Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

АТ Акцент-Банк звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № А268СТ15510964344 від 02.07.2020 у розмірі 10953,97 грн, в якому також просить стягнути з відповідача судові витрати у справі - сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позов обґрунтовано тим, що 02.07.2020 між сторонами в електронній формі укладено кредитний договір №А268СТ15510964344 про надання кредиту у розмірі 10000 грн., строком на 42 місяці, тобто до 01.01.2024. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 10953,97 грн., яка складається з 6573,18 грн. за тілом кредиту, 4380,79 за процентами. 09.07.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та вказав про відсутність заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Останньому ухвала про відкриття провадження та повідомлення про розгляд справи надсилались за зареєстрованою адресою його проживання, однак конверти з вказаними документами повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, про розгляд справи [PERSON] повідомлений згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав. Враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання ним у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 02.07.2020 відповідач [PERSON] підписав шляхом накладення електронного підпису заяву клієнта № А268СТ15510964344 про надання послуги «Швидка готівка», згідно якої йому надано кредит у сумі 10000 грн, на 36 місяців, процентна ставка фіксована та становить 50 % на рік. Відповідач погодився з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами обслуговування фізичних осіб в АТ "А-Банк" при наданні банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту, становить кредитний договір. Згідно меморіального ордеру № TR.14597850.12908.686 від 02.07.2020 [PERSON] перераховано кредитні кошти за договором № A268СТ15510964344 від 02.07.2020 у розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості та виписки по кредиту заборгованість відповідача [PERSON] становить 10 953,97 грн., з яких: 6573,18 грн. за тілом кредиту та 4380,79 грн. за відсотками. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно зі ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем [PERSON] було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитному договорі і він користувався кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущено порушення зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Отже, враховуючи ті обставини, що в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернув, чим порушив права кредитора, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом (кредитом) знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку позики. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку позики (кредиту) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Із заяви клієнта № A268СТ15510964344 від 02.07.2020 вбачається, що строк кредиту становить 36 місяців (а не 42, до 01.01.2024, як зазначено у позовній заяві), що також підтверджується таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача, паспортом кредиту. Підтверджень пролонгації строку договору позивачем не надано. З розрахунку заборгованості за договором № A268СТ15510964344 від 02.07.2020 вбачається, що позивач здійснив нарахування процентів за користування кредитними коштами у сумі 4380,79 за період з 02.07.2020 по 01.01.2024, тобто поза межами строку договору. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов кредитного договору № A268СТ15510964344 від 02.07.2020 в межах строку договору відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, становить 3931,52 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відсоток задоволеності позовних вимог складає 95,87 %, тому з відповідача на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 2322,35 грн (2422,4 грн * 95,87 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial