Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 21.01.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 7918195, відповідно до умов якого останній отримала у позику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок № [NUMBER] зі сплатою 37,21 % за перший день користування позикою та 2,50 % з другого дня користування позикою, строком на 30 днів з кінцевим терміном повернення до 20.02.2023. Вказаний Договір було підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (KTTg77tY1V) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Також, підписанням цього Договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений на сайті з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 11.07.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвет Інвест» (змінено назву на ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює Договору в порядку та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 7918195 від 21.01.2023 у сумі 40000,00 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за тілом позики; 30000,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. 20.12.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 22811-12/2022, відповідно до умов якого останній отримала кредит в розмірі 12000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок № [NUMBER] із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50 % на добу строком на 25 днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 13.01.2023. Вказаний договір було укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору (W8126). Окрім того, 23.12.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 26290-12/2022, відповідно до умов якого останній отримала кредит в розмірі 12000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок № [NUMBER] із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50 % на добу строком на 25 днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 16.01.2023. Вказаний договір було укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору (W0126). 28.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвет Інвест» (змінено назву на ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір факторингу № 28072023, відповідно до умов якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює Договору в порядку та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до Витягів з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 28072023 від 28.07.2023, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у наступних сумах: ?за Договором № 22811-12/2022 від 20.12.2022 у сумі 47100,00 грн., з яких: 12000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 35100,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом; ?за Договором № 26290-12/2022 від 23.12.2022 у сумі 45918,00 грн., з яких: 12000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 33918,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом. Позивач зазначає, що в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Свеа Фінанс» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з цим, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Свев Фінанс» суму заборгованості за Договором позики та Договорами кредиту у розмірі 133018,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 19.09.2025 було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні без повідомлення сторін. Ухвалу судді про відкриття провадження по справі було направлено за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судових документів належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Суд констатує, що відповідачу [PERSON] було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, суд зазначає, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до приписів ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір та договір позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. По справі встановлено, що 21.01.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 7918195 (надалі Договір), відповідно до умов якого останній отримала у позику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок № [NUMBER] зі сплатою 37,21 % за перший день користування позикою та 2,50 % з другого дня користування позикою, строком на 30 днів з кінцевим терміном повернення до 20.02.2023. Вказаний Договір було підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (KTTg77tY1V) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Факт отримання 21.01.2023 грошових коштів у розмірі 10000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківську платіжну картку № [NUMBER] підтверджується наявною у матеріалах справи Довідкою про підтвердження платежу № КД-000012386/ТНПП від 21.02.2025, наданою ТОВ «ФК «Фінекспрес». Також, підписанням цього Договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений на сайті з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно п. 3 Договору, Позикодавець надає Позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. Суд зазначає, що у матеріалах справи наявний Додаток № 1 до Договору позики 7918195 від 21.01.2023 (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки), з яким відповідач був ознайомлений, про що свідчить той факт, що такий було підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (KTTg77tY1V). Так, із вказаного Додатку вбачається, що строк кредитування складає 30 днів, загальна вартість кредиту складає 13750,00 грн., з яких 10000,00 грн. сума кредиту за договором; 3750,00 грн. проценти за користування кредитом. 11.07.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвет Інвест» (змінено назву на ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює Договору в порядку та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 7918195 від 21.01.2023 у сумі 40000,00 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за тілом позики; 30000,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023 та додатками до нього. 20.12.