Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та учасників справи. Заявниця [PERSON] звернулась до Стрийського міськрайонного суду Львівської області із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , в районі бойових дій, під час виконання обов?язків військової служби, пов?язаних із захистом Батьківщини, визначивши дату смерті [PERSON] [INFO] та місце смерті село Кам?янське, Васильківської міс. гр., Васильківського р-н., Запорізької обл. В обґрунтування заявлених вимог стверджує, що є дружиною [PERSON] від 07.05.2015, якого 01.07.2023, відповідно до Наказу N?182, командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) підполковника [PERSON] , було призначено на посаду навідника 2-ї групи спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини [NUMBER] . 07.08.2024, відповідно до Наказу N? 221, командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) підполковника [PERSON] , молодшого сержанта [PERSON] було призначено на посаду бойового медика взводу 4 групи спеціального призначення 2 роти спеціального призначення (копія Витягів з Наказів та військового квитка додаються). 11.03.2025 р., під час виконання бойового завдання, пов?язаного із захистом Батьківщини, молодший сержант [PERSON] загинув. 28.08.2025 за N? 903/1/33.3-52, представником заявника було отримано відмову у проведені державної реєстрації смерті [PERSON] , в якій зазначено, що наданий заявником для підтвердження факту смерті - Акт про настання смерті, не є документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація смерті згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". 3 огляду на те, що військовослужбовець [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання в зоні ведення бойових дій на тимчасово окупованій території України, враховуючи обставини його загибелі, неможливість евакуації тіла загиблого [PERSON] , проведення процедури ідентифікації та, відповідно, отримання заявником документа встановленої форми про смерть [PERSON] , виданого закладом охорони здоров?я або судово-медичною установою, на підставі якої територіальні органи РАЦС здійснюють видачу свідоцтва про смерть, виникла потреба для звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті особи. На підтвердження доводів покликається на Акт про настання смерті N? 2867/1 від 11.03.2025 р., Акт службового розслідування та пояснення військовослужбовців відібраних під час службового розслідування, якими стверджується дата та місце загибелі військовослужбовця - молодшого сержанта [PERSON] , а саме [INFO] , в селі Кам?янське, Васильківської міської гр., Васильківського р-н., Запорізької обл. Встановлення факту смерті за рішенням суду матиме для заявниці юридичне значення, оскільки дозволить провести державну реєстрацію смерті та реалізувати ряд майнових та немайнових прав. Заяви (клопотання) учасників справи, процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 23.12.2025 головуючим суддею в справі визначено суддю Валовін Ю.В. /а.с. 47/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.12.2025 заяву [PERSON] про встановлення факту смерті, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06.01.2026. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 48/. 06.01.2025 протокольною ухвалою в якості заінтересованої особи залучено військову частину [NUMBER] . 26.01.2026 на адресу суду надійшло клопотання військової частини [NUMBER] , яка є правонаступником військової частини [NUMBER] , в якому військова частина просила розгляд справи здійснювати за їхньої відсутності, щодо результатів розгляду покладались на розсуд суду. Протокольною ухвалою суд здійснив заміну заінтересованої особи військової частини [NUMBER] її правонаступником військовою частиною [NUMBER] . Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Васильєв Є.Є. в судовому засіданні вимоги викладені в заяві підтримали в повному обсязі, просили такі задовольнити. Представник заінтересованої особи Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, заяв по суті поданої заяви суду не надав. На адресу суду повернулись повідомлення про вручення поштового відправлення (повісток щодо участі в судових засіданнях 06.01.2026 та 26.01.2026) 06.01.2026 та 13.06.2026, що є належним повідомлення про розгляд справи. За наслідком судового засідання 26.01.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та визначив час його проголошення 04.02.2026 о 10.00 год. Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи наведене, датою ухвалення рішення у справі за заявою [PERSON] про встановлення факту смерті, є дата складення повного судового рішення 04.02.2026, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 09.05.2023 [PERSON] було укладено контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України /а.с. 22-25/. 01.07.2023, відповідно до Наказу N?182, командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) підполковника [PERSON] , солдата [PERSON] було призначено на посаду навідника 2-ї групи спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини [NUMBER] /а.с. 26/. 07.08.2024, відповідно до Наказу N? 221, командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) підполковника [PERSON] , молодшого сержанта [PERSON] було призначено на посаду бойового медика взводу 4 групи спеціального призначення 2 роти спеціального призначення /а.с. 27/. Відповідно до витягу з бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] № 91дск від 11.03.2025, підрозділ несення служби [PERSON] на підставі бойового розпорядження командира [NUMBER] обр ТрО № 1665/936/дск та бойового наказу командира [NUMBER] обСпП№27т від 11.02.2025 виконував необхідні завдання з оборони в межах ввірених районів зосередження підрозділу /а.с. 29/. 11.03.2025, командиром 2-ї роти спеціального призначення військової частини [NUMBER] капітаном [PERSON] , було подано рапорт на ім?