Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

10.11.2025 позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем з 08 березня 2022 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач звернулася до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). Позивач наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач здоровий, працездатний, інших неповнолітніх діте не має, отримує сталий дохід, тому має можливість надавати допомогу позивачу. В добровільному порядку спір не вирішено, тому з метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду. Від відповідача відзиву, заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні не надійшло. Позивач у заяві від 02.02.2026 просила розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. У судові засідання 08.12.2025, 06.01.2026 та 02.02.2026 учасники справи не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином (відповідач згідно з положеннями п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання та враховуючи позицію позивача суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене суд згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд виснує наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.03.2022 та є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про шлюб (а. с. 6-7). Відповідно до судового наказу, винесеного Звягельським міськрайонним судом Житомирської області 28.11.2025 у справі № 285/6206/25, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10.11.2025 до досягнення дітьми повноліття (а. с. ). Правовідносини щодо утримання подружжям один одного врегульовані положеннями глави 9 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Вказане право, відповідно до положень ст. 85 СК України, може бути припинено у разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Також право на утримання дружини припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що позивач є матір`ю, з якою проживає спільна дитина сторін, що не заперечувалось відповідачем, тому вона має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років в силу положень ст. 84 СК України. При визначенні розміру аліментів суд аналізує наступні норми права. Відповідно до положень ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Зважаючи на той факт, що відповідач здоровий, працездатний, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд доходить висновку, що відсутні будь-які об`єктивні причини, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дружині, тому суд виснує, що відповідач [PERSON] має можливість надавати допомогу. Виходячи з засад виваженості, розумності і справедливості доцільним вважає визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісячно. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 10.11.2025. Рішення у межах суми платежу за один місяць відповідно до положень ст. 430 ЦПК України слід допустити до негайного виконання. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по сплаті судовому збору слід стягнути з відповідача в дохід держави згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved