Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований у Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №101. Подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач зазначає, що основною причиною розірвання шлюбу є різні характери, відсутність між позивачем, [PERSON] відповідачем, [PERSON] , взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Позивач [PERSON] , вважає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем є лише формальним, сім`я наша розпалася остаточно і безповоротно, примирення між нами вже не можливе, а збереження цього формального шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою судді Бориславського міського суду від 04 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, представник позивача [PERSON] одночасно із позовною заявою подав суду заяву у якій просить розглянути справу без участі позивача та її представника, позов про розірвання шлюбу підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву. Клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило, та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи. Повідомлення відповідача у справі здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст. 56 СК). Як встановлено судом, шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22 лютого 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №101, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 лютого 2011 року. Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, спільних дітей немає. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в них виявилися різні погляди на життя та обов`язки. Перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін, позивач наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Спору про спільно набуте майно на час подання позовної заяви між позивачем та відповідачем немає. З урахуванням встановлених у справі обставин, виходячи з принципу неприпустимості примушення до шлюбу та шлюбних відносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне шлюб між сторонами припинити шляхом його розірвання, у зв`язку чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума оплаченого судового збору.

Outcome: approved