Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 155 076 грн. 49 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та стягнути судові витрати ( судовий збір за подання позову, витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 12.12.2024 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, а саме у м. Житомирі по проспекту Незалежності сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] та перебував під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Volvo FH, реєстраційний номер [NUMBER] (з напівпричепом Everlast, реєстраційний номер [NUMBER] , який перебував під керуванням [PERSON] . Водій транспортного засобу Volvo FH, реєстраційний номер [NUMBER] . [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» та його вина у ДТП встановлена судом. Відповідно Висновку транспортно-товарознавчої експертизи №3260 від 25.01.2025 року, складеного судовим експертом Землюком В. В., вартість матеріального збитку становить 311 876 грн. 49 коп. Експерт прийшов до висновків, що ремонт вказаного автомобіля є економічно недоцільним. При цьому, утилізаційна (залишкова) вартість в пошкодженому стані автомобіля становить 124 059,74 грн. Цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу Volvo FH, реєстраційний номер [NUMBER] станом на дату ДТП було застраховано в АТ «СГ«ТАС» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №222141310, яка виплатила позивачу 156 800 грн. 00 коп. вартість матеріального збитку (франшиза - 3200), Оскільки вартість матеріального збитку становить 311 876 грн.. 49 коп. та перевищує суму виплаченого страхового відшкодування (156 800грн), тому з відповідача підлягає стягненню різниця у розмірі 155 076 грн. 49 грн. матеріальної шкоди завданої. В обґрунтування завданої моральної шкоди позивач вказав, що після дтп відбулись неочікувані зміни в житті позивача, спричинені самою ДТП та її наслідками, пов`язаними із здійсненням незапланованих матеріальних витрат та часу (звернення до лікувального закладу, оформлення ДТП, проведення оглядів ТЗ, звернення до страхової компанії, вирішення питання щодо зберігання пошкодженого ТЗ тощо) вимушений був проходити призначене лікування (копія виписки додається). Позивач є фізичною особою-підприємцем, підприємницьку діяльність здійснює по всій Україні, а відсутність автомобіля призвело до неможливості належним чином здійснювати свою діяльність, що в свою чергу стало причиною значних матеріальних втрат позивача, дана подія негативно вплинула на зміну звичного способу життя позивача. Перебування автомобіля в неробочому стані та відсутність належної компенсації за фактично знищений автомобіль призводить до тривалих незручностей та додаткових матеріальних затрат для позивача. Вказане також призводить до неабияких душевних страждань та переживань перенесених позивачем. У відзиві на позов представник позивача заперечив щодо заявлених вимог вказавши, що позивач не є власником майна, а довіреність надає право гр.. [PERSON] представляти гр.. [PERSON] , та діяти від його імені, а не самостійно. Згідно матеріалів справи, вартість пошкодженого транспортного засобу складає 124059,74 грн. Відтак, у випадку залишення транспортного засобу позивачу, сума відшкодування має бути зменшена на дану суму. Таким чином, відшкодуванню підлягає лише 31 016,75 грн. Окремо слід звернути увагу на те, що позивачем не надано жодного доказу наявності моральної шкоди та її розміру. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, вказавши, що після ухвалення судового рішення надасть докази та розмір витрат понесених на професійну правничу допомогу. Представник відповідача заперечив щодо заявленого позивачем розміру моральної шкоди, вказав на необхідність у разі задоволення позови,передачі пошкодженого авто відповідачеві. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася, причини неявки не повідомила. Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.12.2024 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Volvo н.з. [NUMBER] з напівпричепом Everlast,н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки Suzuki Grand Vitara, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що не заперечувалося сторонами у справі. Вина [PERSON] у даному ДТП, як вбачається з постанови Богунського районного суду м. Житомира від 23.01.2025 року, яка набрала законної сили, встановлена судом (а.с.18). Перебування [PERSON] у трудових відносинах на момент ДТП з ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» не заперечується відповідачем та підтверджується наказом про прийом на роботу від 26.05.2014 року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із змістом ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 7 Закону України «Про страхування» передбачено види обов`язкового страхування серед яких, зокрема, страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (ст. 9 Закону України «Про страхування»). Як вбачається із полісу № №222141310 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність страхувальника ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» автомобіля Volvo н.з. [NUMBER] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС» на суму 160 000 грн., розмір франшизи 3 200 грн. (а.с.61). Як вказує позивач, позивачу було виплачено страхове відшкодування ПАТ «Страхова Група «ТАС» у розмірі 156 800 грн., що підтверджується випискою та не заперечувалося сторонами. Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Таким чином, згідно висновку судового експерта Землюка В.В. від 25.01.2025 р. за №3260 вбачається, що: ринкова вартість досліджуваного авто Suzuki Grand Vitara, н.з. [NUMBER] станом на 12.12.2024р. 331 470 грн. (а.с.23), вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля станом на 12.12.2024р. 311 876 грн. 49 коп., вартість відновлюваного ремонту станом на 12.12.2024р. 368 380 грн.13 коп. утилізаційна (залишкова) вартість в пошкодженому стані автомобіля станом на 12.12.2024р. 124 059 грн. 74 коп. Таким чином, згідно висновку судового експерта Землюка В.В. від 25.01.2025 р. за №3260 витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Також, слід врахувати зміст п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992р. №6, у якому роз`яснено, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. У позовній заяві позивач погодився передати автомобіль відповідачу після того, як той відшкодує йому повну вартість автомобіля до ДТП за мінусом вже отриманого страхового відшкодування. Правовий висновок, що право на залишки транспортного засобу отримує особа, яка відповідає за завдану шкоду викладено у постанові ВС від 14.06.2023 року у справі № 125/1216/20 (провадження № 14-25цс23). Правову позицію про те, що коли ремонт належного позивачу автомобіля є економічно необґрунтованим, позивач має право на відшкодування повної вартості автомобіля до ДТП з переданням залишків автомобіля відповідачу та відшкодування витрат на евакуацію автомобіля з місця ДТП, викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2019р. у справі № 164/342/17 (провадження № 61-30093св18). Отже, встановивши,що в результаті ДТП позивачу як законному володільцю авто Suzuki Grand Vitara, н.з. [NUMBER] з вини працівника відповідача була заподіяна майнова шкода, та ремонт автомобіля є економічно необґрунтованим, оскільки витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу на момент ДТП, вартість залишків автомобіля експертом визначено, суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 155 076 грн.49 коп. у відшкодування завданої матеріальної шкоди,заподіяної внаслідок ДТП з передачею залишків автомобіля ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» та стягнення витрат здійснених позивачем на проведення транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 7015 грн.52 коп. (а.с.45), Суд не приймає доводи відповідача, що у позивача відсутнє право на звернення до суду про стягнення на його користь завданої матеріальної шкоди, оскільки він не є власником автомобіля марки Suzuki Grand Vitara, н.з. [NUMBER] , з тих підстав, що у момент ДТП вказаний транспортний засіб перебував у законному володінні позивача. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну. (постанова ВС від 14.12.2021 року у справі № 147/66/17, володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної автомобілю, яким керувала особа під час ДТП постанова ВС від 16.11.2022 року у справі № 335/2566/18. В частині стягнення моральної шкоди, суд дійшов до наступного висновку. За ст. 23, ст.1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яке полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням майна. Позивач вказує, що в результаті протиправних дій відповідача було спричинено пошкодження майна позивача, що, безумовно, вплинуло на якість його повсякденно життя, в тому числі за рахунок того, що позивач не міг користуватися автомобілем, , звернення до лікувального закладу, що підтверджується випискою №8193 із медичної карти (а.с.40), був вимушений докладати додаткові зусилля для організації свого життя (оформлення ДТП, проведення оглядів ТЗ, звернення до страхової компанії, вирішення питання щодо зберігання пошкодженого ТЗ). Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Враховує суд при цьому й те, що, хоча до практики Європейського Суду з прав людини, судом й визнано презумпцію моральної шкоди, що полягає у тому, що у разі порушення майнових або немайнових прав середня нормально реагуюча на протиправну щодо неї поведінку, людина відчуває страждання (моральну шкоду), однак зважаючи, що позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди та не надано доказів, якими вона підтверджується, зокрема і доказів про те, що здійснював поїздки та використовував постійно авто у підприємницькій діяльності; у позивача знизились показники на роботі або знизився дохід як фізичної особи-підприємця, тощо, суд приходить до висновку, що у зв`язку з пошкодженням майна яке перебувало у користуванні позивача, така моральна шкода наявна, але її розмір позивачем належними доказами не доведено, у зв`язку з чим, враховуючи, доведеність змін у повсякденному житті позивача, звернення до лікувального закладу, призначене лікування, докладання додаткових зусилля для організації свого життя, в тому числі (оформлення ДТП, проведення оглядів ТЗ, звернення до страхової компанії, вирішення питання щодо зберігання пошкодженого ТЗ), суд стягує з відповідача на користь позивача 20 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди. Відповідно до положень ст.. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача, пропорційно до частини задоволених вимог (88,8%) підлягають стягненню 1 821,07 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial