Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 08 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №75833228, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 9 650,00 грн, строк позики 5 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день. Відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, має заборгованість у розмірі 22 080,32 грн. 19 листопада 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІНННЯ АКТИВАМИ» уклали договір факторингу №1911, згідно з умовами якого останній набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики №75833228. 03 квітня 2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІНННЯ АКТИВАМИ» та ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №030423-ФК, відповідно до якого позивач набув право вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за договором позики №75833228, а тому просить стягнути з відповідачки зазначений розмір заборгованості, а також сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати, понесені на професійну правничу допомогу, у розмірі 4 500,00 грн. Процесуальні дії у справі. 01 грудня 2025 року позов надійшов до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 08 грудня 2025 року отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 09 грудня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. У судове засідання сторони не викликалися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка відзив не направила. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідачка повідомлялася про перебування в провадженні суду цієї справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 08 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №75833228, за умовами якого відповідачка отримала позику у розмірі 9 650,00 грн шляхом перерахування на банківський картковий рахунок [NUMBER] , строк позики 5 днів зі сплатою процентної ставки у розмірі 1,99% в день. Процентна ставка за понадстрокове користування кредитом - 2,70% за день. Позичальник до моменту підписання договору вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п. 5.2 Договору). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у разі невнесення чергового ануїтентного платежу, до складу якого входить частина Позики позичальнику на таку частину нараховується процентна ставка у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів по кожному ануїтентному платежу. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. Згідно з п.6.8 Правил надання грошових коштів у позику сторони домовились, що у разі якщо після спливу Строку Позики Позичальником не було подовжено строк користування Позикою/строк такого подовження закінчився та/або автоматичне подовження Строку Позики припинилось (відповідно до умов розділу 7 Правил) але, при цьому, Позичальник продовжує користуватися Позикою (її частиною), Товариство має право нараховувати проценти за понадстрокове користування Позикою (її частиною) у порядку, визначеному цими Правилами та Договором позики. Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором та 08 липня 2021 року надав позичальнику кошти у розмірі 9 650,00 грн на картковий рахунок [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТзОВ "ФК "ФІНЕКСПРЕС" . Відповідачка умови договору з повернення позики та сплати процентів належним чином не виконала. 19 листопада 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено договір факторингу №1911, згідно з умовами якого клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі заборгованостей. Згідно з п. 5.2 Договору, перехід прав вимоги відбувається в момент підписанні Актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей. Акти прийому-передачі Реєстру заборгованостей підписуються в день укладення договору. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» відступлено право вимоги за договором позики №75833228 від 08 липня 2021 року (номер в реєстрі 10965). Пунктом 5.4 Договору передбачено, що з моменту переходу до фактора прав вимоги, відповідно до умов цього договору, фактор має право на наступне відступлення права грошової вимоги будь-якій третій особі. 03 квітня 2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, зокрема до відповідачки за договором позики №75833228 від 08 липня 2021 року (запис в реєстрі боржниківу - 10485). Згідно із розрахунку заборгованості, зробленого позивачем, за період з 08 липня 2021 року по 19 листопада 2025 року заборгованість за договором позики №75833228 від 08 липня 2021 року складає 22 080 грн 32 коп., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 8 025,84 грн; сума заборгованості за відсотками 14 054,48 грн. Нарахувань штрафів позивачем не здійснювалося. Розмір заборгованості відповідачкою не спростований. Договори факторингу, внаслідок укладення яких позивач набув права вимоги до відповідача у справі, є чинними та перед судом заінтересованими особами питання про визнання їх недійсними не порушувалося. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1 цієї статті Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Висновок суду. Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачкою договору позики з первісним кредитором, порушення нею взятих на себе зобов`язань, ознайомлення і згода відповідачки з умовами договору позики, набуття позивачем права вимоги до відповідачки за цим договором. Підписавши договір позики, відповідачка засвідчила, що згодна з його умовами, вони їй зрозумілі, отже погодилася на отримання коштів у позику саме на умовах, що визначені договором. Відповідачкою порушувались умови кредитного договору, кошти на повернення позики не сплачувалися, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідачка відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі - не надала, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та оскільки судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачкою, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідачки не надійшло. Отже з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4 500,00 грн. З огляду на викладене та

Outcome: approved