Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.10.2025 звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. У позовній заяві [PERSON] вказано, що 05 грудня 2022 року Оржицьким районним судом Полтавської області видано судовий наказ у справі № 543/626/22, яким стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, із розрахунку на кожну дитину, починаючи з 26.11.2022 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач вказує, що [INFO] доньці [PERSON] виповнилося вісімнадцять років, і тому стягнення аліментів на повнолітню дитину припиняється. [PERSON] зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та не бере участі у додаткових витратах на дитину. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] просила суд змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 30 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць. Ухвалою суду від 18.11.2025 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що починаючи з 1 листопада 2022 року по січень 2025 року (до досягнення повноліття старшою донькою), відповідачем було сплачено в рахунок аліментів суму понад 210000 грн. З січня 2025 року виконавчою службою стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частки доходів платника аліментів. З січня 2025 року по листопад 2025 року відповідачем було сплачено аліментів на суму понад 118000 грн., що становить понад 10000 грн. на місяць, при цьому, як мінімальний гарантований розмір аліментів станом 01.01.2025 складає 1598 грн. (50 % від 3196 грн. (прожитковий мінімум на дитини віком від 6 до 18 років на місяць з 01.01.2025), так і мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину станом на 01.01.2025 становить 3196 грн. На думку представника відповідача позивачем не надано до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я позивача, які б підтверджували наявність підстав для зміни розміру аліментів у відповідності до ст. 192 СК України. Представник стверджує, що в матеріалах позовної заяви відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що аліменти в розмірі, який сплачує відповідач, з урахуванням частки матері в утриманні їх спільної дочки [PERSON] , є недостатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що відповідач на даний час має дружину та непрацездатну матір, яка постійно хворіє, потребує лікування та перебуває у нього на утриманні. Окрім цього, відповідач постійно хворіє та також потребує постійного лікування, що у свою чергу створює необхідність додаткових витрат. У відповіді на відзив представник позивача вказала, що відповідач не спростував доводи позивача про необхідність зміни розміру аліментів та стягнення щомісячно з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 30 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявивлися, про причини своє неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-5). Встановлено, що згідно судового наказу, який виданий Оржицьким районним судом Полтавської області 05.12.2022 стягнуто аліменти з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] ; дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, із розрахунку на кожну дитину, починаючи з 25.11.2022 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Постановою державного виконавця від 16.01.2023 було відкрито виконавче провадження № 70760307 з примусового виконання вищевказаного судового наказу. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.12.2025, який здійснений начальником Оржицького відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заборгованість [PERSON] , станом на 01.12.2025, становить 17099,04 грн. Відомості про доходи позивача та відповідача, про перебування на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних осіб суду не надані. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд приходить до висновку, що оскільки спільна найстарша дитина позивача та відповідача [PERSON] , на утримання якої було стягнуто аліменти згідно судового наказу від 05.12.2022, досягла повноліття, необхідно змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Такий розмір аліментів необхідний для забезпечення належного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. На переконання суду, наявність у відповідача захворювань і відповідне лікування (а.с. 26-29) не звільняє від обов`язку належним чином утримувати свою дитину. Такі докази приймаються до уваги при визначенні розміру відповідних аліментів. Також суду не надані докази про те, що для матері відповідача, яка також має захворювання (а.с. 31-33), матеріальна допомога відповідача є основним засобом для існування, про те, що вона знаходиться на утриманні відповідача. Суду також не надані докази про розмір коштів, які витрачаються на лікування відповідача та його матері. За ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки, аліменти присуджені за рішенням суду раніше, а позовні вимоги стосуються лише зміни розміру стягуваних аліментів, підстави для стягнення аліментів у зміненій частці від заробітку (доходу) з дня подання відповідного позову до суду відсутні та відсутні підстави для негайного виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/5 частки від його заробітку (доходу) необхідно з дня набрання цим рішенням суду законної сили. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача. Інші доводи учасників справи, враховуючи предмет спору і встановлені фактичні обставини, не є істотними і такими, що потребують детальних відповідей, у розумінні сталої практики Європейського суд з прав людини щодо застосування пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23).

Outcome: partial