Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю, в якому просить, виділити їй у приватну власність: прибудову літ «а2» що складається: «1» - веранди площею 6.6 м.2., «2» - кухні площею 3.7 м2., житловий будинок «А» що складається: «3» - кімнати житловою площею 11.8 м2., «4» - кімнати житловою площею 10.2 м2., загальною площею 32.3 м2., в тому числі житлова площа 22.0 м2., господарські будівлі: «а3» - навіс, «Б» - літню кухню, «П» - погріб, «В» - сарай, «Д» - гараж, «Т» - вбиральню, «1- 2» - огорожу, та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 19.09.2001, посвідченого приватним нотаріусом Немирівського нотаріального округу та зареєстрованому в реєстрі за № 1728, позивач є власником 17/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є співвласником будинку, якій на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2001 належить 33/50 частина житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами Добровільно між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо виділу часток будинку в натурі, а тому досягти згоди в добровільному порядку про виділення належних їм часток майна не має можливості. Позивачем 07.01.2025 року одержано висновок щодо технічної можливості поділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Відповідно до висновку їй може бути виділено наступні приміщення: прибудова літ «а2» що складається: «1» - веранди площею 6.6 м.2., «2» - кухні площею 3.7 м2., житловий будинок «А» що складається: «3» - кімнати житловою площею 11.8 м2., «4» - кімнати житловою площею 10.2 м2., загальною площею 32.3 м2., в тому числі житлова площа 22.0 м2., господарські будівлі: «а3» - навіс, «Б» - літня кухня, «П» - погріб, «В» - сарай, «Д» - гараж, «Т» - вбиральня, «1-2» - огорожа. За технічними показниками 17/50 частина об`єкта є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі. Таким чином, на думку позивачки, вона є співвласником у спільній частковій власності, має право на виділ в натурі належної їй частки у цілому житловому будинку, розміщеному по [ADDRESS] . Ухвалою від 15.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовну провадження. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву, в який просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнали та не заперечувала щодо їх задоволення. Згідно з частиною 3статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження. Судом встановлено, що згідно паспорта серії [NUMBER] , виданого Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області 24.09.2001, [PERSON] , [INFO] , народилася в с.Рубань Немирівського району Вінницької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу №11822 з реєстру територіальної громади від 14.11.2024 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 19.09.2001 [PERSON] продала [PERSON] 17/50 частину житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З довідки КП «Немирівське БТІ» №100 від 01.11.2024 встановлено, що за даними архіву КП «Немирівське БТІ» станом на 01.01.2013 р. житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] , зареєстрований: 17/50 частини за [PERSON] , Тульчинським бюро технічної інвентаризації 25.10.2001 р. Р№605, на підставі договору купівлі-продажу (АЕВ 747785), посвідченого Лєбєдєвим В.Д., приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу 19.09.2001 р. Р№1728; 33/50 частини за [PERSON] , Тульчинським бюро технічної інвентаризації 24.09.2001р. Р№605, на підставі договору купівлі-продажу (АЕВ 747778), посвідченого Лєбєдєвим В.Д., приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу 18.09.2001 р. Р№1719. Технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] виготовлений на [PERSON] (частка 17/50). Згідно рішення 9 сесії 4 скликання Немирівської міської ради Вінницької області від 26.06.2003 [PERSON] передано земельну ділянку площею 54 кв.м. у власність, яка прилягає до її присадибної ділянки по [ADDRESS] . Технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] виготовлений на [PERSON] . На підставі висновку ФОП [PERSON] № 7 від 07.01.2025 р. щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, а саме: 17/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , належних [PERSON] , за технічними показниками 17/50 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав,не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Відповідно до ст.ст.358,364 ЦК України кожен із співвласників спільної власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній власності. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. 3гідно з ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. (ч.1). Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. (ч.2) У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч.3). У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі №6-12 цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності,у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367ЦК України). Виділ часток(поділ)жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ(поділ)технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин,поділ (виділ)може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Так, відповідно до рекомендацій Верховного Суду обов`язковою умовою виділу в натурі окремого об`єкту нерухомого майна з об`єкту нерухомого майна, який перебуває у спільній частковій власності (Домоволодіння) є технічна можливість виділення у приватну власність відокремленої частини Домоволодіння із самостійним виходом, яка є ізольованою від частин Домоволодіння, які належать іншим співвласникам. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України (постанова Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 725/602/18). Виходячи з положень статей 183, 364 ЦК України та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», суд доходить висновку, що виділ частки в натурі із спільного будинку може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. У пункті 8 Постанови № 7 визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Реалізація права співвласника щодо виділу належної позивачу 17/50 частки в будинку не порушить прав інших співвласників, оскільки запропонований варіант виділу здійснено відповідно до чинного законодавства, частка позивача у спільній частковій власності на нерухоме майно, є відокремленою та може бути виділена в натурі, тому є всі підстави для задоволення позовних вимог, що узгоджується з Постановою Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 495/3521/18 (провадження № 61-18535св21), у якій вказано, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Outcome: approved