Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1271-8064 від 13.09.2023 року в сумі 68850 грн. та судові витрати . Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем був укладений договір про відкриття кредитної лінії №1271-8064 від 13.09.2023 року. Даний договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа з наданням позивачу одноразового ідентифікатора А2938 для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит в сумі 15000 грн. зі строком кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, зниженою процентною ставкою -2,50 % в день, стандартної % ставка 3,00 % в день. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. Станом на 10.09.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 141750 грн., з яких: 15000 грн. заборгованість за кредитом, 126750 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими відсотками у сумі 68850 грн. В зв`язку з чим просять стягнути з відповідача 15000 грн. прострочену заборгованість за кредитом та 53850 грн. прострочену заборгованість за нарахованими процентами. 01 грудня 2025 року ухвалою Сарненського районного суду відкрито спрощене провадження по справі без повідомлення сторін. 08 грудня 2025 року від представника відповідача адвоката Шелудько О.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що [PERSON] отримував одноразовий ідентифікатор «А2938» шляхом смс-повідомлення на номер телефону відповідача. З наданих позивачем документів не вбачається встановити наявність волевиявлення відповідача щодо укладення кредитного договору та підписання його електронними підписами, зокрема шляхом використання одноразового ідентифікатора, оскільки відповідні докази відсутні, всі додані до заяви документи складені заявником одноособово. Долучений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та є лише інформаційною довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк (фінансова установа) зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Також зазначає, що позивачем не надано доказів приєднання іідповідача до Правил відкриття кредитної лінії продукту ««CreditKasa»», затверджені Наказом Директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» від 15.06.2023 р. №40-П, зокрема шляхом їх окремого підписання, а тому самі по собі такі Правила не можуть оцінюватись судом як договір приєднання та породжувати передбаченими цими правилами права і обов`язки для Відповідача. Також не надано доказів, що [PERSON] надані кошти за відповідним договором. Квитанція LiqPay, надана позивачем на підтвердження видачі відповідачу кредитних коштів не є належним доказом, оскільки не відображає номер рахунку отримувача, його прізвища, імені та по батькові, РНОКПП особи, отже з`ясувати кому були перераховані кошти неможливо, первинних бухгалтерських документів позивачем надано не було. Отже, позивачем не доведено обставини видачі коштів відповідачу. Крім того, сума яку просить стягнути позивач з відповідача не відповідає умовам договору, а отже є необґрутованою та незаконною, даний кредитний договір містить ознаки нечесної підприємницької діяльності та несправедливі нерозумні умови, що суперечать Закону України «Про захист прав споживачів». Просять в позові відмовити. 12 грудня 2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі відповідно до яких вони просять позов задоволити повністю, додані до позову докази підтверджують укладення відповідачем договору про відкриття кредитної лінії та перерахування на його банківську картку, номер якої був вказана ним особисто, грошових коштів. 20 січня 2025 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення про недоведеність позивачем позовних вимог, а саме про укладення кредитного договору та перерахування відповідачу кредитних коштів. також позивачем було нараховано заборгованість по відсотках, яка значно перевищує тіло кредиту, що не відповідає принципам добросовісності, розумності та справедливості. 28 січня 2026 року ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту. Судом встановлено, що 13 вересня 2023 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1271-8064 шляхом підписання [PERSON] кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А2938 для задоволення особистих потреб позичальника з сумою кредиту - 15000 грн., строком кредитування на 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,5 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Відповідно до п.4.12 Договору сторони визначили строк договору, який дорівнює строку кредитування та становить 300 календарних днів. Також сторонами узгоджено розмір відсоткової ставки, яка підлягає до застосування у випадку не виконання боржником грошового зобов`язання у встановлений термін (14 день) стандартна процентна ставка 3 % за кожен день користування кредитом. Пунктом 10 кредитного договору передбачено умови програми лояльності. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Окрім того, до матеріалів позову позивачем було долучено Правила відкриття кредитної лінії, затверджені наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №40-П від 15.06.2023 року та паспорт споживчого кредиту, які також підписані відповідачем за допомогою Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором А2938. Паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця надати споживачу інформацію, передбачену ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідач [PERSON] підписавши Паспорт споживчого кредиту, підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Згідно даних таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки загальна вартість кредиту становить 150000 гривень, з яких: сума кредиту 15000 гривень; проценти за користування кредитом 135000 гривень . Крім того, відповідно до п.6.9 Позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, однак даним правом [PERSON] не скористався. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про всі умови кредитування, а саме: сукупну вартість кредиту, сплату відсотків та умови повернення кредитних коштів. Вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариством для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем до суду не надані. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався, як і не оскаржував правомірність укладеного договору. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до абз. 2 ч.2 статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 15000 грн, що стверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1271-8064 від 13.09.2023 року, виданою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», з якої вбачається, що 13.09.2023 р здійснено платіж №2365034201 на платіжну картку [NUMBER] , сума платежу 15000 грн. Переказ коштів здійснювався ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за допомогою системи LigPay . Суд зазначає, що переказ коштів був здійснений на рахунок відповідача, який останнім був вказаний під час підписання кредитного договору. Активація відповідачем кредитної картки та користування картковим рахунком свідчить про укладення між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] кредитного договору. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту у ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та подані документи слугують достатніми та допустимими доказами факту виконання банком свого зобов`язання щодо надання кредитних коштів. Вимоги положень діючого законодавства про надання споживачу інформації, необхідної для отримання споживчого кредиту (ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», в даному випадку позивачем були дотримані. Обставин, які б свідчили, що позивач надав відповідачу неправдиву інформацію про розмір процентів та порядок їх сплати, приховав реальну річну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту, судом не встановлено. Також, враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорах, і він має можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів. З огляду на наведене, відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором, не здійснив платежів для погашення існуючої заборгованості на рахунки позивача та доказів зворотнього у суду немає. Відтак, сума тіла кредиту в розмірі 15000 грн. підлягає стягненню в повному обсязі. Заперечуючи проти стягнення процентів за користування кредитом, [PERSON] не надав суду доказів на підтвердження того, що вони були нараховані ТОВ «Укр Кредит Фінанс» з порушенням умов договору, а також на підтвердження того, що він оспорював відповідні умови договору щодо нарахування процентів за користування кредитом з підстав їх несправедливості у судовому порядку. За змістом ст.1048,1054 ЦК України проценти є платою позичальника за користування грошовими коштами кредитодавця і відповідно істотною умовою кредитного договору, без погодження якої обома сторонами кредитний договір не може бути укладений. Розмір та порядок нарахування процентів відповідно до ст.1056-1 ЦК України визначаються сторонами в кредитному договорі за взаємною згодою залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. В даній справі суд вважає, що сторонами в належний спосіб було погоджено розмір процентів за користування кредитом та порядок їх сплати. При цьому, сторонами в договорі (п.2.3, 5.3.1) була погоджена можливість позичальника [PERSON] скористатись програмою лояльності та повністю повернути кредит протягом першого базового період (14 календарних днів до 26.09.2023), сплативши проценти за користування ним за пільгою ставкою -2,5% за кожен день користування на залишок заборгованості за кредитом, а саме в сумі 5250 грн. Однак, як встановлено судом і не спростовано відповідачем, таким правом останній не скористався, у зв`язку з чим проценти нараховувались йому згідно наданого розрахунку заборгованості наступним чином: за період 13.09.2023 року по 26.09.2023 року (включно) нарахування процентів відбувалось за зниженою процентною ставкою - 2,50% що надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. За період 27.09.2023 року по 28.09.2023 року (включно) було застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю, 28.09.2023 року відповідачем було внесено плітіж у розмірі 6150.00 грн., які були враховані на погашення відсотків. За період 29.09.2023 року по 12.10.2023 року (включно) нарахування процентів відбувалось за зниженою процентною ставкою - 2,50% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов Договору. За період 13.10.2023 року по 08.07.2024 року (включно) було застосовано стандартну процентну ставку 3,00%, у зв`язку з простроченою заборгованістю відповідача. Після закінчення строку кредитування нарахування процентів було зупинено, що вбачається із розрахунку заборгованості, а саме у графі «Ставка %» з 09.07.2024 року зазначено 0% . Матеріали справи та встановлені судом обставини не дають підстав вважати, що дії ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» при укладенні кредитного договору суперечили волевиявленню сторін. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором 1271-8064 від 13.09.2023 року, станом на 10.09.2025 року заборгованість [PERSON] складає 141750 грн., з яких: 15000 грн. заборгованість за кредитом, 126750 грн. заборгованість за відсотками. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем спростовано не було тому, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Відповідно до Програми лояльності, яку застосував позивач до відповідача, позичальнику були частково списано заборгованість за відсотками в сумі 72900 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог - слід стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. понесених судових витрат, оплата яких доводиться наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №5019 від 23 жовтня 2025 року.

Outcome: approved