Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Представник позивача АТ «ПУМБ» Анохіна О.А., який діє на підставі довіреності, звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 2001687611301 від 18.09.2020 станом та договором №40020499825 від 21.12.2021 на день подання позову у загальному розмірі 103 528,96 грн. та судові витрати. Ухвалою від 06.01.2026 після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду у справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа про виклик до суду та оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив справу розглянути в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався та відзив на позовну заяву не подав. Крім цього, на підставі ст. 128 ЦПК України, виклик відповідача до суду на день судового засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у поданій ним до суду заяві, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України, при цьому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що між [PERSON] та АТ «ПУМБ» було укладено кредитний договір № 2001687611301 від 18.09.2020 та договір №40020499825 від 21.12.2021. В анкетах-заявах зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг та згоден з його умовами. Відповідно до кредитного договору № 2001687611301 від 18.09.2020 позивач надав відповідачу кредит у сумі 50 000,00 грн, строком на 12 місяців зі сплатою річної процентної ставки 47.88%. Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту до кредитного договору № 2001687611301 від 18.09.2020 встановлено що 18.09.2020 було встановлено кредитний ліміт в сумі 3 000,00 грн, 15.12.2020 збільшено до 7 500,00 грн, 19.02.2021 збільшено до 18 750,00 грн, 22.04.2021 збільшено до 32 000,00 грн, 19.05.2021 збільшено до 50 000,00 грн, 27.02.2022 зменшено до 24 945,00 грн, 01.03.2022 збільшено до 32 000,00 грн. Відповідно до № 40020499825 від 21.12.2021 позивач надав відповідачу кредит у сумі 7 297,00 грн, строком на 24 місяців. Факт переказу підтверджується платіжною інструкцією №TR.54665779.21858.359 від 19.12.2021. Вказані докази свідчать про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України, а підписання заяви та паспорту споживчого кредиту підтверджує укладення між нею і банком договору. Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання його сторонами. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку наданого позивачем від 17.08.2025 по договору № 2001687611301 від 18.09.2020 та договору №40020499825 від 21.12.2021 вбачається що відповідач виконував свої обов`язки але не в повному розмірі, через що за договором № 2001687611301 від 18.09.2020 утворилась заборгованість в розмірі 95 503,49 грн. що складається з: 46 240,06 грн, - заборгованості за тілом кредиту; 49 263,43 грн., - заборгованості за процентами. За договором №40020499825 від 21.12.2021 загальна заборгованість в сумі 8 025,47 грн, що складається з: 5 995,14 грн. - заборгованість за кредитом;1,82 грн. - забогрованість за процентами; 2 028,51 грн. - заборгованості за комісією. Доказів на спростування розміру заборгованості відповідачем до суду не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «ПУМБ» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 2001687611301 від 18.09.2020 станом та договором №40020499825 від 21.12.2021 на день подання позову у загальному розмірі 103 528,96 грн., Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн., що підтверджено платіжною інструкцією № 48 від 14.11.2025. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved