Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У грудні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] 06 травня 2016 року приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (надалі - Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконала в повному обсязі, внаслідок чого станом на 29 листопада 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 46601,51 грн, з яких: заборгованість за кредитом 32757,74 грн; заборгованість за відсотками 13843,77 грн. З урахуванням викладеного, АТ «Акцент-Банк» просило стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надала. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, у якому зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Однак до суду повернулися конверти із відміткою «адресат відсутній». Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі 04 грудня 2025 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, надано термін для усунення недоліків. 10 грудня 2025 року ухвалою судді позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 28 січня 2026 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини 06 травня 2016 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (далі анкета-заява). На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, що і складають собою кредитний договір, остання підтвердила свою згоду щодо укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано в розпорядження кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Положеннями анкети-заяви визначено, що дана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування становлять договір про надання банківських послуг, умови якого відповідачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. До анкети-заяви банком долучено Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», в яких містяться тарифи по картках, які містять умови щодо надання кредитних коштів, в тому числі процентну ставку за користування кредитом, пільговий період, розмір відсотків, види та розміри комісій, а також відповідальність за порушення умов договору в вигляді штрафу. Згідно довідок за картками та лімітами, виданих головою правління АТ «А-Банк», [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) відкрито рахунок № [NUMBER] та видано шість кредитних карток, зі строком дії останньої до листопада 2029 року; за період від травня 2016 року по 29 листопада 2025 року було встановлено наступні кредитні ліміти: 06 травня 2016 року в розмірі 0,00 грн, 10 вересня 2021 року - 27000,00 грн (збільшення), 01 березня 2022 року - 5000,00 грн (зменшення), 10 березня 2023 року - 27000,00 грн (збільшення), 07 квітня 2023 року - 34000,00 грн (збільшення). 30 липня 2025 року - 32757,74 грн (зменшення). 30 липня 2025 року 32800,00 грн (збільшення). За даними виписки по картці відповідача за період з 06 травня 2016 року по 01 листопада 2025 року слідує, що відповідач користувалася кредитними коштами. Згідно наданого банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 29 листопада 2025 року становить 46601,51 грн, з яких: заборгованість за кредитом 32757,74 грн; заборгованість за відсотками 13843,77 грн. Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Акцент-Банк», звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив,що 06 травня 2016 року [PERSON] власноручно підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. До анкети-заяви банком долучено Витяг з Умови і Правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк». У тарифах, які є складовою кредитного договору, сторонами було погоджено всі істотні умови кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентна ставка, загальні витрати за кредитом, штрафи за несвоєчасне погашення кредиту та / або відсотків, тощо. Таким чином після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно тарифів та повернути кредит. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит шляхом встановлення кредитного ліміту у розмірі, відповідно до умов договору. Дослідженні судом розрахунок заборгованості та виписка по картці підтверджують користування відповідачем кредитними коштами, а також неналежне виконання умов кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 46601,51 грн, з яких: заборгованість за кредитом 32757,74 грн; заборгованість за відсотками 13843,77 грн. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростувала, власного контррозрахунку, доказів про належне виконання умов кредитного договору не надала. Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Розподіл судових витрат Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору, який був сплачений при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved