Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

[PERSON] , 17.09.2025 звернулась до Миронівського районного суду Київської області із позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дружини, [PERSON] , до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що із відповідачем, [PERSON] , було зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб за актовим записом №741, серії [NUMBER] від 09 травня 2023 року, виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 09.05.2023 (а.с.6). Від шлюбу мають спільну дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначила, що з відповідачем тривалий час разом не проживають. Оскільки, добровільної згоди щодо утримання доньки [PERSON] , не досягнуто, матеріальна допомога є нерегулярною, вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки вона перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною, отримує соціальну виплату по догляду за дитиною, інших джерел доходу не має і, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, не має можливості працювати, донька [PERSON] потребує допомоги на своє утримання, тому, за наведених обставин, [PERSON] вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Вважає, що відповідач у працездатному віці, може надавати допомогу на утримання дитини та має можливість сплачувати аліменти на її утримання, з якою проживає дитина. Позивачка просить стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дружини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму щомісячно, додосягнення донькою [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно з ухвалою суду від 28.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляв, тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки сторони у судове засідання не викликались фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК). Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи, дійшов таких висновків. З матеріалів справи вбачається, що від спільного проживання у сторін народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , актовий запис №42 від 09 квітня 2024 року, виданого Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідач є її батьком, про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.7) Зареєстроване місце проживання позивачки, згідно витягу з реєстру Миронівської територіальної громади № 2024/003508745 від 09.04.2024 за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно довідки, виданої Яхнівським старостинським округом №2 прозивач та донька проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, щодо права дружини на утримання від чоловіка у разі проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років. Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.75 СК України дружина, чоловіки повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Подання суду доказів того, що дружина, яка перебуває в стані вагітності, а також дружина з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини, позивачка та відповідач не вирішили. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.430 ч.1п.1ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому в силу ч.6 ст.141 судові витрати у справі, які складаються з судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved