Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт проживання із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ПКСП «ім. Кірова» с. Великий Яблунець, Великояблунецької сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, що належало спадкодавцю, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай). За життя [PERSON] заповіту не склав, на день смерті в шлюбі не перебував. На день смерті [PERSON] спадкоємцем за законом першої черги, був та є син померлого [PERSON] , який на спадкове майно не претендує. З 1997 року і до дня смерті [PERSON] , заявник постійно проживав та по 15.12.2022 був зареєстрований разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Вони проживали однією сім`єю разом до дня його смерті за вищевказаною адресою, вели спільне господарство, заявник здійснював догляд за ним та провів поховання за власний рахунок. 17 грудня 2025 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Піскуна О.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, приватним нотаріусом заведено спадкову справу щодо спадкового майна та відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між заявником та померлим, а також відсутністю підстав для закликання до спадкоємства за законом. Встановлення факту заявнику необхідно для оформлення спадщини за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 29.12.2025 заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання заявник не з`явилася, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, а також вказав, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що заявлені вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а саме, у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19) зазначено, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах». Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 16.04.2004 виконкомом Великояблунецької сільської ради Ємільчинського району Житомирської області (а.с.4) На день смерті [PERSON] в шлюбі не перебував. З копії Сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0268293 (дата нечитабельна) вбачається, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності приватно-колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Кірова» розміром (нечитабельний) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.21. 21 на звороті). Із копії заяви [PERSON] , посвідченої 05.11.2024 старостою Великояблунецького старостинського округу Ємільчинської селищної ради Житомирської області, зареєстрованої в реєстрі за № 13, вбачається, що після смерті свого батька [PERSON] , він до приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, не звертався, у фактичне управління та володіння спадковим майном не вступив, пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини і вважається таким, що спадщину не прийняв, на спадкове майно не претендує, звертатися до суду для продовження строку для прийняття спадщини не буде та не заперечує проти оформлення спадщини на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно копії довідки Великояблунецького старостинського округу Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 29.08.2024 за № 456 вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті разом з ним та протягом шести місяців після його смерті в цьому ж будинку постійно проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.19). З копії довідки Великояблунецького старостинського округу Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 20.11.2024 за № 553 слідує, гр. [PERSON] , [INFO] , з 1997 року, на день смерті та по 15.12.2022 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , якого він доглядав, вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки, а також провів поховання за власний рахунок (а.с.19 на звороті). Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №906/02-31/241/25 від 17.12.2025, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між заявником та померлим, а також відсутністю підстав для закликання до спадкоємства за законом, приватний нотаріус Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Піскун О.С.,відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ПКСП «ім. Кірова» с. Великий Яблунець, Великояблунецької сільської ради Ємільчинського району Житомирської області (а.с. 23, 23 на звороті, 24). Згідно пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справа про спадкування» - при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною в абз. 2 пункт 2 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 442/1904/20 (провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16». Стаття 1268 ЦК України вказує, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем, на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Факт спільного проживання заявника з померлим не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини, підтверджується поданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, за таких обставин, суд дійшов висновку про те, що поданими заявником доказами доведено, що [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини, з 1997 року до [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем для заявника має значення для оформлення спадщини. Факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини не оспорюється, не спростовується та не ставиться під сумнів. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Ураховуючи подані докази, відсутність даних про наявність спору про право, суд дійшов висновку, що факт проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини є доведеним, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved