Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Вимоги позивача і обставини, що зумовили звернення до суду з позовом Позивач подала до Арбузинського районного суду Миколаївської області позов, яким порушила питання про розірвання шлюбу із відповідачем. Свої вимоги, зокрема, обґрунтувала тим, що 11 квітня 1992 року уклала шлюб із відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Позивач вказала, що спільного життя з відповідачем не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на життя, між ними постійно виникають конфлікти, спільного господарства сторони не ведуть та разом не проживають з 2022 року. Зазначає,що примирення між сторонами не можливе, а тому збереження сім`ї суперечить її інтересам та не відповідає меті сімейного життя. За такого, позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 11 квітня 1992 року відділом ЗАГС Арбузинського райвиконкому Миколаївської області, актовий запис № 23. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2025 року, якою, крім цього, призначене перше судове засідання і визначено строк, у який сторони мають право подати заяви по суті справи. Позиція учасників справи і їх явка до суду Позивач в судове засідання не з`явилась, про його дату, час і місце повідомлялась належно кожного разу. Направила до суду заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності та надала згоду на винесення заочного рішення. Крім того, просила суд не розглядати позовну вимогу щодо залишення їй шлюбного прізвища, а судові витрати у справі покласти на відповідача. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся шляхом вручення судової повістки безпосередньо в суді та шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання, причин свого неприбуття не повідомляв, будь-яких заяв чи то клопотань не направляв. При цьому, відповідач причин своєї неявки до суду не вказував, будь-яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, не направляв, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належно в силу положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування усіх передумов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи свого представника не направив, причин його неявки не вказав, відзив на позов не подав, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені судом фактичні обставини справи і зміст правовідносин із посиланням на докази та застосовані правові норми Тож, суд, перевіривши доводи і обґрунтованість висунутих позивачем вимог, оцінивши надані йому докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши з їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходив із такого. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11 квітня 1992 року слідує, що сторони уклали шлюб 11 квітня 1992 року, який був зареєстрований відділом ЗАГС Арбузинського райвиконкому Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 23. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Стаття ж 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А на підставі ч. 2 ст. 55 СК України чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері, а дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї (ч. 4 ст. 55 СК України). Однак, судом було установлено, що відносини сторін склались таким чином, що позивач і відповідач, як подружжя, не виконують визначених законом обов`язків і відповідного бажання не мають, оскільки проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільно про матеріальне забезпечення сім`ї не дбають і підтримують несприятливі для сім`ї відносини через протилежні погляди на побудову спільного життя, побут та цінності. А це свідчить про те, що сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, внаслідок чого їх шлюб носить виключно формальний характер. На підставі ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зокрема, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (ч. 3 ст. 105 СК України). Та розглядаючи цю справу і з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а так само проаналізувавши інші обставини їх життя, зокрема, що сторони не бажають підтримувати шлюбні стосунки, не виконують відносно один одного притаманні подружжю обов`язки, суд прийшов до висновку, що збереження цього шлюбу суперечить інтересам сторін. А таке дає суду підстави, згідно ч. 2 ст. 112 СК України, постановити рішення про розірвання шлюбу. І, відповідно, задовольнити позов. Щодо розподілу судових витрат Суд, окрім цього, за правилом ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при зверненні із позовом, підлягає стягненню на її користь із відповідача у розмірі 1211, 20 грн. Тому з цих мотивів,

Outcome: approved