Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Стислий викладпозиції позивача. 26.11.2025 до Софіївського районного суду за підсудністю із Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «Факторинг Партнерс» до відповідача [PERSON] згідно вимог якого позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №00-9014517 від 03.08.2023 у розмірі 18225,00 грн., яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4500,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 13500,00 грн., а також комісії у розмірі 225,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 03.08.2023 між ТОВ "Качай гроші" та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-9014517, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 4500,00 грн., тип кредиту- кредитна лінія, на строк 120 днів, при цьому позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 01.12.2023 року або достроково, зі сплатою відсотків за зниженою процентною ставкою 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (застосовується виключно в межах строку надання кредиту, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно), стандартною процентною ставкою 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом по день повернення кредиту, а також комісією за надання кредиту у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає 225,00 грн. На виконання умов договору ТОВ "Качай гроші" свої зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши [PERSON] кредитні кошти, проте останній своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором загальною сумою 18225,00 грн. 10.04.2024 між ТОВ "Качай гроші" та ТОВ "Факторинг партнерс" було укладено договір факторингу №1-10042024, за яким до ТОВ "Факторинг партнерс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №00-9014517. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач свого зобов`язання належним чином не виконував, тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту №00-9014517 від 03.08.2023 в сумі 18225,00 грн та судові витрати по справі. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 28.11.2025 справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі з призначенням розгляд справи у спрощеному позовному провадження з викликом сторін. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив, представник позивача в поданій до суду заяві просив розгляд справи провести без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, зокрема розміщенням оголошення на офіційному сайті Судової Влади, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не надав, правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280,281 ЦПК України. Фактичні обставини справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого висновку. Судом встановлено, що 03.08.2023 між ТОВ "Качай гроші" та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-9014517, який був підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 9559R, що підтверджено довідкою про ідентифікацію (а.с. 23). За умовами договору ТОВ "Качай гроші" надано [PERSON] кредит у в сумі 4500,00 грн., тип кредиту- кредитна лінія, на строк 120 днів, позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 01.12.2023 року або достроково, зі сплатою відсотків за зниженою процентною ставкою 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом(застосовується виключно в межах строку надання кредиту, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно), стандартною процентною ставкою 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом по день повернення кредиту, а також комісією за надання кредиту у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає 225,00 грн.(пп.1.1-1.5 Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить 6941,67%, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 18225,00 грн. Кошти в сумі 4500,00 грнперераховано кредитодавцем зі свого поточного рахунку на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . На виконання умов договору ТОВ "Качай гроші" виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 4500,00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 22.04.2024 про перерахування 03.08.2023 18:36:55 через платіжний сервіс «Platon» грошових коштів на картку [NUMBER] , банк емітент Приватбанк, номер транзакції 39107-70136-94054, код авторизації 071696 (а.с.24). Отримавши кредитні кошти відповідач не вносив в рахунок погашення кредиту коштів, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором №00-9014517 від 03.08.2023 станом на 26.09.2025 заборгованість [PERSON] складає 18225,00 грн, з яких: 4500,00 грн - тіло кредиту, 13500 грн - відсотки, 225,00 грн - комісія. 10.04.2024 між ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" та ТОВ "Качай гроші" укладено договір факторингу №1-10042024, згідно умов якого, в порядку та на умовах , визначених в цьому Договорі, Фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Фактор сплачує клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 1 168 064,68 грн. Згідно платіжної інструкції №422780049 від 12.04.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» на користь ТОВ «Качай гроші» проведено оплату згідно договору факторингу №1-10042024 від 10.04.2024 в сумі 1 168 064,68 грн. Згідно копії акту приймання-передачі від 10.04.2024 реєстру боржників в паперовому/електронному вигляді до договору факторингу №1-10042024 від 10.04.2024 фактор ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" з однієї сторони та ТОВ «Качай гроші» уклали даний акт про те, що на виконання договору факторингу №1-10042024 від 10.04.2024, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 5897 боржників, загальна сума заборгованості 59 521 095,29 грн. Згідно копії реєстру боржників за кредитними договорами укладеними між позичальником та ТОВ «Качай гроші» до договору факторингу №1-10042024 від 10.04.2024, серед переліку прізвищ боржників під номером 3894 міститься прізвище відповідача [PERSON] . Згідно витягу з реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ «Качай гроші» до договору Факторингу №1-10042024 від 10.04.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №00-9014517 складає 18225,00 грн, з яких 4500,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 13500,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, 225,00 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями. Правове врегулювання правовідносин. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідносинами, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як слідує зі змісту частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України "Про електронну комерцію"). Правилами статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. З наведених обставин справи слідує, що кредитний договір на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості був укладений в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора та наданням персональних даних відповідача. Частинами першою та другою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості у заявленому в позовній заяві розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Розподіл судових витрат. Щодо вимоги у позовній заяві ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 9000,00 грн, суд вказує наступне. Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги АО "Лігал Ассістанс" №1464 від 01 серпня 2025 року погоджено гонорар АО "Лігал Ассістанс" за надання усної консультації з вивченням документів, складення позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду у розмірі 9 000,00 грн, підписанням цієї заявки сторони погодили надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] . При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, складності справи, спрощеного порядку її розгляду,

Outcome: partial