Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] 14.02.2025 укладений кредитний договір (оферти) №14.02.2025-100000859, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 25 000 грн, строком на 140 днів. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №14.02.2025-100000859 від 14.02.2025 у розмірі 14 849,97 грн та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом спору у даній справі є повернення позичальником грошових коштів, процентів та неустойки. Предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14 849,97 грн. Встановлено, що 14.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] укладений договір (оферти) №14.02.2025-100000859, за яким надав позичальнику кредит у розмірі 25 000,00 грн, строком на 140 днів (а.с.32-35). ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав кошти у розмірі 25 000,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 23.10.2025 №253-2310 (а.с.13). Відповідно до п.6 кредитного договору №14.02.2025-100000859 від 14.02.2025 процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (а.с.32-34). Згідно з п.7 кредитного договору №14.02.2025-100000859 від 14.02.2025 комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 3750,00 грн (а.с.32-34). Встановлено, що кредитний договір №14.02.2025-100000859 від 14.02.2025 підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора Е171 (а.с.32-34). Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Отже, факт укладення договору про надання позики між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. Однак, позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №14.02.2025-100000859 від 14.02.2025 заборгованість складає 14 849,97 грн, з яких: 8 867,17 грн основний борг; 3500,00 грн неустойка; 2482,80 грн проценти, які нараховані за період з 14.02.2025 по 05.06.2025 (зв.а.с.13). У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за неустойкою, суд дійшов наступного. Відповідно до п.15 кредитного договору №14.02.2025-100000859 від 14.02.2025 неустойка: 250,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с. 32-34). Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №14.02.2025-100000859 від 14.02.2025 заборгованість з неустойки складає 3500,00 грн (зв.а.с.13). Частиною 2 статті 549 ЦК України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан який й досі триває. За таких обставин саме положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану є спеціальною нормою, що повинна застосовуватись до спірних правовідносин. Таким чином, нарахування неустойки відповідачу за невиконання зобов`язань по кредитному договору з боку позивача не ґрунтуються на законі, а тому у задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити. Враховуючи викладене, суд вважає, що у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за кредитним договором, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №14.02.2025-100000859 від 14.02.2025 у сумі 11 349,97 грн, з яких: 8867,17 грн основний борг;2482,80 грн проценти є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. В решті позовних вимог слід відмовити. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с.1). Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 14 849,97 грн, позов задоволений на суму 11 349,97 грн, тобто на 76,43%. Отже, на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, в сумі 1851,44 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial