Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом, в якому зазначило, що 25.07.2022 року між ТОВ «Мілоан» як кредитором та [PERSON] позичальником, укладено кредитний договір в електронному вигляді, з визначеним учасниками такого правочину строком користування кредитними коштами, передбаченої до сплати відсоткової ставки та інших платежів. Сторона зауважує, що 02.12.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до боржників, у тому числі, відносно відповідача [PERSON] . З огляду на зміст зобов`язальних положень кредитного договору, від виконання якого позичальник ухиляється, станом на день звернення із позовом виникла заборгованість в сумі 54 585,00 грн., з яких: 13 500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 39 585,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 1500,00 грн. комісія. Посилаючись на вимоги ст.1054 ЦК України, що визначає загальні ознаки кредитних правовідносин, ст. 629 ЦК України щодо обов`язовості виконання договору сторонами, а також звертаючись до вимог ст.ст. 526, 625 ЦК України в розрізі недопущення односторонньої відмови від договору, правових наслідків прострочення виконання зобов`язання, позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості за кредитним договором, відшкодувати судові витрати: з оплати судового збору - 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу 8000,00 грн. Ухвалою суду від 24.11.2025 року по справі відкрите спрощене позовне провадження. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріали справи містять кредитний договір від 25.07.2022 року з визначенням його сторін: ТОВ «Мілоан» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник). За умовами договору ТОВ «Мілоан» як позикодавець надав, а [PERSON] позичальник, отримала грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. шляхом переведення коштів на картковий рахунок. Умовами договору сторони визначили, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 25.07.2022 року і складається з пільгового та поточного періодів (п.1.3 договору). Відповідно до п.1.3.1 договору пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 09.08.2022 року. У відповідності до п.1.3.2 договору поточний період складає 90 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 07.11.2022 року. Положеннями договору визначено, що комісія за надання кредиту становить 1500,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 2250,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 40500,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.3 договору). Відповідно до п.2.3.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У статті 3 Закон Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом надано окрему, а також взаємну оцінку доказам - заявці на отримання кредиту № 7600891 з відтворенням відомостей про особу позичальника, його контактний номер телефону, електрону пошту, місце проживання, ІР адресу, з якої подано заяву; платіжному доручення щодо переказу коштів з призначенням платежу як кредитних коштів; довідці про ідентифікацією з даними про одноразовий ідентифікатор та час його відправлення на телефон позичальнику. Суд звертає увагу, що використані при укладенні договору технічні умови унеможливлювали виконання таких дій без доступу до особистих даних особи та без її волевиявлення. Отже, судом здобуто висновок про виникнення правовідносин, заснованих на договорі кредиту із ТОВ «Мілоан» як первісним кредитором, пов`язане із цим набуття сторонами такого правочину відповідних прав та обов`язків. Судом встановлено, що 02.12.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). За змістом дослідженого судом витягу з реєстру прав вимоги відносно відповідача обліковано заборгованість в сумі 54 585,00 грн., з яких: 13 500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 39 585,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 1500,00 грн. комісія. Верховний Суд неодноразово наводив висновок, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова ВП ВС від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Надаючи оцінку поданим стороною позивача розрахункам заборгованості суд звертає увагу, що нарахування відсотків виконане первісним кредитором як протягом пільгового періоду, так і протягом поточного періоду, з урахуванням погоджених учасниками пролонгацій строку кредитування. Відповідачем не надано доказів на спростування розрахунків заборгованості, в тому числі за відсотками, сумою комісії. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту від 25.07.2022 року в сумі 54 585,00 грн., з яких: 13 500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 39 585,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 1500,00 грн. комісія. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Надаючи оцінку складності справи, ціні позову, фактично вчиненим з боку представника відповідача діям за ознаками дієвої кваліфікованої правничої допомоги у виниклому спорі, суд приходить до висновку про неспівмірність заявленої відповідним учасником суми за наведеними критеріями, вважає необхідним зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн.

Outcome: approved