Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12 серпня 2023 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюбне життя з [PERSON] не склалося. Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 листопада 2024 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно вказаного рішення суду вже на час подання заяви до суду [PERSON] та [PERSON] із серпня 2024 року проживали окремо, будь-які стосунки між ними були припинені, оскільки [PERSON] проживала в Рівному. [PERSON] стало відомо, що його записано батьком дитини, яку народила [PERSON] вже після 10-ти місячного терміну після розірвання шлюбу. Так, згідно актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , актовий запис №211, [PERSON] записаний батьком останнього. Однак, фактично з весни 2024 року, як стало відомо позивачу, [PERSON] мала стосунки з іншим чоловіком, який і є батьком дитини. Відповідно [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання останнього батьком дитини (справа №556/2713/25). А тому, [PERSON] вимушений звернутися з даним позовом до суду. Вказаний позов надійшов до суду 17листопада 2025 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 11.12.2025 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Належним чином повідомлена відповідачка, в підготовче судове засідання не з"явилася, представник заявниці надала заяву про розгляд справи у відсутності [PERSON] , позовні вимоги визнає та як доказ надала висновок про біологічне батьківство №6000980. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 12 серпня 2023 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 листопада 2024 року розірвано, справа № 569/14190/24. Згідно актового запису про народження дитини №211, ідентифікатор запиту:00146716212 від 14.10.2025 року, щодо актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , батьком дитини записаний [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку про біологічне батьківство №6000980 від 04.12.2025 року: біологічне батьківство донора зразка маркованого « [PERSON] » щодо донора зразка маркованого « [PERSON] » - повністю виключено. Згідно зі ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (справа "Проніна проти України" №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Таким чином, виходячи із мети якнайкращого захисту інтересів дитини, враховуючи надані учасниками справи докази, в тому числі визнання відповідачем обставин, на яких ґрунтується позов [PERSON] , зокрема визнання факту відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною, в достовірності якого у суду немає обґрунтованого сумніву, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та виключення відомостей про [PERSON] , як про батька з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Позивач не просив про стягнення із відповідачки сплаченого судового збору, а тому підстав для його стягнення, не має. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. А як в ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved