Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж (далі Підприємство) звернулося до Шевченківського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги позову Підприємство обґрунтовує тим, що позивач є надавачем послуг з теплопостачання та гарячої води у м. Ізюм. На [PERSON] відкритий абонентський рахунок. Відповідач отримує послуги з теплопостачання. Відповідач своєчасно не вносила оплату за надані послуги, у зв`язку з чим в останньої виникла заборгованість. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, в матеріалах справи наявна заява останнього про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. У судове засідання, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності не надавала, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалася. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 28 січня 2026 року, враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідачів про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані позивачем докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову Підприємства, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для її розгляду, суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Ізюмської міської ради 48 сесії 6 скликання від 31 травня 2013 року остання вирішила визначити виробником та виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 1085 від 19.10.2021 останній вирішив встановити Ізюмському комунальному підприємству теплових мереж тарифи на теплову енергію: Одноставковий тариф на теплову енергію для потреб населення - 1975,94 грн/Гкал (без ПДВ), у тому числі: виробництво теплової енергії - 1617,39 грн/Гкал (без ПДВ); транспортування теплової енергії без урахування витрат на утримання центральних теплових пунктів - 307,79 грн/Гкал (без ПДВ); постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів - 50,75 грн/Гкал (без ПДВ). Одноставковий тариф на теплову енергію для багатоквартирного будинку, обладнаного системою автономного теплопостачання, за адресою: вул. Пролетарська, 2а - 1964,34 грн/Гкал (без ПДВ), у тому числі: виробництво теплової енергії - 1913,59 грн/Гкал (без ПДВ); постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів - 50.75 грн/Гкал (без ПДВ). Двоставковий тариф на теплову енергію для потреб населення : умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію 1061,81 грн/Гкал (без ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - 151872,93 грн/Гкал/год (без ПДВ). Двоставковий тариф на теплову енергію для багатоквартирного будинку, обладнаного системою автономного теплопостачання, за адресою: [ADDRESS] : умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію 850,77 грн/Гкал (без ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - 189708,46 грн/Г кал/год (без ПДВ). Встановити структуру тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання (додатки 1-9). Встановити Ізюмському комунальному підприємству теплових мереж тарифи на послуги з постачання теплової енергії: 3.1 для потреб населення: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії* - 1274,18 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енсргії**- 182247,52 грн/Г кал/год (з ПДВ). Для багатоквартирного будинку, обладнаного системою автономного теплопостачання, за адресою: [ADDRESS] : -умовно-змінна частина двостазкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії* - 1020,92 грн/Г кал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії** - 227650,15 грн/Гкал/год (з ПДВ): плата за спожиту населенням теплову енергію нараховується щомісяця з дати початку до дати закінчення опалювального сезону, який визначається в установленому порядку; *плата нараховується щомісяця протягом календарного року. Встановити Ізюмському комунальному підприємству теплових мереж сезонні тарифи на послуги з постачання теплової енергії як форму двоставкового тарифу, яка застосовується за зверненням споживача: для потреб населення: -умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії* - 1274,18 грн/Г кал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії*** - 364495,04 грн/Г кал/год (з ПДВ). Для багатоквартирного будинку, обладнаного автономного теплопостачання, за адресою: [ADDRESS] : умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії* - 1020,92 грн/Г кал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії*** - 455300,30 грн/Ткал/год (з ПДВ). плата за спожиту населенням теплову енергію, нараховується щомісяця з дати початку до дати закінчення опалювального сезонусякий визначається в установленому порядку; при застосуванні сезонної оплати плата нараховується протягом півріччя з 15 жовтня по 15 квітня незалежно від початку та закінчення опалювального сезонну. Встановити тарифи на теплову енергію. Її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії з 01 жовтня 2021 року до 30 вересня 2022 року. На ім`я [PERSON] відкрито абонентський рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . За даним особовим рахунком наявна заборгованість у розмірі 24 677,41 грн, за період з квітня 2021 року по березень 2025 року. Так, за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зазначає, що відносини, які виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках врегульовані положеннями Закону № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги». Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. За визначенням термінів, наведеним у частині 1 статті 1 Закону № 2189-VIII: 2) виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; 5) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; 6) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; 10) норми споживання комунальних послуг - кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, окрім іншого, споживачі (індивідуальні та колективні) та виконавці комунальних послуг (п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 6 Закону № 2189-VIII). Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2189-VIII передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону № 2189-VIII). Позивач у справі Підприємство, як виконавець комунальних послуг, надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (далі Правила №830), що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до п. 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (далі Правила №830) розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Згідно з п. 45 Правил № 830 індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Згідно з п. 13 Правил № 830 послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. Законом України «Про теплопостачання» визначено, що товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Суд приходить висновку, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Частиною 1 ст. 68 ЖК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд враховує, що Підприємство відкрило відповідачам особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за якою як встановив суд зареєстрована відповідач та надавало останнім послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Відповідач не відмовилася від послуг, які надавало їй Підприємство (докази зворотнього в матеріалах справи відсутні), а тому в неї виник обов`язок сплатити отримані послуги. Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідачів наявна заборгованість у розмірі 24 677,41 грн. За встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову Підприємства як такого, що ґрунтується на вимогах закону. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, окрім іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог Підприємства у повному обсязі, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, що розглядається, суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені судові витрати зі сплати судового збору, стягнувши їх з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved