Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

11 квітня 2024 року Виконавчий комітет Хмельницької міської ради (Орган опіки і піклування) звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що відповідачі по справі: [PERSON] та [PERSON] , є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб між відповідачами не зареєстрований, проживають спільно. Діти перебувають у службі у справах дітей на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах ( [PERSON] з 02.10.2024, [PERSON] з 02.10.2025). Також сім`я перебуває під соціальним супроводом Хмельницького міського центру соціальних служб. Сім`ю виявлено на підставі повідомлення Хмельницького міського центру соціальних служб від 09.09.2024 №321/01-22. У повідомленні зазначено, що за адресою: [ADDRESS] проживає малолітня дитина [PERSON] з батьками, які систематично вживають алкогольні напої та залишають її з малознайомими дітьми. За результатами виїзду комісії у складі працівників служби у справах дітей від 11.09.2024 року встановлено що за адресою проживають [PERSON] , рябий [PERSON] та їх спільна донька [PERSON] ; умови проживання потребують покращення; дитина з ознаками недогляду; у дитини відсутнє постійне, придатне місце для сну; дитина отримує нерегулярне харчування. З батьками було проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду, однак після повторного візиту через 7 днів ситуація не змінилася. Про ситуацію було повідомлено ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Малолітню [PERSON] поставлено на облік у службі у справах дітей у зв`язку із складними життєвими обставинами. Під час перебування на обліку систематично проводились обстеження умов проживання, проводилась робота з батьками, проте позитивних змін не досягнуто. В січні 2025 року працівникам служби стало відомо про вагітність [PERSON] , зобов`язано її стати на облік, що зроблено лише перед самими пологами. [INFO] в сім`ї відповідачів народився хлопчик [PERSON] . Незважаючи на це, ставлення відповідачів до виконання батьківських обов`язків не змінилося, жоден з батьків не працевлаштований, єдиним джерелом доходу є соціальні виплати на дітей. 01.10.2025 під час чергового візиту до сім`ї з метою контрольного обстеження умов проживання дітей у квартирі були виявлені [PERSON] та [PERSON] з явними ознаками алкогольного сп`яніння, поводилися агресивно, у помешканні перебувала невідома особа чоловічої статі. За результатами контрольного обстеження умов проживання дітей складено акт, згідно якого санітарний стан житла на низькому рівні та виявлено обставини, які негативно впливають на психологічний і фізичний розвиток дітей. У зв`язку з цим за направленнями служби у справах дітей Хмельницької міської ради від 01.10.2025 року № 1751/01-31, № 1752/01-31 у супроводі медичних працівників дітей доставлено до закладу охорони здоров`я - КП «Хмельницька міська дитяча лікарня» для обстеження та надання необхідної медичної допомоги. За результатами медичного огляду, відповідно до інформації комунального підприємства «Хмельницька міська дитяча лікарня» від 07.10.2025 № 424 на момент поступлення загальний стан дітей був середньої важкості. За результатами лабораторних обстежень у обох дітей встановлено діагноз: фолікулярний кератоз. Виконавчий комітет Хмельницької міської ради прийняв рішення від 13.10.2025 року № 1358 про негайне відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у їх батьків. Дітей тимчасово влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний центр медичної реабілітації та поліативної допомоги дітям» Хмельницької обласної ради. З 14.10.2025 діти перебувають у зазначеному закладі. Зазначають також, що [PERSON] вже позбавлена батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Наразі обставини, за яких діти відібрані, залишаються без змін. Батьки не мають намір піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, їх здоров`я, матеріальне забезпечення, підготовку до самостійного життя, не проявляють батьківської турботи, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей та свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - КНП «Хмельницький обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Хмельницької обласної ради в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у відповідності до вимог ст. 280 ч. 1, 2 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, доказів поважності причин неявки в судове засідання не подали, як і не подали відзиву на позов. Тому, суд відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, за згодою позивача та її представника, вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з інформацією відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , Державну реєстрацію народження дітей проведено відповідно до вимог ст. 126 Сімейного кодексу України. Батьки проживають спільно за адресою: [ADDRESS] , шлюб між ними не зареєстровано. З актів обстеження умов проживання сім`ї від 11.09.2024, 18.09.2024, 01.10.2025 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] було незадовільні умови проживання, виявлено обставини, які негативно впливали на психологічний та фізичний розвиток дітей, що становили загрозу життю та здоров`ю. Згідно з інформацією правоохоронних органів [PERSON] та [PERSON] характеризується негативно, неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків та інші правопорушення. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 13.10.2025 року №1358 негайно відібрано малолітніх [PERSON] та [PERSON] у їх батьків. Дітей тимчасово влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний центр медичної реабілітації та поліативної допомоги дітям» Хмельницької обласної ради. З 14.10.2025 діти перебувають у зазначеному закладі. Згідно Висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів стосовно дітей №1961/01-31 від 17.11.2025 року, доцільним є позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітніх [PERSON] , [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються актами проведення оцінки рівня безпеки дитини; актами обстеження умов проживання; рішення виконавчого комітету від 09.10.2025; характеристиками [PERSON] , [PERSON] ; висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів стосовно дітей. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків та не бажають піклуватися про дітей, брати участі у їх вихованні, не вчинили жодних дій аби налагодити відносини із ними, матеріально не забезпечують. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, ухилення від виконання своїх обов`язків із виховання дитини повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки, змінити її в кращу сторону не бажає, нехтуючи при цьому найкращими інтересами дитини, внаслідок чого її фізичний, психічний і моральний розвиток піддаються небезпеці. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків, щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1, ч.2, ч.3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що слід позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відносно доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Верховний Суд, у своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі № 366/2047/18 зазначив: Верховний Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо її утримання. Згідно з частиною третьою статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на те, що відповідачі добровільно не надають кошти на утримання дітей, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] та з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі ? частини від доходу кожного платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.10.2025 року і до повноліття дітей. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved