Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в період з 01.06.2017 по 31.10.2025 р., в розмірі 74391,33 гривень та судовий збір у розмірі 3028 гривень., витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.12.2025 р. провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст. ст. 274-279 ЦПК України, з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином. Згідно з ст. 280 ЦПК України якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи, та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задовлення позовних вимог. ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» є управителем багатоквартирних будинків, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , 6, [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , на підставі рішення Таїровської селищної ради. Відповідач [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» щомісяця надає [PERSON] , житлово-комунальні послуги, пов`язані з утриманням спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, послуги з теплопостачання (централізованого опалення та постачання гарячої води), послуги з постачання холодної води та водовідведення. Однак, відповідач не здійснює своєчасну оплату за надані житлово-комунальні послуги, у наслідок чого за період з 01.06.2017 по 31.10.2025 р. у неї утворилась заборгованість за особовим рахунком, що складає 74391,33 гривень. Це свідчить про неналежне виконання [PERSON] зобов`язань та порушує право позивача на одержання плати за надані комунальні послуги та послуги з утримання майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 66 Житлового кодексу, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири, і в законодавстві України не існує норма, що допускає зміну пропорцій фінансової участі в утриманні спільного майна. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем, не звільняє відповідача від сплати заборгованості за надані послуги, оскільки цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України). Тобто між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 вищезазначеного Закону, споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором бо законом. Частиною першою ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При таких обставинах, враховуючи що відповідачем не здійснювалася оплата за житлово-комунальні послуги, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-комунальний сервіс» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028 гривень. Щодо витрат на правничу допомогу, встановлено, що відповідно до договору від 08.10.2025 р. між адвокатом Халдай І.В. та ТОВ "Житлово-комунальний сервіс" та додаткової угоди до договору підтверджено надання правничих послуг та їх оплату у розмірі 5000 грн. Відповідно до ч. 14 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу несуть сторони, окрім випадків надання допомоги за рахунок держави; їх розмір визначається судом за обсягом і необхідністю послуг, при визначенні враховується складність справи, обсяг роботи, витрачений час та значення справи для сторін. Відповідно до ч. 1, п. 1, ч. 3 ст. 141 ЦПК України суд оцінює обґрунтованість витрат і їх співмірність із предметом спору. У постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; при цьому угоди між клієнтом та адвокатом щодо оплати гонорару, хоча й підтверджують обов`язок клієнта, не зобов`язують суд присуджувати всі понесені витрати, а суд оцінює їх обґрунтованість та співмірність. З огляду на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт та витрачений час суд вважає заявлену суму 5000 гривень співмірною із складністю справи та виконаними роботами.

Outcome: approved