Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

У вересні 2025 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просять стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 63 104,28 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Позивач вказує, що квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у зазначеній квартирі, а отже є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Позивач вказує, що порушуючи умови договору та норми законодавства, відповідачі своєчасно не вносили плату за надану теплову енергію, в результаті у останніх утворилась заборгованість, яку і просить стягнути позивач. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце повідомлялися належним чином, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, у якій зазначили, що не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у зазначеній квартирі, а отже є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. 11.10.2018 року між ПАТ «КИЇВНЕРГО» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18 (далі - Договір цесії), відповідно до якого ПАТ «КИЇВНЕРГО» відступило, а Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців (далі - споживачі) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії. Згідно п. 3.4.2 Договору цесії новий кредитор має право на отримання замість кредитора споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей. Відповідно до п. 18, 20, 30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язанні допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. За ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю для настання відповідних правових наслідків. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Порушуючи умови договору та норми законодавства, відповідачі своєчасно не вносили плату за надану теплову енергію, в результаті у останніх утворилась заборгованість у сумі 63 104,28 грн., яка складається з: - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 5 503,24 грн.; інфляційну складову боргу у розмірі 967,70 грн., три відсотки річних у розмірі 253,95 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 5 151,21 грн.; інфляційну складову боргу у розмірі 880,86 грн., три відсотки річних у розмірі 231,59 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 19 404,74 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 2 675,10 грн., три відсотки річних у розмірі 704,28 грн., пеня у розмірі 856,87 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 20 072,65 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 2 660,12 грн., три відсотки річних у розмірі 690,62грн., пеня у розмірі 840,26 грн.; - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 075,58 грн.; - заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 1 135,51 грн.; Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачами жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Беручи до уваги наведене та те, що відповідачі не виконували своїх зобов`язань щодо сплати грошових коштів за спожиті послуги, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи вищенаведене, ст. 319, 322, 509, 525, 526, 625 ЦК України та

Outcome: approved