Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8583244 від 13.10.2024 року в розмірі 16 500 грн., з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14,50 грн. - сума заборгованості по відсоткам, 0,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 10 000 грн. пеня; 1485,50 грн. комісія за надання кредиту; за кредитним договором № 8324766 від 26.09.2024 року у розмірі 12030,00 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3600 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5430 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами, а всього 28 530,00 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором. Ухвалою суду від 08.09.2025 року позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання. 29.09.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні частини позовних вимог посилаючись на наступне. Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі за мобілізацією з 24.08.2022, перебуває у складі військової частини [NUMBER] , згодом переведений до військової частини [NUMBER] , а також є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідченням від 26.12.2024 № [NUMBER] . Обидва договори, з яких виникло право вимоги до відповідача, були укладені ним після призову на військову службу за мобілізацією під час особливого періоду, в тому числі воєнного стану, а тому штрафні санкції (пеня) та відсотки не можуть бути застосовані, а відповідно і стягнуті з [PERSON] . При цьому, відповідач не заперечує проти стягнення з нього суми основного боргу за договором позики № 8583244 від 13.10.2024 в розмірі 5 000,00 грн., та за кредитним договором № 8324766 від 26.09.2024 в сумі 3 000,00 грн. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити частково, з підстав викладених у відзиві. Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що [PERSON] є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі за мобілізацією з 24.08.2022, а саме був включений до списку особового складу військової частини [NUMBER] , згодом переведений до військової частини [NUMBER] , що підтверджується довідкою № 1069 від 12.09.2025, також є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідченням від 26.12.2024 № [NUMBER] . 13.10.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір надання коштів у кредит № 8583244. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням електронного платіжного засобу, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. У відповідності до Розділу №2 Кредитного договору, сума кредиту складає 5 000,00 грн., строк Договору - 30 днів, процентна ставка 0,01% (фіксована); комісія надання кредиту 29,71% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1485,50 грн. Відповідно до п. 11.1 Кредитного договору Позичальник ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо Кредитодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно правовими актами Національного банку України. Відповідно до п. 11.1.2 Кредитного договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit» (на умовах повернення кредиту в кінці строку), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору. Згідно з п. 10.5.1 Кредитного договору, якщо сума кредиту, що надається Позичальнику за договором перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за ставкою, визначеною п. 2.2 Кредитного договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Якщо сума кредиту не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк Кредитодавець має право у випадку невиконання позичальником умов договору, нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2.2. Кредитного договору з першого дня понадстрокового користування Кредитом за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Вказаний Кредитний договір підписаний Відповідачем із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 786872. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Позивачем було укладено договір факторингу № 14/06/21. Згідно додаткової угоди № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року сторони погодили внести зміни до п. 1.3 договору та викласти його наступній редакції: клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників по відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Згідно додаткової угоди № 7 від 13.06.2022 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року сторони домовилися викласти п. 9.1 договору в наступній редакції: даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік. Відповідно до копії акту прийому передачі Реєстру боржників № 43 від 21.02.2025 року TOB «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало, а позивач прийняв Реєстр боржників № 43 від 21.02.2025 року кількістю 3922, після чого, з урахуванням п. 1.2 договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 43 від 21.02.2025 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року Позивач набув права вимоги до Відповідача за кредитним договором № 8583244 у сумі 16 500,00 грн. з яких: 5 000,00 грн. сума заборгованості за основою сумою боргу; 14,50 грн. сума заборгованості за відсотками; 1 485.50 грн. - комісія за надання Кредиту; 10 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Статтями 626, 628 ЦК України урегульовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами укладеного кредитного договору, Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки, передбачені вказаними умовами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою ст. 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Виходячи з позовних вимог щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором № 8583244 від 13.10.2024 року слід дійти висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині основної суму боргу у розмірі - 5 000,00 грн. Проте, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі - 14,50 грн.; комісії за надання кредиту у розмірі - 1 485,50 грн. та суми заборгованості за пенею у розмірі - 10 000,00 грн., слід вважати необґрунтованими, виходячи з наступного: Щодо позовних вимог про стягнення комісії за надання кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. На підставі ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом. Кредитодавцю та новому кредитору забороняється вимагати сплати будь-яких платежів, не зазначених у договорі про споживчий кредит та/або не врахованих у розрахунку денної процентної ставки, що зазначена в договорі про споживчий кредит. Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»). Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини 1, 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»). Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, дійшов висновку про те що, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону. Аналогічних висновків Верховний Суд доходив і раніше, зокрема в постановах № 363/1834/17 від 13.07.2022. №496/3134/19 від 13.07.2022. Однак, у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків. Нікчемний правочин (ч. 2 ст. 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.02.2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21)). Таким чином, позовні вимоги про стягнення комісії в сумі 1485,50 грн. задоволенню не підлягає. Щодо позовних вимог про стягнення пені та штрафу. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Здійснюючи тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 року у справі № 910/10901/23 виснував, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23. Окрім того, аналіз змісту ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та практики Верховного Суду щодо її застосування вказує на те, що ця норма є нормою прямої дії, а встановлені нею пільги щодо звільнення військовослужбовців за мобілізацією від нарахування процентів за користування кредитом і штрафних санкції за порушення зобов`язань щодо повернення кредитних коштів мають безумовний характер і підлягають застосуванню до всіх кредитних правовідносин, що виникли або продовжують існувати після 08.06.2014. Отже, на період дії воєнного стану позичальники, а також позичальники - військовослужбовці звільняються від сплати пені, штрафів. З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що [PERSON] було неправомірно нарахована пеня у розмірі 10 000,00 грн. за Кредитним договором від 13.10.2024 року № 8583244, укладеного [PERSON] з TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Судом також встановлено, що 26.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8324766 від 26.09.2024 року. Пунктом 1.1 договору встановлено, що укладання цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus» (за вибором споживача). Ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок «CreditPlus», в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході (в т.ч. через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету/мобільного застосунку «CreditPlus». При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/мобільного застосунку «CreditPlus». На умовах встановлених договором товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 договору). Відповідно до п. 1.3 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 3 000,00 грн. Тип кредиту кредит. Згідно з п. 1.4. договору, строк кредиту 360 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в,п. 1.4 цього договору (п. 1.5 договору). 06.06.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (клієнт) укладено договір факторингу № 06062025, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 06062025 від 06.06.2025, ТОВ «Авентус Україна» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників, після чого від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» переходять права вимоги заборгованості від боржників і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 06062025 від 06.06.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 8324766 у розмірі 12 030,00 грн.. з яких: з 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 600,00 грн. сума заборгованість за відсотками; 5 430,00 грн. сума заборгованість за пенею, штрафами. Проте, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 3 600,00 грн. та суми заборгованості за пенею, штрафами у розмірі 5430,00 грн., слід вважати не обґрунтованими, виходячи з наступного: Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам, пені та штрафу. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У статті 1, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, зокрема, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Визначення «особливого періоду» наведено у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, відповідно до статті 1 якого, особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до статті 1 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Статтею 64 Конституції України, передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. 24.02.2026 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України „Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який продовжує існувати й станом на час розгляду справи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Таким чином, станом на час укладення спірних договорів та станом на час розгляду справи в Україні існував і триває особливий період. Аналіз змісту ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та практики Верховного Суду щодо її застосування вказує на те, що ця норма є нормою прямої дії, а встановлені нею пільги щодо звільнення військовослужбовців за мобілізацією від нарахування процентів за користування кредитом і штрафних санкції за порушення зобов`язань щодо повернення кредитних коштів мають безумовний характер і підлягають застосуванню до всіх кредитних правовідносин, що виникли або продовжують існувати після 08.06.2014. Зокрема, ані вказаним Законом, ані ЦК України, ані Законом України «Про споживче кредитування не передбачено, що у разі неповідомлення боржником кредитора про наявність статусу військовослужбовця при укладанні договору у кредитора, незважаючи на зміст ч. 15 ст. 14 вказаного Закону, виникає або може виникнути право нараховувати проценти за користування кредитом та штрафні санкції у разі його неповернення. Відтак, оскільки у первісного кредитора за Кредитним договором не виникло права нараховувати проценти і пеню, не перейшло це право й до позивача, як нового кредитора, у зв`язку з укладенням між ними відповідного договору факторингу. Таким чином, позовні вимоги про стягнення процентів, пені, штрафів не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, з відповідача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 8 000 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту за договором № 8583244 від 13.10.2024 року у розмірі 5000 грн., заборгованість за тілом кредиту за договором № 5324766 від 26.09.2024 року у розмірі 3 000 грн. Крім того, в силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 849, 07 грн. Розрахунок: ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за подання позовної заяви сплатило судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Позивач має право на стягнення з відповідача у цій справі судового збору за подачу позову до суду першої інстанції пропорційно до суми задоволених позовних вимог у розмірі 849, 07 грн. (розрахунок: судовий збір за подачу позову, сплачений позивачем, у розмірі 3028,00 грн. * сума задоволених позовних вимог позивача 8000 грн./сума заявлених позовних вимог позивача 28 530,00 грн.).

Outcome: partial