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 22811-12/2022 (надалі Договір), відповідно до умов якого останній отримала кредит в розмірі 12000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок № [NUMBER] із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50 % на добу строком на 25 днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 13.01.2023. Вказаний договір було укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору (W8126). Факт отримання 20.12.2022 грошових коштів у розмірі 12000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківську платіжну картку № [NUMBER] за допомогою системи iPay.ua підтверджується наявною у матеріалах справи Довідкою про підтвердження платежу від 18.03.2025, наданою ТОВ «УПР». За умовами п. 2.1 Договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів а користування кредитом здійснюватимуться з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Суд зазначає, що у матеріалах справи наявний Додаток № 1 до Договору № 22811-12/2022 від 20.12.2022 (Графік платежів), з яким відповідач був ознайомлений, про що свідчить той факт, що такий було підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (W8126). Так, із вказаного Додатку вбачається, що строк кредитування складає 25 днів, загальна вартість кредиту складає 19500,00 грн., з яких 12000,00 грн. сума кредиту за договором; 7500,00 грн. проценти за користування кредитом. У подальшому, 15.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору про надання фінансового кредиту № 22811-12/2022 від 20.12.2022, (надалі Додаткова угода) відповідно до умов якої сторони відстрочили виконання зобов`язання за Договором до 20 днів, тобто до 03.02.2023. Будь які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості Клієнта становить 20100,00 грн. За умовами п. 2 Додаткової угоди, у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язання за Договором, Клієнт зобов`язується здійснити повернення Кредиту відповідно до умов зміненого Графіка розрахунків: сума кредиту 12000,00 грн.; 8100,00 грн. сума відсотків за користування кредиту; до оплати підлягає сума у розмірі 20100,00 грн. Окрім того, 23.12.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 26290-12/2022 (надалі Договір), відповідно до умов якого останній отримала кредит в розмірі 12000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок № [NUMBER] із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50 % на добу строком на 25 днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 16.01.2023. Вказаний договір було укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору (W0126). Факт отримання 23.12.2022 грошових коштів у розмірі 12000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківську платіжну картку № [NUMBER] за допомогою системи iPay.ua підтверджується наявною у матеріалах справи Довідкою про підтвердження платежу від 18.03.2025, наданою ТОВ «УПР». За умовами п. 2.1 Договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів а користування кредитом здійснюватимуться з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Суд зазначає, що у матеріалах справи наявний Додаток № 1 до Договору № 26290-12/2022 від 23.12.2022 (Графік платежів), з яким відповідач був ознайомлений, про що свідчить той факт, що такий було підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (W0126). Так, із вказаного Додатку вбачається, що строк кредитування складає 25 днів, загальна вартість кредиту складає 19500,00 грн., з яких 12000,00 грн. сума кредиту за договором; 7500,00 грн. проценти за користування кредитом. У подальшому, 16.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору про надання фінансового кредиту № 26290-12/2022 від 23.12.2022, (надалі Додаткова угода) відповідно до умов якої сторони відстрочили виконання зобов`язання за Договором до 10 днів, тобто до 25.01.2023. Будь які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості Клієнта становить 19500,00 грн. За умовами п. 2 Додаткової угоди, у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язання за Договором, Клієнт зобов`язується здійснити повернення Кредиту відповідно до умов зміненого Графіка розрахунків: сума кредиту 12000,00 грн.; 7500,00 грн. сума відсотків за користування кредиту; до оплати підлягає сума у розмірі 19500,00 грн. 28.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвет Інвест» (змінено назву на ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір факторингу № 28072023, відповідно до умов якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює Договору в порядку та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до Витягів з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 28072023 від 28.07.2023, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у наступних сумах: ?за Договором № 22811-12/2022 від 20.12.2022 у сумі 47100,00 грн., з яких: 12000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 35100,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом; ?за Договором № 26290-12/2022 від 23.12.2022 у сумі 45918,00 грн., з яких: 12000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 33918,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом. Даний факт підтверджується наявною у матеріалах справи копією Договору факторингу № 28072023 від 28.07.2023 та додатками до нього. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Таким чином, ТОВ «Свеа Фінанс» набувши статусу нового кредитора у вказаних вище договорах, отримало право пред`явлення грошової вимоги до [PERSON] про погашення наявної в нього заборгованості за такими договорами. За приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини. У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. З огляду на вищевикладене, суд констатує, що відповідач [PERSON] був належним чином ознайомлений із умовами вказаних Договору позики № 7918195 від 21.01.2023, Договору про надання фінансового кредиту № 22811-12/2022 від 20.12.2022 та Договору про надання фінансового кредиту № 26290-12/2022 від 23.12.2022, що підтверджується накладенням відповідачем Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Таким чином, скріпивши Договір підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги, що виникають в результаті використання кредитних коштів, згідно умов Договору, Правил надання кредиту та повернути Кредит за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, ТОВ «Свеа Фінанс» вказує на те, що [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед новим кредитором у розмірі 133018,00 грн., з яких: ?за Договором позики № 7918195 від 21.01.2023 у сумі 40000,00 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за тілом позики; 30000,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. ?за Договором про надання фінансового кредиту № 22811-12/2022 від 20.12.2022 у сумі 47100,00 грн., з яких: 12000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 35100,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом; ?