Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

04 серпня 2025 року представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом, сформованим в системі «Електронний суд» 01.08.2025. В обґрунтування позову представник зазначила, що 19.01.2025 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» та [PERSON] за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір «1399310». Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору № 1 загальний розмір наданого кредиту складає 2 500,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 2 500,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. Строк кредиту 60 днів з кінцевим терміном повернення до 19.03.2025 року. 30.12.2024 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» та [PERSON] за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір «66374LP». Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору № 2 загальний розмір наданого кредиту складає 2 000,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 2 000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. Строк кредиту 79 днів з кінцевим терміном повернення до 18.03.2025 року. У зв`язку з невиконанням умов договору у відповідача виникла прострочена заборгованість перед Позивачем по кредитному договору № 1 в розмірі 2 500,00 грн. тіло кредиту та 1 485,00 грн. нараховані проценти. У зв`язку з невиконанням умов договору у відповідача виникла прострочена заборгованість перед Позивачем по кредитному договору № 2 в розмірі 2 000,00 грн. тіло кредиту та 1 280,00 грн. нараховані проценти. Загальна сума заборгованості перед Позивачем складає 7265,00 грн. На підставі викладеного, представник позивача прохала суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 7265,00 грн та судові витрати. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 11.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 30 грудня 2025 року до суду надійшла витребувана інформація. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила у випадку неявки в судове засідання відповідача, проводити розгляд справи у відсутність представника банку та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на адресу реєстрації. Згідно з п. 2 ч. 7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 30 грудня 2024 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 66374LP, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором d33689. Згідно з п.1.2. кредитного договору сума кредиту складає 2000,00 грн. Згідно п. 1.3 строк кредиту 79 днів з кінцевим терміном повернення до 18.03.2025 включно. Відповідно до п.п. 1.4.1., 1.4.2. кредитного договору, базова процентна ставка - 0,50 %, основна процентна ставка 0,99 % в день (а.с.29-36). 19 січня 2025 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 1399310 який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором f34071. Згідно з п.1.2. кредитного договору сума кредиту складає 2500,00 грн. Згідно п. 1.3 строк кредиту 60 днів з кінцевим терміном повернення до 19.03.2025 включно. Відповідно до п.п. 1.4.1., 1.4.2. кредитного договору, базова процентна ставка - 0,99%, основна процентна ставка 0,99 % в день (а.с.99-108). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1. кредитного договору № 66374LP, кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, враховуючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , що емітована банком України. Згідно п. 2.1. кредитного договору № 1399310, кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, враховуючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , що емітована банком України. Кошти у загальній сумі 4500,00 грн було перераховані відповідачу на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується квитанціями до платіжної інструкції (а.с.16-17). На виконання ухвали суду, АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь, відповідно до якої в банку на ім`я [PERSON] було випущено банківську платіжну картку № [NUMBER] , на яку 30.12.2024 було зараховано грошові кошти в сумі 2000,00 грн та 19.01.2025 у розмірі 2500 грн (а.с.93-95). З досліджених доказів судом встановлено, що ТОВ «ФК «АБЕКОР» виконало зобов`язання за кредитними договорами та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договорами. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Як вбачається з Картки обліку Договору надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 66374LP, сума заборгованості [PERSON] становить 3280 грн, а за кредитним договором № 1399310 заборгованість відповідача складає 3985,00 грн (а.с. 23-26). Враховуючи, те що відповідач отримавши кредитні кошти у загальному розмірі 4500,00 грн, зобов`язання з їх повернення, а також сплати відсотків у встановленому договором строк не виконав, отже взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. У частині стягнення в відповідача на користь позивача витрат за відправку документів відповідачу в розмірі 76,00 грн, суд зазначає, що вказана витрати відповідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України не відноситься до витрат, пов`язаних з розглядом справи, у зв`язку з чим стягненню з відповідача не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: approved