Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Короткий виклад позицій сторін та учасників справи. Позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в особі представника Білоус Д.В., скориставшись системою «Електронний суд», звернувся в Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 1426-8672 від 28.07.2024 у розмірі 100 000,00 грн та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 28.07.2024 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», уклали кредитний договір № 1336-2662. Відповідно до його умов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачу кредит у розмірі 20 000,00 грн строком на 365 днів. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 117 356,00 грн: 20 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 94 356,00 грн заборгованість за процентами; 3 000,00 грн комісія за видачу кредиту. При цьому, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 17 356,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100 000,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] не повну суму заборгованості, а лише її частину в розмірі 100 000,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 20 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 80 000,00 грн. 30.10.2025 представник відповідача Ориник А.Р. подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечив щодо задоволення позову з огляду на наступне. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази отримання відповідачем кредитних коштів, а також відомості, які підтверджують належність їй платіжної картки № [NUMBER] та факт зарахування на неї грошових коштів у сумі 20 000,00 грн від ТОВ «Укр Кредит Фінанс». З урахуванням вищезазначеного, можна зробити висновок про те, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що саме відповідач була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач була ознайомлена з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу [PERSON] . Крім того, представник позивача зазначає, що умови договору щодо розміру денної процентної ставки, який перевищує 1%, є нікчемними відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки суперечать ч. 5 ст. 8 вказаного закону. Також представник відповідача вважає, що нараховані проценти є явно завищені, не відповідають засадам справедливості, добросовісності, розумність, відтак суперечать п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». 04.11.2025 на адресу суду представник позивача Мельник В.С. скерувала додаткові пояснення у справі, в яких повністю заперечила щодо доводів представника позивача, зазначила, що кредитний договір № 1426-8672 від 28.07.2024 укладено в електронній формі та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А3273 відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, в матеріалах справа наявна повна інформація про виконання кредитодавцем свого зобов`язання щодо перерахування кредитних коштів. Щодо розміру денної процентної ставки представник позивач зазначив, що відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» Розділ 4 Прикінцеві та перехідні положення, частина 17 «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Виходячи з цієї норми законодавчо встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5% (з 24.12.2023 по 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5% (з 23.04.2024 по 20.08.2024 включно), тобто лише з 21.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини 4 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» не може перевищувати 1%. Відтак, оскільки кредитний договір укладено 28.07.2024, то станом на 28.07.2024 законодавчо встановлено максимальний розмір денної процентної ставки 1,50%, визначена договором процентна ставка в розмірі 1,379% відповідає вимогам чинного законодавства. Щодо п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» має місце щодо застосування до вимог про нарахування пені, а не до всіх умов Договору. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вбачається, що Товариством не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно наданого розрахунку заборгованості, Товариство здійснює лише нарахування по процентам (згідно п. 4.10. та 10.1. Договору) за користування кредитом в строк договору (згідно п. 4.13. Договору), що погоджений між сторонами. Тобто, з наведеного вбачається, що помилково ототожнювати, що проценти за користування кредитом (правове регулювання яких передбачене відповідно ст. ст.ст. 1048,1056-1 ЦК України), що нараховуються протягом строку договору (п. 4.13 Договору) є неустойкою (пенею) у разі невиконання (порушення, прострочення) зобов`язань боржником за договором. Інших заяв по суті справи, в яких відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Заяви (клопотання) учасників справи. Будь-яких заяв та/чи клопотань від учасників справи, зокрема клопотань про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін або про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, не надходило. Процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2025 головуючим суддею у справі визначено суддю Валовін Ю.В. /а.с. 40/. На виконання вимог ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, суддею вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності відповідача [PERSON] , в результаті чого на запит суду 30.09.2025 із відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання відповідача, відповідно до якої встановлено, що відповідач [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] /а.с. 42/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.10.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. /а.с. 43/. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних, які необхідні для встановлення фактичних обставин справи, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 28 лютого 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 1336-2662 в електронній формі, який підписано відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А3273. Кредитний договір містить реквізити сторін, зокрема ім`я позичальника [PERSON] , її реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані, адресу проживання, номер телефону, електронну пошту, номер платіжного засобу [NUMBER] та електронний підпис одноразовим ідентифікатором [NUMBER] . Відповідно до п. 4.1-4.2 вказаного кредитного договору загальний розмір кредиту за цим договором становить 20 000,00 грн, дата надання кредиту 28.07.2024. Згідно з п. 4.13 строк кредитування становить 365 днів, дата повернення кредиту 27.07.2025. Згідно з п. 4.10 кредитного договору № 1426-8672 від 28.07.2024 стандартна процентна ставка становить: 1,50% за кожен день користування кредитом, застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору; 1,18% за кожен день користування кредитом, застосовується починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору. Згідно з п. 4.16 кредитного договору денна процентна ставка складає 1,379%. З довідки про перерахування суми кредиту вбачається, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на виконання умов кредитного договору № 1426-8672 від 28.07.2024 за допомогою платіжної системи LiqPay перерахувало на платіжну картку № [NUMBER] кредитні кошти у розмірі 20 000,00 грн, платіж № 2495134675 /а.с. 25/. Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» у листі від 22.07.2025 повідомив про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019, у тому числі, по ID платежу 2495134675 на платіжну картку № [NUMBER] за договором № 1426-8672 від 28.07.2024 в сумі 20 000,00 грн. Таким чином, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало зобов`язання за укладеним кредитним договором, надавши відповідачу [PERSON] шляхом безготівкового переказу грошові кошти (кредит) у розмірі, визначеному умовами договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1426-8672 від 28.07.2024, заборгованість позичальника [PERSON] за цим договором становить 117 356,00 грн, з яких: основний борг 20 000,00 грн; нараховані відсотки 94 356,00 грн, комісія 3 000,00 грн. Разом з тим, кредитодавцем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» прийнято рішення про можливість застосування до позичальника [PERSON] програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 17 356,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100 000,00 гривень. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованість, а лише її частину, а саме заборгованість в розмірі 100 000,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 20 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 80 000,00 грн. Розмір спірної заборгованості за кредитним договором № 1336-2662 від 28.07.2024 відповідачем [PERSON] не спростовано, своїх розрахунків відповідач суду не надала. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі. Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закону) якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом 28.07.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1426-8672 в електронній формі, який було підписано з використанням позичальником [PERSON] електронного підпису одноразовим ідентифікатором А3273. Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт або мобільний додаток [PERSON] , підписаний її електронним підписом одноразовим ідентифікатором, то без отримання відповідного ідентифікатора на електронну пошту, яка нею особисто зазначена, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19 (провадження № 61-1602св20); від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21); від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Отже, факт укладення договору підтверджується достатніми та належними доказами, наданими позивачем, які було досліджено судом. Щодо нарахованих процентів судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У постанові від 28 березня 2018 року по справі 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Обмеження щодо розміру денної процентної ставки містяться у Законі України № 1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування». Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно пункту 5 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено, зокрема, частиною 5 такого змісту: максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів 2,5%, протягом наступних 120 днів 1,5%. Однак, перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу 1 цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Таки чином, строк, встановлений в пункті 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлювався для договорів, укладених до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», якщо строк дії договорів продовжувався після набрання чинності Законом. Разом з цим, частиною 4 розділу 11 Прикінцеві та перехідні положення Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом слід привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Таким чином, кредитний договір № 1426-8672 укладений між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] 28.07.2024, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому ТОВ «Укр Кредит Фінанс» мав привести свою діяльність та документи у відповідності з вимогами цього Закону. Однак, судом встановлено, що згідно з п. 4.10 кредитного договору № 1426-8672 від 28.07.2024 стандартна процентна ставка становить: 1,50% за кожен день користування кредитом, застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору; 1,18% за кожен день користування кредитом, застосовується починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору. Згідно з п. 4.16 кредитного договору денна процентна ставка складає 1,379%. Таким чином, перераховані вище пункти кредитного договору № 1426-8672 від 28.07.2024 щодо встановлення денної процентної ставки вище 1% суперечать ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», відтак такі є нікчемними відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом. Оцінка доказів та висновки суду за результатами розгляду справи. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проаналізувавши форму кредитного договору № 1426-8672 від 28.07.2024, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 1426-8672 від 28.07.2024 укладений між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] в електронній формі та відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надав, як і не спростував сам факт укладання такого договору. Таким чином, в суду відсутні сумніви про те, що паспортні дані відповідача були використані третіми особами без його згоди, які були використані для укладення кредитного договору. Судом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в розмірі 20 000,00 грн, однак [PERSON] ( [PERSON] ) допустила порушення умов кредитного договору № 1426-8672 від 28.07.2024, не виконуючи свої зобов`язання, в результаті чого у неї утворилась заборгованість. Водночас, судом встановлено, що умови кредитного договору № 1426-8672 від 28.07.2024 про встановлення денної процентної ставки вище 1% суперечать ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», відтак такі є нікчемними відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому, у порядку, передбаченому положеннями ч. 5 ст. 216 ЦК України, суд застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. За таких обставин підлягає перерахуванню розмір нарахованих позивачем процентів за користування відповідачем кредитними коштами з урахуванням указаних вище приписів, виходячи із максимального розміру денної процентної ставки, що становить 1%, а саме: 20 000,00 грн * 1%*365 днів = 73 000,00 грн. Згідно з розрахунку заборгованості судом встановлено, що нарахування процентів здійснювалося 353 дні з 28.07.2024 по 15.07.2025, таким чином сума нарахованих процентів за вказаний період повинна становити 70 600,00 грн (20 000,00 грн * 1%*353 днів = 70 600,00 грн). Таким чином, враховуючи те, що позивач застосував Програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та списав заборгованість за комісією в розмірі 3 000,00 грн, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 1426-8672 від 28.07.2024 року в розмірі 90 600,00 грн, яка складається з 20 000,00 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту та 70 600,00 грн процентів за користування кредитними коштами. Жодних доказів на спростування розміру заборгованості, як і доказів сплати такого боргу, відповідачем до суду не надано. Таким чином, суд вважає доведеним вказаний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором № 1426-8672 від 28.07.2024 в розмірі 90 600,00 грн. Враховуючи наведене, встановивши вказані вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд приходить до висновку про те, що позов необхідно частково задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1426-8672 від 28.07.2024 у розмірі 90 600,00 грн, яка складається з 20 000,00 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту та 70 600,00 грн процентів за користування кредитними коштами. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. За змістом частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, судові витрати у справі, які полягають у сплаті позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» судового збору в розмірі 2 422,40 грн, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь зазначеного позивача з відповідача [PERSON] пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в сумі 2 194,69 грн (90 600,00 грн * 100% / 100 000,00 грн = 90,6%; 90,6 % * 2 422,40 грн / 100% = 2 194,49 грн).

Outcome: partial