Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

03.11.2025р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви та до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільний син сторін навчається на денній формі навчання у Державному некомерційному підприємстві «Державний університет «Київський авіаційний інститут» та не має можливості працювати, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги на придбання одягу, їжі та приладдя для навчання, одягу тощо. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, не надає, хоча і має таку можливість. Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Вказана ухвала надсилалася відповідачу двічі рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою останній зареєстрований, однак такі повернуті суду. Останнє поштове відправлення повернуто з відміткою про закінчення терміну зберігання, що проставлена 04.12.2025р., що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 29.01.2026 р. відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглянув справу за наявними у ній матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина встановлена на підставі копії свідоцтва про його народження серії [NUMBER] /а.с. 6/. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років та він є студентом 1 курсу денної форми навчання Факультету екологічної безпеки, інженерії та технологій Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут». Термін навчання з 01 вересня 2025 року по 30 червня 2029 року /а.с. 7/. [PERSON] зареєстрований разом зі сторонами, що підтверджується довідкою сектору реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шосткинської міської ради /а.с.5, зворот/. За доводами позову навчання в іншому місті потребує значних витрат на проїзд, проживання, харчування, водночас, у зв`язку з повною зайнятістю на навчанні денної форми, син сторін не спроможний забезпечити свої потреби самостійно, а тому потребує матеріальної допомоги обох батьків. Вартість навчання [PERSON] у вищевказаному навчальному закладі, згідно з копією заяви-договору на надання платних освітніх послуг у сфері вищої освіти № T-EDU-STUD3-1/10-7-2025 від 11.08.2025р., укладеного між університетом та позивачем, яка є платником за вказаним договором, за період навчання 01.09.2025р. по 30.06.2029р. складає 159600,00 грн./а.с.8-9/. Відповідно до копії квитанції №265220810 від 09.10.2025р. позивачем сплачено частину коштів за навчання сина в Державному некомерційному підприємстві «Державний університет «Київський авіаційний інститут» в розмірі 3990 грн /а.с.10/. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання не надає, хоча має таку можливість. Жодних доказів, спростовуючих викладене, відповідачем з дотриманням вимог ст. ст. 12, 13, 74, 81 ЦПК України, суду не надано. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням встановлення при розгляді даної справи наявності перелічених вище обставин, з якими закон пов`язує обґрунтованість стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання його повнолітнього сина [PERSON] на період навчання, починаючи від дня подання позовної заяви до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином віку 23 років. При цьому, визначаючи розмір цих аліментів, суд керується наступним. Згідно з ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку та має змогу надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved