Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

25.08.2025 ТОВ «Євро-реконструкція» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, абонентської плати у розмірі 57 949,16 грн, інфляційні втрати в розмірі 10 764,57 грн та 3% річних у розмірі 3 138,32 грн. На обґрунтування позовної заяви зазначив таке. ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для споживачів встановленої зони теплопостачання Дніпровського та Дарницького районів міста Києва. Надання послуг з постачання теплової енергії/централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку [ADDRESS] , у тому числі й до кв. 2, в м. Києві здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ на підставі ліцензії. Право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в період виникнення заборгованості зареєстровано за Відповідачем на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 364 від 30.09.2016 виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриленко Аллою Миколаївною, а відповідно дана особа є Споживачем комунальних послуг, які надаються до квартири та належним відповідачем по справі. Незалежно від дати отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідач набула прав та обов`язків (в тому числі спадкодавця) щодо відчужуваної квартири - з моменту прийняття спадщини. Статтею 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині Таким чином, разом із успадкованим майном у вигляді квартири, відповідач успадкувала заборгованість за надані комунальні послуги до квартири, які виникли у спадкодавця квартири та колишнього її власника. Відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідач своєчасно з січня 2016 року не вносив плату за отримані послуги з постачання теплової енергії, з серпня 2017 року за гаряче водопостачання, з листопада 2021 року за абонентське обслуговування, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.05.2025 року в розмірі 57 949, 16 грн. (теплова енергія 33 315, 85 грн., гаряча вода 22 520, 95 гри., абонентська плата 2 112.36 грн). Інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку ціни вимоги розраховується до 23.02.2022 та становить 10 764, 57 грн. Розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни вимоги нараховується до 23.02.2022 та становить 3 138,32 грн. Ухвалою від 16.10.2025 суд прийняв справу до свого провадження; призначив підготовче засідання на 11.11.2025 о 12.40 год.; установив строки для подання учасниками справи заяв по суті спору; задовольнив клопотання позивача та витребування доказів та витребував у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко Алли Миколаївни належним чином завірену копію свідоцтва про право на спадщину, виданого [PERSON] . 20.10.2025 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. на виконання ухвали від 16.10.2025 у частині витребування доказів до суду надійшла копію свідоцтва про право на спадщину, виданого 30.09.2016 за реєстровим № 364. Відповідачка подала відзив на позовну заяву (документ сформований в системі «Електронний суд» 01.11.2025, зареєстрований судом 03.11.2025 за вх. № 85858/25), у якому зазначила таке. Позивач зазначає, що заборгованість виникла з січня 2016 року. Отже, строк позовної давності за першим порушенням зобов`язання сплив у січні 2019 року, тобто ще до початку дії карантину (з 12.03.2020) та воєнного стану (з 24.02.2022). Відповідно до ст. 257 та 261 ЦК України позовна давність становить три роки з моменту, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. Комунальні послуги є триваючим зобов`язанням, тому перебіг позовної давності починається з моменту першого простроченого платежу. Позивач розділив вимоги за різними видами послуг з метою уникнення наслідків спливу строку позовної давності. Фактично це одне триваюче зобов`язання і строк сплив у січні 2019 року. Карантин та воєнний стан не відновлюють строк, який уже сплив до їх початку. У квартирі за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2018 року по квітень 2019 року було відсутнє гаряче водопостачання у зв`язку з перекриттям стояків, що підтверджується актом ЖЕД від 26.02.2019 та фотооголошенням на будинку із зазначенням дати відновлення гарячого водопостачання. Фактична відсутність послуги тривала саме з жовтня 2018 року, про що ЖЕД надсилав листи до позивача. Також з 01.01.2025 по 25.9.2025 вода була відсутня через аварію по стояку, про зазначену ситуацію ЖЕД також повідомляв позивача листом від 22.01.2025 № 18/210. Позивач не вжив жодних заходів для перерахунку оплати чи усунення порушень. Після проведення ремонту за власний рахунок мешканців 25.09.2025 гаряче водопостачання відновили через декілька днів. Також у квітні 2022 року в квартирі стався прорив рушникосушарки, після ремонту якої аварійною службою пристрій не функціонує. Просить суд: - застосувати наслідки спливу строків позовної давності до заявлених позовних вимог; - врахувати фактичну відсутність надання послуг з гарячого водопостачання за періоди 2018-2019 та 2023-2025 років; - визнати незаконними нарахування інфляційних втрат, 3% річних, штрафів і пені за період відсутності гарячого водопостачання; - розглянути справу за відсутності відповідача. Позивач подав відповідь на відзив (документ сформований в системі «Електронний суд» 07.11.2025, зареєстрований судом за вх. № 88030/25). У відповіді на відзив зазначив таке. 1. Щодо звернення Позивачем з позовною заявою про стягнення заборгованості до суду поза строками позовної давності Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У постанові Верховного Суду від 06.12.2023 по справі №212/10834/21 зроблено наступний правовий висновок: «з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року ». Згідно з ч. 2, 3 ст. 263 ЦК України у разі виникнення обставин для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. З метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 був введений карантин (дата набрання чинності 12.03.2020), дія якого неодноразово продовжувалась відповідними постановами КМ України до 30.06.2023. У постанові Верховного Суду від 07.09.2022 р. у справі №679/1136/21 зазначена наступна правова позиція: «у п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції Закону № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину ». У постанові Верховного Суду від 31.05.2022 р. у справі №926/1812/21 зазначена наступна правова позиція: «Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин, який продовжений до 31.08.2021. 5.21. Тобто строки, визначені ст. ст. 257, 258 ЦК України, були продовжені на час карантину, а тому висновки судів попередніх інстанцій, що на момент звернення позивача з цим позовом, строк позовної давності не закінчився, є правильними». Отже, починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) . Законом України від 15.03.2022 р. №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності, зокрема, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 19, який з-поміж іншого передбачає, що на період дії воєнного і надзвичайного стану продовжуються загальні і спеціальні строки позовної давності встановлені, ст. 257-259 ЦК України. Так, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану . У зв`язку з військовою агресією проти України указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України запроваджено правовий режим воєнного стану з 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалась відповідними указами Президента України. Отже,

Outcome: partial