Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

15 серпня 2025 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на земельну частку (пай), колективного сільськогосподарського підприємства агроспілка «Україна» с.Радківці, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., яка належала померлій [INFO] [PERSON] , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0086991 від 25.02.1997 року, виданого на ім`я « [PERSON] ». [PERSON] звернувся до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на земельну частку (пай) за заповітом від 01 липня 1987 року, однак йому було відмовлено в оформлені спадкових прав на вищезазначене майно, у зв`язку із тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0086991 від 25.02.1997 року виданий на ім`я « [PERSON] » на підставі рішення Старокостянтинівської районної державної адміністрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №417 від 11.03.1997 року, тобто після смерті спадкодавця, а також існування розбіжності в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючому документі та свідоцтві про смерть. Тому, [PERSON] змушений звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 серпня 2025 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено дату підготовчого засідання, також вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2025 року у даній справі було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача - адвокат Кравчук В.М., в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка була повідомлена про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, до суду свого представника не направила, причин неявки суду не повідомила. Заслухавши думку учасників справи, покази свідків, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу в редакції 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Радковецькою сільською радою народних депутатів від 12 серпня 1996 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом від 01.07.1987 року, згідно якого покійна на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не знаходилося із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] . [PERSON] в свою чергу прийняв спадщину та частково оформив її, що підтверджується копією спадкової справи №210/1997 заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 26 червня 1997 року до майна [PERSON] померлої [INFO] . До складу спадщини після смерті [PERSON] , також увійшло право на земельну частку (пай), колективного сільськогосподарського підприємства агроспілка «Україна» с.Радківці, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., яка належала померлій [INFO] [PERSON] , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0086991 від 25.02.1997 року, виданого на ім`я « [PERSON] ». Однак, [PERSON] , державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т. від 26.06.2025 року було відмовлено в оформлені його спадкових прав на вищезгадану земельну ділянку, у зв`язку із тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0086991 від 25.02.1997 року виданий на ім`я « [PERSON] » на підставі рішення Старокостянтинівської районної державної адміністрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №417 від 11.03.1997 року, тобто після смерті спадкодавця, а також існує розбіжність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючому документі та свідоцтві про смерть. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення і земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до роз`яснень, даних у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Судом встановлено, що [PERSON] за життя була членом колективного сільськогосподарського підприємства агроспілка «Україна» та мала право на майновий пай у пайовому фонді майна сільськогосподарського підприємства агроспілки «Україна» с. Радківці Старокостянтинівського району Хмельницької області. 25 лютого 1997 року, після смерті [PERSON] , Старокостянтинівською РДА на ім`я « [PERSON] », на підставі рішення Старокостянтинівської райдержадміністрації від 06.05.1996 року №386-р, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0086991, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією цього сертифікату. Відповідно до листа Радковецького старостинського округу №29-10/167 від 30.12.2026 року, судом встановлено, що згідно записів по господарських книг с.Демківці Радковецького старостинського округу (колишньої Радковецької сільської ради), станом на 06.05.1996 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою Хмельницька обл., Старокостянтинівський р-н., с.Демківці. [PERSON] , станом на 06.05.1996 року, та по теперішній час, на території Радковецького старостинського округу та колишньої Радковецької сільської ради, зареєстрована не була. Дані факти в судовому засіданні підтвердили свідки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які засвідчили, що дійсно знали [PERSON] , були її сусідами, вона працювала в колективному сільськогосподарського підприємства агроспілка «Україна», де видавали земельні частки, і їй в тому ж числі, однак вона не встигла за життя її оформити належним чином. Додатково зазначили, що « [PERSON] » в селі не було, та така людина в колгоспі не працювала. На час розгляду справи в суді вищезазначений сертифікат є чинним і у встановленому законом порядку не скасований. Оскільки право на майновий пай в сільськогосподарського підприємства агроспілка «Україна» [PERSON] набула за життя, тому це право перейшло до його єдиного спадкоємця за заповітом [PERSON] . Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб, а обраний позивачем спосіб захисту права встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на земельну ділянку (пай) є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права на земельну ділянку (пай) в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд

Outcome: approved