Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.09.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1270-1879. Зазначений кредитний договір між сторонами був укладений у відповідності до норм ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор А6560, для підписання кредитного договору №1270-1879 від 10.09.2023 року, підтвердження ознайомлення з правилами та іншими супутніми документами. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало в повному обсязі надавши кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 17 000 грн. Позивач свої зобов`язання за договорами виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 85 725 грн. та судові витратив сумі 2422,40 грн. Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 01.12.2025 року у вказаній справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Під час судового розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які відповідачем не отримані з невідомих суду підстав. Відзив на позов відповідач не подав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.09.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1270-1879, сума кредиту 17 000 грн., строком на 300 календарних днів, базовий період 21 день; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка -3,00% в день. Зазначений Кредитний договір як вбачається із його змісту, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію". Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до розділу 6 Правил, які є невід`ємною частиною кредитного договору, встановлено механізм часткового погашення заборгованості та пролонгації строку дії Кредитного договору: Позичальник може достроково частково погасити заборгованість. У разі якщо, до настання чергового двотижневого Терміну платежу (включно), Позичальник сплатив кредитодавцю грошові кошти, сума яких є недостатньою для повної сплати Заборгованості, однак, дорівнює, або є більшою ніж сума, яка підлягає сплаті в рамках двох чи більше чергових двотижневих платежів, відбувається погашення чергового двотижневого платежу, а також останнього двотижневого платежу чи також і передуючих йому двотижневих платежів (якщо сплачена сума є достатньою для такого погашення) строк сплати яких не настав. При цьому, погашення останнього та передуючих йому двотижневих платежів, строк сплати яких не настав, відбувається в частині Суми Кредиту, а проценти за користування Кредиту не погашаються та не підлягають сплаті, виходячи із того, що Позичальник за Кредитним договором має обов`язок сплачувати проценти тільки за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом з урахуванням умов Кредитного договору. У разі подальшої несплати Позичальником суми, яка підлягає сплаті у певний черговий двотижневий Термін платежу, сума дострокового погашення Заборгованості, внесена позичальником відповідно до попереднього абзацу, використовується (в першу чергу) для закриття (сплати) відповідного чергового двотижневого платежу (який не був сплачений у відповідний черговий Термін платежу), та (в другу чергу) для здійснення дострокового погашення Заборгованості відповідно до попереднього абзацу. Позичальник має право Пролонгувати кредитний договір. Позичальник має право у будь-який момент до настання дати останнього Терміну платежу (включно) пролонгувати Кредитний договір на 2 (два) тижні. Кількість Пролонгацій є необмеженою. Здійснення Пролонгації можливе тільки за умови відсутності у Позичальника простроченої до сплати Заборгованості (прострочених до сплати процентів та тіла Кредиту). Після закінчення останнього Терміну платежу та в разі наявності у Позичальника простроченої до сплати Заборгованості здійснення Пролонгації неможливе. Для використання права Пролонгації, Позичальнику необхідно сплатити суму грошових коштів, яка є меншою ніж сума, яка підлягає сплаті в рамках чергового двотижневого терміну платежу, одна є достатньо для сплати процентів, які підлягають сплаті (але не є сплаченими) в рамках такого чергового двотижневого терміну платежу. Після отримання кредитодавцем відповідних коштів та на наступний день після настання чергового (наступного) двотижневого Терміну платежу (відкладальна обставина) Пролонгація відбувається автоматично без вчинення будь яких додаткових дій з боку Сторін; Сторони підтверджують, що здійснення Пролонгації є свідомим використанням відповідного права Позичальника за Договором. При сплаті Заборгованості через Особистий Кабінет або визначені на Сайті термінали самообслуговування чи іншим чином, Кредитодавець чітко інформує Позичальника про необхідну суму грошових коштів, перерахування якої призведе до Пролонгації (подовження користування Кредитом), про суму грошових коштів, яка підлягає сплаті у черговий Термін платежу та про суму грошових коштів, перерахування якої призведе до повної сплати Заборгованості (фактичного закриття Заборгованості / припинення дії Договору);Якщо сума, яка вноситься Позичальником, менша ніж сума нарахованих процентів, які підлягають сплаті у відповідний черговий Термін платежу, Пролонгація не відбувається, а якщо відповідна сума більша ніж сума згаданих процентів (однак недостатня для повної сплати відповідного чергового платежу у відповідний Термін платежу) - Пролонгація відбувається, а надмірно сплачені кошти використовуються для погашення Заборгованості відповідно до умов Правил. Пролонгація передбачає продовження Кредиту на 2 (два) тижні з наступного календарного дня після настання останнього Терміну платежу. Також, Пролонгація передбачає продовження Кредиту на аналогічних умовах, на яких було первинно надано Кредит (з урахуванням спеціальних умов, які стосуються Пролонгації та викладені у Договорі (Кредитному Договорі та Правилах)). З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Згідно з наданим розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 19.09.2025р. становить 85 725 грн. та складається з: 17 600 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 68 125 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до вимог ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст.530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує. Згідно із статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно із статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами за встановленим графіком платежів, у зв`язку з порушенням строків виконання грошового зобов`язання. Отже, зібраними по справі доказами доведено, що відповідач [PERSON] зобов`язання встановлені Договором не виконує, кредит та відсотки за його користування не сплачує, а тому суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача 85 725 грн., яка складається з: 17 600 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 68 125 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2422,20 грн.

Outcome: approved