я командира військової частини [NUMBER] (зареєстрований за N?2873 від 11.03.2023) про те, що 11.03.2025, виконуючи бойове розпорядження командира [NUMBER] обр ТрО N?1665/93б/дск від 26.01.2026, бойовий наказ командира військової частини [NUMBER] від 11.02.2025, військовослужбовці 2 роти спеціального призначення військової частини [NUMBER] брали безпосередню участь у бойових діях, забезпечували здійснення заходів з національної безпеки та оборони, та відсічі збройної агресії. Здійснюючи зазначені заходи, на позиціях неподалік н.п Кам?янське (Василівської міської громади, Василівського району, Запорізької області) внаслідок вогневого ураження ворожим FPV-дроном 11.03.2025 року, загинув бойовий медик 4 групи спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] /а.с. 28/. Військовою частиною [NUMBER] , як структурним підрозділом Міністерства Оборони України, відповідно до ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства Оборони України N?608 від 21.11.2017 (зі змінами), зареєстрованого в МЮ України 13.12.2017 за N?1503/31371, було проведено додаткове службове розслідування за фактом загибелі бойового медика взводу 4 групи спеціального призначення 2 роти спеціального призначення, молодшого сержанта [PERSON] . Відповідно до витягу з наказу № 235 від 28.07.2025 «Про результати додаткового службового розслідування за фактом загибелі бойового медика взводу 4-ї групи спеціального призначення 2-ї роти спеціального призначення молодшого сержанта [PERSON] », встановлено, що внаслідок удару ворожого FPV дрону о 09:47 11.03.2025 в районі ПВід "МІЛАН" ВОП під час виконання бойового завдання, а саме відбиття штурмових дій противника, стало відомо про отримання не сумісного з життям поранення, що призвело до загибелі, бойового медика взводу 4-ї групи спеціального призначення 2-ї роти спеціального призначення молодшого сержанта [PERSON] . У зв?язку із не можливістю проведення евакуації тіла молодшого сержанта [PERSON] [INFO] , визначити, що місце перебування тіла знаходиться за встановленими координатами. Наказом визначено вважати бойового медика взводу 4-ї групи спеціального призначення 2-ї роти спеціального призначення молодшого сержанта [PERSON] , [INFO] , загиблим [INFO] , при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та пов?язане з захистом Батьківщини /а.с. 37-38/. Визначене в рапорті та Акті службового розслідування місце смерті військовослужбовця [PERSON] - н.п. Кам?янське, Васильківської міської громади, Васильківського району, Запорізької області, є тимчасово окупованою територією України та районом проведення активних бойових дій, згідно Наказу Міністерства розвитку громад та територій України N? 376 від 28.02.2025, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за N? 380/43786, «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Свідками загибелі молодшого сержанта [PERSON] стали: головний сержант 4 групи спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини [NUMBER] - молодший сержант [PERSON] ; сапер 2 групи спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини [NUMBER] - старший солдат [PERSON] . Вказані особи за даним фактом склали Акт настання смерті від 11.03.2025 та надали відповідні пояснення, в яких, зокрема, зазначили, що [PERSON] бойовий медик взводу 4 групи спеціального призначення 2 роти спеціального призначення в/ч [NUMBER] , [INFO] ?янське, Васильківської міської громади, Васильківського району, Запорізької області отримав травми несумісні з життям та загинув на місці, через постійний обстріл та наступ противника, евакуювати тіло загиблого молодшого сержанта було неможливим /а.с. 35-44/. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.05.2015 [PERSON] є дружиною [PERSON] , яка через представника [PERSON] звернулась до Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції з заявою провести державну реєстрацію смерті свого чоловіка. 28.08.2025 представником заявника було отримано лист відмову за № 903/1/33.3-52 у проведені державної реєстрації смерті [PERSON] , в якій зазначено, що наданий заявником для підтвердження факту смерті - Акт про настання смерті, не є документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація смерті згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" /а. с. 45/. Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неможливість заявниці здійснити реєстрацію факту смерті свого чоловіка [PERSON] та реалізувати особисті майнові та немайнові права, що виникають за наслідками такої реєстрації. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України). До таких фактів законодавець у статі 315 ЦПК України відносить: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався. Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 р. № 389-VIII визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання перебування) заявника. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.05.2015 вбачається, що [PERSON] є дружиною [PERSON] . У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Статтею 319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть її чоловіка та для можливості реалізувати свої сімейні, цивільні і соціальні права, пов`язані із смертю чоловіка, зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін. Оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON] [INFO] в зоні ведення бойових дій в районі н.п. Кам?янське, Васильківської міської громади, Васильківського району, Запорізької області під час виконання обов`язків військової служби із забезпечення здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України (Батьківщини), захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, підтверджується наданими стороною заявника доказами. Тому, враховуючи те, що встановлення даного факту необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть її чоловіка, що в результаті дасть можливість скористатися своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, суд вважає, що наявні всі підстави для задоволення заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, таким чином судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved