Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

адвокат Зайка Павло Костянтинович від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із вказаною заявою та просить суд встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем. В обґрунтування позову представник зазначив, що [PERSON] спільно з його рідною бабусею, [PERSON] , [INFO] , 89 років, починаючи з січня 2016 року постійно проживав у квартирі [ADDRESS] , що засвідчує Акт про його фактичне місце проживання, складений та підписаний сусідами та засвідчений ТОВ «ЖИТЛОВЕРВІС-КР». [INFO] бабуся [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Заявник є спадкоємцем за законом після смерті бабусі [PERSON] , який фактично прийняв спадщину та протягом шести місяців не заявив про відмову від неї. Спір про право на наслідування майна спадкодавця відсутній. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом він звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. та надав правовстановлюючі документи на майно спадкодавця. 09 травня 2025 року приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. відмовила спадкоємцю у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом винесення Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У зазначеній постанові приватний нотаріус, як причину відмови, зазначила, що спадкоємець не надав підтверджуючих документів щодо постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем та пропустив строк звернення до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини. Метою звернення до суду із даною заявою є встановлення факту постійного проживання, як спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та фактичного прийняття спадщини [PERSON] з дня встановлення часу смерті спадкодавця, для подальшого юридичного оформлення прав на спадкове майно за законом в нотаріальному порядку. Тому заявник змушений звернутися до суду для встановлення юридичного факту та просить задовольнити заявлену вимогу в повному обсязі. Ухвалою суду від 29.08.2025 заяву залишено без руху для усунення недоліків. Ухвалою суду від 03.09.2025 прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. У судовому засіданні представник заявника адвокат Зайка П.К. вимоги заяви підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у заяві, та просив заяву задовольнити. Допитна в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою [PERSON] , знає його з дитинства з 1996 року, живуть в одному будинку. Руслан деякий час проживав з бабусею, але точно коли не пам`ятає. Вона бачила [PERSON] у квартирі бабусі у домашньому одязі. Його матір ( [PERSON] ) казала, що [PERSON] живе з бабою [PERSON] . Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є матір`ю заявника, [PERSON] її син. [PERSON] доглядав за бабусею, бо син [PERSON] - [PERSON] , чоловік свідка, помер у 2014 році. [PERSON] була лежачою, тому [PERSON] весь час був з нею аж до смерті останньої. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник відповідача виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Таборовець Н.В. надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника виконкому, при прийнятті рішення у справі виконком покладається на розсуд суду. Вислухавши представника заявника [PERSON] , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно положень п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для позивача. Таким чином, позивач скористався своїм правом на звернення до суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та надав про це відповідні докази. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла бабуся заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 12 копія свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 25.05.1993). Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Зі змісту ч. 1 ст. 1266 ЦК України вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті бабусі за правом представлення, оскільки батько заявника [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом норм статей 1268 і 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Постановою від 09 травня 2025 року приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. постановила постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки спадкоємець на час відкриття спадщини не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом не подав, та до нотаріуса не подав докази проживання зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини (а.с. 6, 7). Як вбачається з заяви заявник, як на підставу задоволення своїх вимог, посилається на те, що за життя він, хоча й і не був зареєстрований за адресою проживання бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , але з січня 2016 року проживав з нею за адресою її реєстрації: [ADDRESS] , оскільки його бабуся в силу віку та перенесених хвороб не могла у самостійний спосіб доглядати за собою та потребувала стороннього догляду (а.с. 13 акт про підтвердження фактичного місця проживання). У судовому засіданні свідки під присягою також підтвердили факт проживання [PERSON] з січня 2016 року по дату смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги наявні докази у справі та покази свідків, які під присягою у судовому засіданні підтвердили факт проживання спадкодавця зі спадкоємцем з січня 2016 року по час відкриття спадщини, суд вважає, що заявлені заявником вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати віднести за рахунок заявника. На підставі викладеного та

Outcome: approved