Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, просить стягнути з останнього в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання в твердій грошовій сумі 3000 грн., починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення 23-х річного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем уклала шлюб 05.05.2006. Даний шлюб було розірвано рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.10.2022. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Син на даний час проживає з нею та продовжує навчання у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Дрогобицький фаховий коледж нафти і газу». Враховуючи те, що син є студентом денної форми навчання ( ОПС «Фаховий молодший бакалавр» Комунального закладу Львівської обласної ради «Дрогобицький фаховий коледж нафти і газу», гр.23-Ек-1, ІІІ курс, навчається на платній формі: 01.09.2023-30.06.2026) , не має жодного джерела доходів, а перебуває на її утриманні, вона на даний час не працює, тому є необхідність стягувати з відповідача аліменти на час навчання дитини. Крім того, син [PERSON] також навчається у Варшаві ( Польща) у закладі соціального страхування, відділення ІІ. Вважає, що відповідач має можливість виконувати покладений на нього чинним законодавством та моральними принципами обов`язок батька, та здійснювати гідну матеріальну допомогу для утримання та забезпечення належного рівня життя та розвитку їхньому сину, оскільки має постійний дохід, який витрачає на свої потреби. 26.12.2025 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 07.01.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін 03.02.2026. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. 02.02.2026 від представника відповідача надійшов відзив, просить позов задоволити частково. Зазначає, що після винесення судом рішення від 27.10.2022, його матеріальний стан жодним чином не покращився. На даний час він є безробітний, що підтверджується трудовою книжкою, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, жодних доходів немає. Згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на час навчання в розмірі 2000 гривень і ніколи від цього не відмовлявся, оскільки він є його дитиною і зобов`язаний його утримувати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, погодилась на стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання в розмірі 2000 гривень. Представник відповідача зазначає, що позов визнають частково, просять стягувати аліменти в розмірі 2000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Суд встановив, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.10.22 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєтрований 05.05.2006 року виконавчим комітетом Стебницької міської ради Львівської області, актовий запис №25. Стягнувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 червня 2022 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З довідки №912 від 25.11.2025 вбачається, що [PERSON] є студентом денної форми навчання ОПС «Фаховий молодший бакалавр» Комунального закладу Львівської обласної ради «Дрогобицький фаховий коледж нафти і газу», гр.23-Ек-1, ІІІ курс, навчається на платній формі. Термін навчання: 01.09.2023-30.06.2026. Відповідно до Акту №5, який затверджений Головою ОСББ «Богдана» [PERSON] від 02.12.2025, [PERSON] проживає в кв. [ADDRESS] разом з дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , але зареєстровані за іншою адресою. З договору №603 про надання освітніх послуг вбачається, що загальна вартість освітнього послуги за весь строк навчання [PERSON] у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Дрогобицький фаховий коледж нафти і газу» становить 22500 грн. Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Батьки повинні нести витрати на утримання дитини в рівних частинах, тому суд вважає, що розмір аліментів, який слід стягувати з відповідача у твердій грошовій сумі повинен становити половину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Беручи до уваги засаду рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, визначену ч. 1 ст. 141 СК України, відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. А тому, суд вважає правомірним звернення позивача з вимогами про стягнення з відповідача на її користь аліментів на час навчання, з врахуванням вимог розумності та справедливості визначає їх в розмірі 3000 грн. щомісячно, але але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, починаючи з одня подання позову до суду і і до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку, - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: partial