Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство «Юнекс Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 15.04.2025 між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 81.27820.0425.1 шляхом акцептування відповідачем публічної пропозиції «Правила (договірні умови) надання споживчих кредитів АТ «Юнекс Банк» в електронній формі, згідно із Законом України «Про електронну комерцію». На виконання умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 6 600,00 грн. із терміном повернення до 15.10.2025 та процентною ставкою 365% річних. Проте, відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо щомісячного повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим станом на 14.11.2025 виникла заборгованість у розмірі 9 702,00 грн., з яких: 6 600,00 грн. - тіло кредиту та 3 102,00 грн. - нараховані проценти. Враховуючи викладене, оскільки відповідач допустила односторонню відмову від виконання зобов`язання, що суперечить ст.ст. 525, 526 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 9 702,00 грн. та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою суду від 22.12.2025 по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників. Вивчивши матеріли справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.04.2025 [PERSON] звернулася до АТ «Юнекс Банк» з анкетою для отримання споживчого кредиту. Підписанням згоди, [PERSON] акцептувала та приєдналась до публічної пропозиції АТ «Юнекс Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Також, погодилась, що анкета разом із публічною пропозицією АТ «Юнекс Банк» та додатками до неї (правилами, умовами, тарифами), становить між нею та банком договір про комплексне банківське обслуговування. Так, 15.04.2025, уклавши кредитний договір між сторонами, [PERSON] отримала грошові кошти на загальні споживчі потреби. Сторонами погоджено суму кредиту 6 600,00 грн. строком на 6 місяців (до 15.10.2025) з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 365 % річних. Комісія за надання кредиту становить 600,00 грн. (разово). Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, в порядку та на умовах відповідно до пунктів 2.8., 2.7, 2.8, 2.9,2.10, 2.12., 3.1, 3.2, 3.3. кредитного договору. Згідно з випискою за особовим рахунком відповідача у період з 15.04.2025 по 14.11.2025 вбачається, що АТ «Юнекс Банк» свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 6 600,00 грн. У зв`язку з порушенням позичальником обумовленого графіку погашення, станом на 14.11.2025 утворилася заборгованість у сумі 9 702,00 грн, з яких: 6 600,00 грн. - тіло кредиту та 3 102,00 грн. - нараховані проценти. Неналежне виконання договору відповідачем підтверджується розрахунком заборгованості, який суд визнає належним доказом. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (в чинній на час виникнення правовідносин редакції) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 6 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки відповідачем не здійснюється належне виконання взятих на себе зобов`язвань за договором, права позивача як кредитора є порушеними, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved