онлайн», ініціювало переказ кредитних коштів у розмірі 7800,00 на картковий рахунок Відповідача, що підтверджується повідомленням про перерахування кредитних коштів з додатком до нього, а також відповіддю від АТ «Універсал Банк», у платіжних документах відсутня та не може бути відображена позначка про надходження коштів безпосередньо від ТОВ «Макс Кредит», оскільки фактичним платіжним ініціатором виступала інша фінансова компанія. Також зазначив, що реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) та адреса реєстрації, зазначені в кредитному договорі, повністю збігаються з даними Відповідача. Ці ідентифікатори є унікальними та незмінними, на відміну від номера телефону чи електронної пошти. Номер телефону та адреса електронної пошти є динамічними засобами зв`язку, які особа може змінювати на власний розсуд без будь яких юридичних перешкод. Розбіжність у номерах телефону, за відсутності інших вагомих доказів, не може розглядатися як достатня підстава для висновку про неукладення кредитного договору. Для встановлення факту укладення кредитного договору необхідно враховувати сукупність усіх наявних доказів та обставин справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, відзиву на позов не подала. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 03.10.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 00-9993699 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п. 1.1. Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.п. 1.2-1.3 Договору сума ліміту кредитної лінії складає 7800,00 грн, строк дії кредитної лінії - 360 календарних днів. Згідно п. 1.5.1 Договору стандартна процентна ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування. Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту: складає 1560 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених п. 3.5 Договору (п. 1.6 Договору). Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні стандартної процентної ставки з урахуванням комісії (у разі її наявності) дорівнює 1% (п. 1.7.1 Договору). Відповідно до п. 1.9 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 35755,20 грн. Реквізити картки № [NUMBER] були зазначені [PERSON] при укладенні кредитного договору, що відображено у п. 2.8. договору. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «96568», що надісланий йому 03.10.2024 о 15:33 год. та введений позичальником 03.10.2024 о 15:33 год, що прописано в Розділі 9 кредитного договору. Також, відповідно до довідки про ідентифікацію, підтверджується, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), з якою укладено договір № 00-9993699 від 03.10.2024, ідентифікована ТОВ «Макс Кредит». Акцепт договору позичальником проводився шляхом підписання одноразовим ідентифікатором «96568». Крім того, [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписав паспорт споживчого кредиту та графік платежів (Додаток №1 до кредитного договору). Факт зарахування коштів підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід», з якої вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» було здійснено успішні перекази грошових коштів на рахунки отримувачів. Надано додаток про успішні перекази грошових коштів, з якого вбачається переказ кредитних коштів [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за договором № 00-9993699 від 03.10.2024 у розмірі 7800,00 грн. Також факт переказу грошових коштів позичальнику підтверджується листом АТ «Універсал Банк», направленим на виконання ухвали Богодухівського районного суду від 29.12.2025 про витребування доказів. Відповідно на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком емітована кредитна катка № [NUMBER] . На вказану картку 03.10.2024 було зараховано кошти у сумі 7800,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Макс Кредит», [PERSON] 03.10.2024 було видано кредит у розмірі 7800,00 грн та нараховано комісію у розмірі 1560,00 грн. У період з 03.10.2024 по 13.05.2025 включно нараховувалися відсотки у розмірі 73,32 грн кожен день. Також за вказаний період було нараховано штрафні санкції у розмір 3900,00 грн. Погашень заборгованості відповідачкою не здійснювалося. 14.05.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 14052025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 00-9993699 від 03.10.2024. 14.05.2025 сторонами договору факторингу підписано Акт прийому-передачі реєстру боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 14.05.2025 до Договору факторингу 14052025-МК/ЮнітКапітал, ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №00-9993699 від 03.10.2024 у сумі 23950,68 грн (без врахування штрафних санкцій), з яких: 9360,00 грн - тіло кредиту з комісією за надання кредиту; 14590,68 грн - заборгованість за відсотки. ТОВ «Юніт Капітал» нарахувань за кредитним договором не здійснювало. Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 00-9993699 від 03.10.2024 [PERSON] має заборгованість у розмірі 27850,68 грн, з яких: 9360,00 грн - тіло кредиту з комісією за надання кредиту, 14590,68 грн - заборгованість за відсотками, 3900,00 грн - штрафні санкції ТОВ «Юніт Капітал» повідомляє, що заборгованість за кредитним договором № 00-9993699 від 03.10.2024 станом на 01.10.2025 не погашена. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «Юніт капітал» до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] 03.10.2024 укладено кредитний договір № 00-9993699, ТОВ «Макс Кредит» умови кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачці кредит у вигляді встановленої кредитної лінії на суму 7800,00 грн. Однак, відповідачка належним чином свої зобов`язання не виконала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем склалась заборгованість у загальному розмірі 23950,68 грн, з яких: 9360,00 грн - тіло кредиту з комісією за надання кредиту, 14590,68 грн - заборгованість за відсотками, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Доказів сплати суми кредиту та відсотків у повному обсязі за кредитним договором № 00-9993699 від 03.10.2024 або ж власного розрахунку заборгованості відповідачкою не надано. Відзиву на позов відповідачка не подала. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «Юніт Капітал» витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн до матеріалів справи надано наступні документи: копія договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Соломко та партнери»; копію додаткової угоди № 25770875203 від 11.09.2025 до договору про надання правничої допомоги; відповідно до якої Клієнт ТОВ «Юніт Капітал» доручає, а Адвокатське бюро «Соломко та партнери» приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів клієнта з питань, що відносяться до юрисдикції судів всіх інстанцій судів загальної юрисдикції, господарських судів та адміністративних судів по справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами за переліком, у т.ч. щодо [PERSON] (номер кредитного договору 00-9993699 від 03.10.2024); протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допоомги № 10/09/2025-02 від 10.09.2025; акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025, відповідно до якого виконавець АБ «Соломко та партнери» надав, а Клієнт ТОВ «Юніт Капітал» отримав наступні послуги на загальну суму 7000,00 грн: складення позовної заяви до позичальнка, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9993699 від 03.10.2024 - 2 год. (вартість 5000,00 грн), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є [PERSON] - 2 год. (вартість 1000,00 грн), підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9993699 від 03.10.2024 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] - 1 год. (вартість 500,00 грн), підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9993699 від 03.10.2024 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] - 1 год. (вартість 500,00 грн); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Соломко О.В.. При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved