Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Ейс" звернулося в суд з позовом до [PERSON] , в уточнених позовних вимогах просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору, всього в сумі 12 740 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 7 150 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту; 5 590 грн. 00 коп. - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом, понесених судових витрат по справі на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. та витрати по сплаті судового збору 2 422 грн. 40 коп. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що01.06.2024 між ТОВ "Макс Кредит" та [PERSON] укладено кредитний договір № 00-9806020 на суму 7 150,00 грн. Відповідач приєдналася до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 18525, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. Після вчинення акцепту Позичальником, Кредитодавцем на Кредитний договір накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу. На виконання умов Кредитного договору, 01.06.2024 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ "Платежі Онлайн" на платіжну картку № 5168-74XX-XXXX-8998, що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця. 17.12.2024 між Первісним кредитором та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. 02.06.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу № 02/06/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. До Здолбунівського районного суду Рівненської області надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, відповідно до якого вона позовні вимоги визнає частково. Просила відмовити ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» у задоволенні позову в частині стягнення відсотків за користування кредитом у сумі 8 217 грн. 30 коп., комісії за користування кредитом у сумі 650 грн., крім того зазначає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами, не відповідають критеріям реальності та розумності й не підлягають стягненню з неї. Згідна сплатити тіло кредиту у сумі 6 500 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, просила ухвалити рішення, яким стягнути з неї 6 500 грн. 00 коп. тіла кредиту, 889 грн. 59 коп. відсотків за користування кредитом. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Пунктами 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Судом встановлено, що 01.06.2024 між [PERSON] та ТОВ "Макс Кредит" в електронній формі було укладено договір кредитної лінії № 00-9806020, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 6500 грн. строком на 360 днів, зі сплатою 10% одноразової комісії та 1.47 % денної процентної ставки. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом за стандартною ставкою кредиту становить 41 548 грн. Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. Належність банківської картки № [NUMBER] [PERSON] , зарахування грошових коштів на дану платіжну картку 01.06.2024 у розмірі 6 500 грн. та користування коштами підтверджується інформаційними довідками АТ КБ «ПриватБанк» від 06.11.2025. ТОВ "Макс Кредит" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало позику. 17.12.2024 між ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн. Відповідно до Реєстру Боржників №Б/Н від 17.12.2024 до Договору Факторингу та Акту приймання-передачі до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00-9806020 від 01.06.2024. 02.06.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено Договір факторингу № 02/06/25-Е. Відповідно до Реєстру Боржників №Б/Н від 02.06.2025 до Договору Факторингу та Акту приймання-передачі до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00-9806020 від 01.06.2024. Таким чином, ТОВ "Фінансова компанія «Ейс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача за кредитним договором № 00-9806020 від 01.06.2024. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно наданого на ухвалу суду детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-9806020 від 01.06.2024, заборгованість [PERSON] складає всього 8 590 грн. 60 коп., в тому числі заборгованість по тілу кредиту 7 150 грн. 00 коп., заборгованість за нарахованими процентами 1 440грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, позивачем заявлена вимога на відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., на підтвердження яких надані наступні докази: копія договору про надання правової допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, копія протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правової допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, копія додаткової угоди № 25771173447 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, копія акту прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1 633,42 грн. (8 590,60 грн. х 2422,40/12 740 грн.).

Outcome: partial