Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

ТОВ «Бізнес позика» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього заборгованість за договором №395631-КС-003 про надання кредиту від 07 грудня 2021 року у розмірі 10659 грн. 82 коп. та понесені судові витрати. Позов мотивує тим, що 07 грудня 2021 року між позивачем ТОВ «Бізпозика» та відповідачем [PERSON] укладено договір №395631-КС-003 про надання кредиту (далі - договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізпозика» 07 грудня 2021 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №395631-КС-003 про надання кредиту. 07 грудня 2021 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізпозика» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G4999, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 07 грудня 2021 року між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] було укладено договір №395631-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 договору кредиту ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - правила, а разом - договір). Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,8717 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 договору кредиту визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3 договору кредиту встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов зазначеного договору. ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Також, 17 лютого 2022 року між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору №395631-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовилися внести змінив п.1 договору та викласти «Термін дії договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії договору до 21 липня 2022 року». Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за договором кредиту, а лише частково сплатив кошти, у нього станом на 30 жовтня 2025 року утворилась заборгованість в розмірі 10659 грн. 82 коп., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 4266 грн. 33 коп., сума прострочених платежів по процентах - 6393 грн. 49 коп. Добровільно відповідач кредитну заборгованість не погашає, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму зазначеної заборгованості за кредитним договором, а також судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. 27 листопада 2025 року ухвалою Сихівського районного суду м.Львова дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 17 грудня 2025 року. 02 грудня 2025 року від відповідача через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не довів факту укладення кредитного договору та отримання ним грошових коштів, наданий розрахунок заборгованості вважає необґрунтованим та завищеним, а нарахування штраф санкцій суперечить гарантіям, передбаченим ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», так як він є військовослужбовцем. 15 грудня 2025 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, за змістом яких остання спростовує доводи відповідача, надані у відзиві, доводить правомірність сум заявлених до стягнення, та просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Також представником позивача подано клопотання про витребування доказів, в якому просить, з метою встановлення всіх обставин справи, витребувати в АТ КБ «Приват банк» інформацію про належність банківської картки № [NUMBER] відповідачу, а також виписку про рух коштів по рахунку. Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано в АТ КБ «Приват банк» вказану інформацію, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 30 грудня 2025 року. 29 грудня 2025 року від відповідача надійшли додаткові пояснення, за змістом яких останній просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності відповідно до ст.267 ЦК України, оскільки зобов`язання виникли ще у 2021 року. Доказів переривання або зупинення строку позовної давності не надано. Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року розгляд справи відкладено на 19 січня 2026 року, у зв`язку з неявкою сторін, а також не виконанням ухвали суду про витребування доказів. 19 січня 2026 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, за змістом яких остання зазначила, що позов подано в межах встановленого законом строку позовної давності (з урахуванням продовження та зупинення перебігу строку позовної давності), а правові підстави для застосування у даній справі пільги передбаченої ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів військовослужбовцям відсутні. Просить позов задоволити. Ухвалою суду від 19 січня 2026 року розгляд справи відкладено на 02 лютого 2026 року, у зв`язку з неявкою сторін, а також не виконанням ухвали суду про витребування доказів. 27 січня 2026 року на адресу суду від АТ КБ «Приват банк» надійшли витребувані докази. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належно та вчасно, про причин неявки суд не повідомив. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За правилами частин 3, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор- алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Судом встановлено, що 07 грудня 2021 року між позивачем ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір №395631-КС-003 про надання кредиту в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора, шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписаними у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 5000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів. Строк, на який надається кредит 24 тижні. Процентна ставка за кредитом: в день 0,87170000%, фіксована. Комісія за надання кредиту 750 грн. Термін дії договору до 24 травня 2022 року. Згідно п.2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Сторонами в п.3 договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів за період з 21 грудня 2021 року по 24 травня 2022 року. Додатковою угодою №1 до договору №395631-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» укладеною 17 лютого 2022 року між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] , сторони домовилися внести зміни в п.1 договору та викласти «Термін дії договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії договору до 21 липня 2022 року». Відповідач підписанням цієї додаткової угоди підтвердив наявність у нього заборгованості пред позивачем за договором, станом на 17 лютого 2022 року в розмірі 4932 грн. 56 коп., що включає суму кредиту: 4266 грн. 33 коп., проценти за користування кредитом: 666 грн. 23 коп. (п.1 додаткової угоди). Сторони домовилися встановити процентну ставку за користування кредитом в наступному розмірі: з 17 лютого 2022 року до 03 березня 2022 року (включно) 0,8717 % в день, з 04 березня 2022 року 0,8717 % в день та погодили графак платежів за договором за період з 03 березня 2022 року до 21 липня 2022 року(п.3,6 додаткової угоди). Також, до матеріалів справи долучено витяг з анкети клієнта [PERSON] , в якому зазначені всі анкетні дані відповідача та інформація стосовно бажаного кредиту. При цьому, приймаючи умови договору, відповідач [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з договором, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно їх дотримуватися (п.7 договору кредиту). Відповідно до квитанції №468869542 від 07 грудня 2021 року ТОВ «Бізнес позика» перераховано на картку [PERSON] № [NUMBER] платіж в розмірі 5000 грн. відповідно до кредитного договору №395631-КС-003 від 07 грудня 2021 року. Факт отримання коштів також підтверджується інформацією яка надійшла на адресу суду від АТ КБ «Приват Банку». З огляду на наведене не заслуговують на увагу заперечення відповідача про не укладення договору та не отимання ним коштів. За умовами статей 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з поданим ТзОВ «Бізнес позика» розрахунком, заборгованість відповідача станом на 06 листопада 2025 року становить 10659 грн. 82 коп., що складається з заборгованості по кредиту - 4266 грн. 33 коп.; заборгованості по відсотках - 6393 грн. 49 коп. Аналіз розрахунку заборгованості свідчить про те, що заборгованість відповідачу за відсотками нараховувалася у межах строку дії договору, який продовжено додатковою угодою до 21 липня 2022 року. Щодо покликання відповідача про наявність у нього пільги передбаченої ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів за кредитним договором, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців і членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] призваний на військову службу з 21 травня 2024 року. Згідно довідки №1606 від 06 березня 2025 року військової частини [NUMBER] , [PERSON] проходить військову службу у складі військової частини [NUMBER] , зарахований до списків особового складу наказом командира ВЧ від 24 лютого 2025 року №55. Таким чином, на період нарахування відсотків по кредиту, до 21 липня 2022 року, на відповідача не поширювались приписи ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо заборони нарахування відсотків по кредиту, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі, враховуючи, користування відповідачем кредитними коштами, часткову сплату останнім коштів за вищевказаним договором, що не заперечується позивачем, та невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №395631-КС-003 від 07 грудня 2021 року, щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, а також порушує права та законні інтереси кредитодавця у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» необхідно задоволити та стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором №395631-КС-003 від 07 грудня 2021 року у розмірі 10659 грн. 82 коп., а саме: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 4266 грн. 33 коп.; сума прострочених платежів по процентах 6393 грн. 49 коп. Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності необхідно зазначити наступне. Відповідно до ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин. Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» Розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину». Отже, визначений процесуальним Кодексом строк продовжено в силу Закону. Окрім цього, згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією рф проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі. Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності. Так, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено зокрема п. 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону №3450-IX від 08 листопада 2023 року) встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Отже, строк позовної давності за вимогами на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважається продовженим на підставі п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупиненим на строк дії воєнного стану в Україні. Зважаючи на наведене, правових підстав для застосування строку позовної давності - немає. Окрім цього, з врахуванням ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved