Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 01.02.2019-010000507 в електронній формі, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в розмірі 10000 грн. строком на 14 днів, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 29.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» та позивачем укладено договір факторингу № 290224-11, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» передало (відступило) позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за кредитним договором № 01.02.2019-010000507 від 01.02.2019. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов вказаного вище кредитного договору у неї виникла заборгованість, яка станом на 23.10.2025 становить 13121,00 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000 грн., заборгованості за відсотками в сумі 2800 грн. та штрафу в сумі 321,00 грн. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором в загальній сумі 13121,00 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 10.11.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та надано строк для подання відзиву. Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Відповідач, належним чином повідомлена про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавала, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка діяла на момент укладання кредитного договору) визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, укладений у електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19; від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18; від 07.10.2020 року № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що 01 лютого 2019 року між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] , шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), заявки від 01 лютого 2019 року, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, укладено кредитний договір № 01.02.2019-010000507. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (пункт 1.1 Пропозиції). Як вбачається зі змісту Пропозиції, дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на сайті Кредитора заявка, сформована на сайті Кредитора після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитора, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.1.3 Пропозиції). Відповідно до змісту заявки: сума Кредиту 10000 грн. 00 коп.; строк користування Кредитом 14 календарних днів з дати отримання; проценти 2800 грн. 00 коп, що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); Графік платежів: сума кредиту 10000 грн. 00 коп. та проценти 2800 грн. 00 коп. сплачуються до 15.02.2019 включно. Згідно з п. 7 договору у разі несплати кредиту та/або процентів у строки, встановлені Договором, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів до позичальника може бути застосований штраф згідно п.5.4. кредитного договору. Пунктом 5.4 договору визначено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за Договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. До позовної заяви позивачем приєднано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), Заявку та Підтвердження укладення кредитного договору. Вказані документи підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо. Таким чином, укладаючи вказаний договір відповідач та ТОВ «Споживчий Центр» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, використання якого не можливе без проходження відповідачем попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу нею на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Отже, з наданих доказів вбачається, що під час укладення Кредитного договору № 01.02.2019-010000507 від 01.02.2019 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору на таких умовах, шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи викладене вище та положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мала можливість не вступати у кредитні відносини із позикодавцем, натомість погодила зі своєї сторони всі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Також, судом встановлено, що 29.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» та позивачем укладено договір факторингу № 290224-11, за умовами якого фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п. 3.2 цього договору, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умах, передбачених цим договором. Сторони домовились, що право вимоги за кредитним договором вважається відступленим клієнтом факторові з моменту підписання сторонами відповідного Акту приймання-передачі переліку (Додаток 1). На підтвердження факту укладення даного договору позивачем надано копію підписаного сторонами Акту приймання-передачі Переліку № 1 до Договору Факторингу № 290224-11, Перелік № 1 та копію платіжної інструкції № 627 від 04.03.2024 про оплату ціни продажу за відступлення права вимоги, згідно договору факторингу № 290224-11 від 29.02.2024. Згідно з вказаним вище Переліком № 1 позивач отримав право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 01.02.2019-010000507 від 01.02.2019. Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, суд встановив що до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором до боржника [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що боржник не виконувала умови договору, унаслідок чого у [PERSON] утворилася заборгованість. На підтвердження суми заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №01.02.2019-010000507 від 01.02.2019 позивачем додано довідку про розмір простроченої заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідно до якої заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Новий колектор» за період з 01.02.2019 р. по 23.10.2025 складає 13121,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в сумі 10000 грн., прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 2800,00 грн., прострочена заборгованість за штрафом в розмірі 321,00 грн. Згідно з детальним розрахунком заборгованості (Карточка субконто) за договором №01.02.2019-010000507 від 01.02.2019 станом на 30.10.2025 заборгованість [PERSON] становила 12800 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в сумі 10000 грн. та прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 2800 грн., які нараховані 15.02.2019. Крім того, з вказаного розрахунку вбачається, що відповідач частково вносила платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а саме: 15.03.2019 сплачено 2490 грн.; 20.03.2019 сплачено 1439,00 грн.; 01.04.2019 сплачено 750 грн. Всього сплачено 4679,00 грн. Отже, суд вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом вірним та таким, що не суперечить умовам кредитного договору. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи викладене вище, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved