Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

В грудні 2025 року позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» подав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 2036918215 від 14.07.2021 у розмірі 14 035,88 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень та на правову допомогу у розмірі 5 000 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 липня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2036918215. Відповідно до умов кредитного договору, АТ «ОТП Банк» надав позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредитні кошти, проте відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу № 24/03/23, згідно якого первісний кредитор АТ «ОТП Банк» відступив на користь нового кредитора ТОВ «Брайт Інвестмент» права вимоги за кредитним договором № 2036918215 від 14.07.2021, укладеним між первісним кредитором та [PERSON] . Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 14 035,88 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту 8 000 гривень; заборгованість по відсотках 6 035,88 гривень. Представник позивача ТОВ «Брайт Інвестмент» в позовній заяві просив розглянути справу в порядку спрощеного провадження за відсутності представника. Ухвалою Чортківського районного суду від 12 січня 2026 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику (з повідомленням) сторін. Відповідач [PERSON] заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву не подав, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходили, про розгляд справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 14 липня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір за № 2036918215. Згідно умов п. 1.1. Кредитного договору, Банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: розмір, валюта та цільове використання кредиту 19 573 гривень на придбання товару у продавця 1; 490 гривень на сплату додаткових послуг Банку, а саме послуга «смс+довідка», загальний розмір кредиту 20 063 гривень. Строк, на який надається кредит, визначено Графіком платежів. Дата остаточного повернення кредиту 14 січня 2023 року. Факт видачі коштів, користування ними та наявність заборгованості підтверджується випискою з рахунка приватного клієнта № 2036918215_CARD, наданою АТ «ОТП Банк» за період з 14 липня 2021 року по 24 березня 2023 року. Крім того, з вказаної виписки вбачається, що відповідач [PERSON] користувався наданими коштами та погашав заборгованість. Відповідач належним чином не виконав умов договору та допустив виникнення заборгованості. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» (Фактор) та ТОВ «Брайт Інвестмент» (Клієнт) укладено договір факторингу за №24/03/23. Відповідно до положень п.п. 1.1. 1.2 Договору факторингу, клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату відповідно до умов цього Договору. Як вбачається із витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2036918215 від 14 липня 2021 року в сумі 14 035,88 грн. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за кредитним договором за № 2036918215_CARD від 14 липня 2021 року станом на 24 березня 2023 року становить 14 035,88 грн. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В силу вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. З матеріалів справи встановлено, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту за № 2036918215, за умовами якого відповідач отримав кредит, шляхом перерахування кредитних коштів на його банківську картку. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав умов договору, допустив виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернув. Відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на спростування доводів позивача та надання свого розрахунку заборгованості не надав. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що позивач на підставі укладеного договору факторингу, набув права нового кредитора до відповідача, ту обставину, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку позивачу, як новому кредитору, не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з нього в користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованості за кредитним договором. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 2 ст. 133 ЦПК України). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги № 43115064 від 01.07.2025 року, додаткову угоду до договору № 43115064 від 01.07.2025 року, детальний опис виконаних робіт адвокатом, згідно яких вартість наданих послуг становить 5000 гривень. За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та

Outcome: approved