за Договором про надання фінансового кредиту № 26290-12/2022 від 23.12.2022 у сумі 45918,00 грн., з яких: 12000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 33918,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом. Однак, суд не може погодитися із вказаними розрахунками заборгованості та приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами згідно Договору позики № 7918195 від 21.01.2023 поза обумовленим сторонами строком кредитування (30 днів) у розмірі 26250 грн., згідно Договору кредиту № 22811-12/2022 від 20.12.2022 поза обумовленим сторонами строку кредитування у розмірі 27000,00 грн., а також згідно Договору кредиту № 26290-12/2022 від 23.12.2022 поза обумовленим сторонами строку кредитування у розмірі 26418,00 грн. не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вище зазначено, укладаючи Договір позики № 7918195 сторони обумовили строк кредитування 30 днів, тобто до 20.02.2023. В рамках розгляду даної справи судом вже було встановлено, що Додатком № 1 до Договору позики сторони чітко узгодили графік погашення платежів, відповідно до якого строк кредитування 30 днів, розмір відсотків, які підлягають сплаті за весь строк кредитування 3750,00 грн., та загальна вартість кредиту (позики) 13750,00 грн. Даний факт підтверджується Додатком № 1 до Договору позики. Укладаючи Договір про надання фінансового кредиту № 22811-12/2022 від 20.12.2022 сторони обумовили строк кредитування 25 днів, тобто до 13.01.2023. В рамках розгляду даної справи судом вже було встановлено, що 15.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору про надання фінансового кредиту № 22811-12/2022 від 20.12.2022, (надалі Додаткова угода) відповідно до умов якої сторони відстрочили виконання зобов`язання за Договором до 20 днів, тобто до 03.02.2023. Будь які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості Клієнта становить 20100,00 грн. За умовами п. 2 Додаткової угоди, у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язання за Договором, Клієнт зобов`язується здійснити повернення Кредиту відповідно до умов зміненого Графіка розрахунків: сума кредиту 12000,00 грн.; 8100,00 грн. сума відсотків за користування кредиту; до оплати підлягає сума у розмірі 20100,00 грн. Укладаючи Договір про надання фінансового кредиту № 26290-12/2022 від 23.12.2022 сторони обумовили строк кредитування 25 днів, тобто до 16.01.2023. В рамках розгляду даної справи судом вже було встановлено, що 16.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору про надання фінансового кредиту № 26290-12/2022 від 23.12.2022, (надалі Додаткова угода) відповідно до умов якої сторони відстрочили виконання зобов`язання за Договором до 10 днів, тобто до 25.01.2023. Будь які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості Клієнта становить 19500,00 грн. За умовами п. 2 Додаткової угоди, у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язання за Договором, Клієнт зобов`язується здійснити повернення Кредиту відповідно до умов зміненого Графіка розрахунків: сума кредиту 12000,00 грн.; 7500,00 грн. сума відсотків за користування кредиту; до оплати підлягає сума у розмірі 19500,00 грн. Суд констатує, що закінчення терміну дії договору, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконанням належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 року, яку суд вважає за необхідним застосувати у даній справі. З приписами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Спосіб захисту порушеного права обирає позивач. Право кредитора на пред`явлення вимоги щодо стягнення боргу не заперечується як таке, що, однак, не звільняє від обов`язку пред`явити позов із належних підстав, обґрунтувати та довести його належним процесуальним порядком. Лише в такому разі можуть мати місце законні підстави для задоволення позову повністю або в обґрунтованій і доведеній частині. Правова підстава для нарахування та стягнення процентів поза межами строку дії договору, оскільки щодо цього пред`явлено і вмотивовано позов, перевіряється судом безвідносно до того, чи є з цього приводу заперечення чи інші доводи. Як вбачається із наявного у матеріалах справи Розрахунків заборгованості, складених ТОВ «Свеа Фінанс», первісними кредиторами ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Інвеструм» за період з після закінчення строків кредитування продовжували здійснюватися нарахування у заборгованість відповідача відсотки згідно умов Договору позики та Договорів кредиту, тобто поза обумовленого сторонами у Договорі строку кредитування, що в загальному нарахування відсотків склало: ?за Договором позики № 7918195 від 21.01.2023 поза обумовлений строк кредитування у розмірі 26250,00 грн.; ?за Договором кредиту № 22811-12/2022 поза обумовлений строк кредитування у розмірі 27000,00 грн.; ?за Договором кредиту № 26290-12/2022 поза обумовлений строк кредитування у розмірі 26418,00 грн. А тому, суд приходить до переконання, що вимога про стягнення відсотків у розмірі 26250,00 грн., які були нараховані на підставі Договору позики № 7918195 від 21.01.2023, у розмірі 27000,00 грн., які були нараховані на підставі Договору кредиту №22811-12/2022 від 20.12.2022 та у розмірі 26418,00, які були нараховані на підставі Договору кредиту №26290-12/2022 від 23.12.2022 після закінчення строку кредитування, є безпідставною та задоволенню не підлягає. Таким чином, суд доходить висновку, що в межах розгляду даної справи заборгованість [PERSON] перед новим кредитором ТОВ «Свеа Фінанс» у зв`язку із невиконанням договірних зобов`язань становить 53350,00 грн., з яких: ?за Договором № 7918195 від 21.01.2023 у сумі 13750,00 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за тілом позики; 3750,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. ?за Договором № 22811-12/2022 від 20.12.2022 у сумі 20100,00 грн., з яких: 12000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8100,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом; ?за Договором № 26290-12/2022 від 23.12.2022 у сумі 19500,00 грн., з яких: 12000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7500,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом. Саме вказана сума за результатами розгляду даної справи і підлягає стягненню з відповідача в якості заборгованості за вказаними вище Договорами. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як своїх зобов`язань за Договором позики та Договорами кредиту [PERSON] добровільно не виконує належним чином, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника кредитних коштів, а також процентів за користування кредитом та позикою. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для часткового задоволення позовних вимог та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 53350,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial