Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

14.08.2024 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства МТБ Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.09.2019 року між ПАТ МТБ Банк та [PERSON] шляхом підписання заяви про приєднання № 262020000039004/980 до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного обслуговування укладено кредитний договір, за умова якого банк надав позичальнику кредит у розмірі встановленого за номером рахунку № [NUMBER] кредитний ліміт у розмірі 20000,00 грн. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, однак відповідач не виконує свої зобов`язання за договором, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 33680,59 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 20000,00 грн., проценти - 5069,05 грн., комісія - 8611,54 грн., яку банк просить стягнути на свою користь та вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 10.12.2024 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 16.07.2025 року справу прийнято до свого провадження цим складом суду та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї. Відповідно до вимог ст. ст.128, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.09.2019 року між ПАТ МТБ Банк та [PERSON] шляхом підписання заяви про приєднання № 262020000039004/980 до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного обслуговування укладено кредитний договір, за умова якого банк надав позичальнику кредит у розмірі встановленого за номером рахунку № [NUMBER] кредитного ліміту у розмірі 20000,00 грн. Відповідно до умов договору кредит надано на період з 19.09.2019 року по 18.09.2020 року та сплачує банку фіксовано плату за користування санкціонованим овердрафтом у розмірі 3,5%. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, однак відповідач не виконує свої зобов`язання за договором, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 33680,59 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 20000,00 грн., проценти - 5069,05 грн., комісія - 8611,54 грн., яку банк просить стягнути на свою користь та вирішити питання розподілу судових витрат. 20.06.2024 року банком було направлено вимогу [PERSON] про повернення санкціонованого овердрафту, яка була залишена без виконання. На підтвердження вимог позову банк надав копію заяви [PERSON] про приєднання до публічної пропозиції ПАТ МТБ Банк, копію публічної пропозиції ПАТ МТБ Банк на укладання договору, копія договору про надання сканкціонованого овердрафту, виписку по рахунку, вимогу про повернення овердрафту та розрахунок заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналізуючи встановлені обставини справи, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості за договором №262020000039004/980 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 19.09.2019 року, приймаючи до уваги надані докази на підтвердження позовних вимог та факту укладення між сторонами кредитного договору із дотриманням вимог законодавства щодо його змісту та форми, а також встановлено невиконання відповідачем, на відміну від позивача, своїх зобов`язань за кредитним договором, що зумовило виникнення у відповідача кредитної заборгованості у вказаному розмірі, а у позивача права вимагати від відповідача її погашення шляхом здійснення повернення кредиту, враховуючи дотримання позивачем вимог закону для реалізації права на пред`явлення до відповідача вимоги про повернення кредиту і протиправне невиконання останнім такої вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки [PERSON] порушив умови кредитного договору, добровільно в строк не сплачує заборгованість за кредитним договором, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за договором №262020000039004/980 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 19.09.2019 року у розмірі 33680,59 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 20000,00 грн., проценти - 5069,05 грн., комісія - 8611,54 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між учасниками справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved