Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказувало на те, що 05.05.2019 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2023774817. За цим кредитним договором АТ «ОТП БАНК» зобов`язується надати [PERSON] грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісію), а також належним чином виконати інші зобов`язання в порядку, встановленому договором. АТ «ОТП БАНК» умови договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак в подальшому відповідач не виконала у повному обсязі свої зобов`язання щодо повернення кредиту. 20.08.2021 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №20/08/21 згідно з яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками АТ «ОТП БАНК» в тому числі щодо [PERSON] . Оскільки позичальник добровільно заборгованість не сплатила, товариство просило суд стягнути з відповідача 8697,75 грн заборгованості за кредитним договором, що складається з: 5567,50 грн - тіло кредиту, 0,76 грн - заборгованість за відсотками, 3129,49 грн комісія. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, у позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив не подала. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27.01.2026. Ухвалою суду від 29.01.2026 у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено. Ухвалою суду від 29.01.2026 постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, не повідомила про причини неявки, відзив не подала, представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 05.05.2019 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2023774817 шляхом підписання анкети-заяви на отримання кредиту. За умовами кредитного договору, АТ «ОТП БАНК» надало [PERSON] грошові кошти у сумі 9999 грн на придбання товару у ТОВ «АЛЛО», 299,97 грн на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту, 400 грн на сплату додаткових послуг банку - «СМС+Довідка» (п. 1.1 договору). Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом використовувалась фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Датою надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця на придбання товару. У разі отримання кредиту також і на сплату послуг у продавця та/або на оплату комісійної винагороди за видачу кредиту. Кредит надається також шляхом перерахування банком відповідної частини кредиту на поточний рахунок продавця послуг та/або утримання банком комісійної винагороди за надання кредиту (п. 1.4 договору). Пунктом 2 кредитного договору передбачено, що розмір процентної ставки становить 5% на місяць, кредит надається в гривні. ТОВ «АЛЛО» видало видаткову накладну № 1518-003814 на суму 9999 грн на придбання товарів, акт-прийому-передачі № 1518-003814 від 05.05.2019, рахунок №1518-000355 від 05.05.2019 та специфікацію до кредитного договору від 05.05.2019. АТ «ОТП БАНК» виконало умови договору та перерахувало грошові кошти за договором на рахунок продавця, а відповідач придбав товар. Однак в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредиту. 20.08.2021 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №20/08/21 згідно з яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками АТ «ОТП БАНК» в тому числі щодо [PERSON] . Після укладення договору факторингу, позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення вимоги про погашення кредитної заборгованості від 23.06.2025 на адресу відповідача. Оскільки позичальник добровільно заборгованість не сплатила, товариство просило суд стягнути з відповідача 8697,75 грн заборгованості за кредитним договором, що складається з: 5567,50 грн - тіло кредиту, 0,76 грн - заборгованість за відсотками, 3129,49 грн комісія. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору №2023774817 від 05.05.2019 з паспортом споживчого кредиту; копією анкети-заяви на отримання кредиту від 05.05.2019 копією договору факторингу №20/08/21 від 20.08.2021; копією реєстру боржників; копіями видаткової накладної № 1518-003814 на суму 9999 грн на придбання товарів, акту-прийому-передачі № 1518-003814 від 05.05.2019, рахунку №1518-000355 від 05.05.2019 та специфікації до кредитного договору від 05.05.2019 та іншими матеріалами справи. 4. Застосовані норми права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 5. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором факторингу. Оскільки боржник свої зобов`язання за даним кредитним договором не виконала, то розмір заборгованості за цим договором становить 8697,75 грн заборгованості за кредитним договором, що складається з: 5567,50 грн - тіло кредиту, 0,76 грн - заборгованість за відсотками, 3129,49 грн комісія. 6. Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн судового збору. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 3000 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025, додаткову угоду №20237748117 від 14.11.2025 до договору про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025, детальний опис виконаних робіт від 14.11.2025 до договору про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025, акт №20237748117 від 14.11.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги. Судом встановлено, що 25.08.2025 між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та адвокатом Гулієвою С.А. укладено договір про надання правової допомоги № 43453613/1. Предметом вказаного договору є надання юридичної допомоги (правничої допомоги) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами. Судом встановлено, що 14.11.2025, адвокат Гулієва С.А. на виконання вимог договору надала детальний опис виконаних робіт від 14.11.2025 в т.ч. правовий аналіз обставин, надання правових рекомендацій, складання позовної заяви, формування додатків до позовної заяви, на що витрачено 3 год часу. Згідно акта №20237748117 від 14.11.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» зобов`язане здійснити оплату за надані послуги у повному обсязі у сумі 3000 грн. При визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17). Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними. Як видно детального опису наданих послуг, які надавалися адвокатом складаються, зокрема із правового аналізу обставин, складання позовної заяви та складення попереднього розрахунку суми понесених судових витрат, формування додатків до позовної заяви. Правовий аналіз обставин, формування додатків до позовної заяви та складення попереднього розрахунку суми понесених судових витрат охоплюється послугою складення позовної заяви, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом. Розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній малозначній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають становити 1500 грн, які слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved