Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

16.09.2025 року ТОВ «Бізнес Позика» через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» звернулося до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Ухвалою судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.10.2025 року справу за позовом ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором передано за територіальною підсудністю до Балтського районного суду Одеської області, та 06.11.2025 року надійшла до Балтського районного суду Одеської області. Ухвалою судді від 06.11.2025 року позовну заяву ТОВ «Бізнес Позика» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 12.11.2025 року від представника позивача в електронній формі через електронний кабінет підсистеми «Електронний Суд» надійшла заява про усунення недоліків з додатками. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 495640-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 08.04.2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» було направлено Корнєвій А.К. пропозицію (оферту) укласти договір № 495640-КС-001 про надання кредиту, яку відповідач 08.04.2024 року прийняла. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, котрий боржником було введено/відправлено. За умовами договору відповідач отримала від позичальника ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» грошові кошти у розмірі 8000,00 грн., зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 1,15957313 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надавши відповідачу грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказала в особистому кабінеті. Відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з чим у [PERSON] утворилася заборгованість в сумі 25800,94 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 8000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах 16600,94 грн., суми прострочених платежів за комісією 1200,00 грн. Враховуючи, що заборгованість не погашена, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 495640-КС-001 у розмірі 25800,94 грн., та понесені ним витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. Оскільки позовна заява подана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», тому позивач самостійно направив відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів рекомендованим листом з описом вкладення, надавши суду докази їх надсилання. Ухвалою судді від 18.11.2025 року провадження по даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у позові заявив клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 28.11.2025 року відповідач отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву відповідач до суду не подала, крім того від неї не надходили будь-які заяви чи клопотання. Оскільки відповідач не подала до суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, тому на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши докази, надані позивачем, і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08.04.2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 495640-КС-001 про надання кредиту та прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 495640-КС-001 про надання кредиту. 08.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] на засадах строковості, поворотності та платності укладено договір № 495640-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями. Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідача з використанням одноразового ідентифікатора. За умовами зазначеного договору відповідачу було надано кредит шляхом перерахування на картковий рахунок коштів у сумі 8000,00 грн. з процентною зниженою фіксовано ставкою за користування кредитом 1,15957313 % за кожен день користування кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка 12126,1 %, стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,00000000 фіксована, комісія за надання кредиту 1200,00 грн., дата видачі кредиту 08.04.2024 року, дата повернення кредиту 29.07.2024 року, термін дії договору до 29.07.2024 року. 08.04.2024 року відповідач також була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування у ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», який підписано останньою одноразовим ідентифікатором. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало відповідачу грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника (відповідача) № [NUMBER] , що підтверджується інформаційною довідкою, відповідно до якої кошти перераховані [PERSON] згідно кредитного договору № 495640-КС-001 від 08.04.2024 року. На запит суду АТ КБ «Приватбанк» надано відповідь № 20.1.0.0/7-251216/113460-БТ від 17.12.2025 року та виписку по рахунку за період з 08.04.2024 року до 29.07.2024 року, згідно яких на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , 08.04.2024 року на рахунок відповідача зараховано суму 8000,00 грн. в якості переказу коштів згідно кредитного договору. [PERSON] не виконала належним чином свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з чим відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 31.07.2025 року у відповідача утворилася заборгованість в сумі 25800,94 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 8000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах 16600,94 грн., суми прострочених платежів за комісією 1200,00 грн. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч. ч.1, 3 ст. 509 ЦК України). У п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті (ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором № 495640-КС-001 виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором. В порушення вимог Закону [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань в повному обсязі, в установлені строки заборговані суми не повернула. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу [PERSON] не надала доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості у розмірі 25800,94 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовна заява подана ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» застосовується понижуючий коефіцієнт для обчислення судового збору. При звернені до суду ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» було сплачено 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 13788 від 12.09.2025 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved