Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі позивач), діючи через свого представника Ткаченко М.М., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за договором позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0665280012 від 31 травня 2019 року в розмірі 43 349 грн. 68 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31 травня 2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачкою було укладено договір позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0665280012. Згідно умов договору відповідачці надано кредит в розмірі та на умовах, визначених договором, при цьому відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №14-07/21 відповідно до якого та складеного у подальшому реєстру боржників до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором №0665280012 від 31 травня 2019 року. 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та позивачем було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище договором №0665280012 у розмірі 43 349 грн. 68 коп., з яких: 3 320 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 40 029 грн. 68 коп. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги. У зв`язку з цим позивач просить стягнути на свою користь з відповідачки вказану заборгованість. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. При цьому в позовні заяві міститься його клопотання про розгляд справи без його участі та згода на ухвалення у справі заочного рішення у разі неявки відповідачки. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча викликалася до суду належним чином, зокрема як шляхом надіслання повістки про виклик за адресою її проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, так і шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 128, статті 130 ЦПК України відповідачка вважається належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду. При цьому остання заяв по суті справи та про розгляд справи без її участі до суду не подала. Заяви та клопотання учасників справи Заяв та клопотань учасники справи до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі та визначено відповідачці строк для подання відзиву на позов і заперечень, а позивачу строку для подання відповіді на відзив. У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, те, що відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у судове засідання не з`явилася і відзиву на позов не подала, беручи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється без участі сторін у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, 31 травня 2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачкою було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №066528012, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» зобов`язалося надати відповідачці на строк 30 днів кредит в розмірі 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 8-10). Сторонами вказаного договору було погоджено процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 1,75% на день, (пункт 1.6). Вказаний вище договір був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора 9v815r та шляхом обміну електронними повідомленнями (а.с. 10), що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. 15 березня 2020 року відповідачка подала ТОВ «ІНФІНАНС»пропозицію на надання 5 траншу кредиту в рамках договору №066528012, в розмірі 3 320 грн. 00 коп. строком на 30 днів зі сплатою 1,75% на день (а.с. 21), яка була акцептована представником ТОВ «ІНФІНАНС» (а.с. 22). 14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №14-07/21 відповідно до якого та реєстру боржників до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором №0665280012 від 31 травня 2019 року на суму 31 613 грн. 48 коп. (а.с. 32-46). 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги №10-01/2023 відповідно до якого та реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище договором №0665280012 на суму 50 263 грн. 58 коп. (а.с. 48-66). Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як з`ясовано судом, позивачем на підтвердження факту надання кредитних коштів відповідачці на виконання кредитного договору №0665280012 надано лише лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 08 липня 2025 року про те, що 15 березня 2020 року кошти в сумі 3 320 грн. були перераховані на карту [NUMBER] та довідка ТОВ «ІНФІНАНС» про те, що відповідачці на виконання зазначеного кредитного договору була перераховано 3 320 грн. 00 коп. (а.с. 23-24). Жодних інших доказів, які б підтверджували факт надання кредитних коштів відповідачці на виконання кредитного договору №0665280012 матеріали справи не містять. Суд зазначає, що вказаний вище лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» не є належним доказом перерахування кредитних коштів саме відповідачці, оскільки не дає можливості ідентифікувати отримувача коштів у сумі 3 320 грн. 00 коп., а довідка ТОВ «ІНФІНАНС» не є належним доказом надання кредитних коштів, оскільки не є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», що підтверджував би реальне отримання коштів відповідачкою. Таким чином, позивачем не доведено факту надання відповідачці грошових коштів у сумі 3 320 грн. 00 коп. на виконання кредитного договору №0665280012, хоча саме на нього покладено обов`язок довести дану обставину. Це у свою чергу свідчить, що у ТОВ «ІНФІНАНС» не виникло права вимагати у відповідачки повернення коштів з нарахованими відсотками за договором №0665280012 від 31 травня 2019 року. Відповідно до позивача за договором відступлення прав вимоги №10-01/2023 право вимоги за договором №0665280012 не перейшло. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 травня 2022 року, винесеній у справі №336/4796/18. За таких обставин, зважаючи на відсутність належних та достатніх доказів отримання відповідачкою коштів на виконання договору №0665280012 і як наслідок відсутність доказів виникнення у відповідачки перед ТОВ «ІНФІНАНС» заборгованості за вказаним договором, суд приходить до висновку, що позивач не набув за договором відступлення прав вимоги №10-01/2023 право вимагати у відповідачки повернення заборгованості задоговором позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0665280012 від 31 травня 2019 року в розмірі 43 349 грн. 68 коп., тому взадоволенні позову необхідно відмовити повністю. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп. та заявлено витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 16 000 грн. 00 коп., при цьому відповідачкою судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов задоволення не підлягає, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed