Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Акціонерного товариства "Таскомбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Заявою-договором № 002/6381681-СК від 13.05.2019 року в сумі 146 014,32 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 13.05.2019 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано Заяву-договір №002/6381681-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов Заяви-договору № 002/6381681-СК від 13.05.2019 року та паспорту споживчого кредиту відповідачу було надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредитного ліміту до 100 000,0 грн., тип кредиту кредитна лінія, строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією, процентна ставка 43,20 % з 14.02.2020 року. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою, отже кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Враховуючи зазначене, станом на 18.12.2023 року утворилась заборгованість за Заявою-договором № 002/6381681-СК від 13.05.2019 року , яка становить 146 014,32 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 90 997,03 грн., заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) 55 017,29 грн. У зв`язку з порушенням прав банку відбулося звернення до суду. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 03.06.2025 року справу прийнято до провадження судді та призначено спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй позовній заяві просив проводити розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно за зареєстрованим місцем свого проживання. Причин своєї неявки суду не повідомила, будь-яких клопотань суд не подавала, відзиву не направила. Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 13.05.2019 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано Заяву- договір №002/6381681-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов даної заяви позичальник просить надати послугу Кредитування рахунку та встановити бажаний кредитний ліміт в розмірі 1000,00 грн. та відкрити кредитну картку з номером [NUMBER] (а.с.8). В обґрунтування позову до анкети-заяви Банк додав: публічну пропозицію (оферту) АТ «Таскомбанк»; тарифи та умови обслуговування; розрахунок заборгованості; виписку по особовому рахунку за період з 13.05.2019 по 18.12.2023 року (а.с. 10-55). Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 18.12.2023 року становить 146 014,32 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 90 997,03 грн., заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) 55 017,29 грн. На підтвердження вказаного боргу представником позивача також долучено виписку по особовому рахунку, з якої вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами. Позивачем АТ «Таскомбанк» 19.10.2023 року направлялася відповідачу повідомлення-вимога, у якій позивач вимагав дострокового повернення кредиту в повному обсязі із зазначенням строків та умов такого повернення. Вирішуючи спір, суд керується наступними нормами права. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Так, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору - Заяви-договору № 002/6381681-СК від 13.05.2019 року . Зазначений договір недійсним не визнано. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Заявою-договором № 002/6381681-СК від 13.05.2019 року в розмірі 146 014,32 грн. Вирішуючи питання судових витрат на підставі ч.1ст. 141 ЦПК Україниз відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved