Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

29.12.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Незамай А.Д. звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальній сумі 38 294 грн. 58 к. Позовна заява мотивована тим, що 25.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем був укладений Договір позики № 73512884, відповідно до якого відповідачу на умовах визначених договором було надано кредитні кошти у сумі 8 500 грн. Також 26.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем був укладений Договір позики № 8224053, відповідно до якого відповідачу на умовах визначених договором було надано кредитні кошти у сумі 8 000 грн. Відповідно до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а також відповідно до реєстру боржників № 40 від 23.12.2024 до зазначеного Договору факторингу, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 73512884 від 25.08.2024 щодо стягнення кредитної заборгованості в сумі 15 029 грн. 91 к., з яких 8 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1798 грн. 91 к. - сума заборгованості за відсотками, 4 131 грн. -сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою та 600 грн. - комісія за надання Позики. Також відповідно до договору факторингу № 24042025 від 24.04.2025, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а також відповідно до реєстру боржників від 24.04.2025 до Договору факторингу № 24042025 від 24.04.2025, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 8224053 від 26.08.2024 щодо стягнення кредитної заборгованості в сумі 23 264 грн. 67 к., з яких 4 038 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 4746 грн. 67 к. - сума заборгованості за відсотками, 14 480 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Відповідач добровільно не погашає заборгованість за вищезазначеними договорами. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами № 73512884 від 25.08.2024 та № 8224053 від 26.08.2024 в загальній сумі 38 294 грн. 58 к. Ухвалою суду від 30.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками. Відзив на позовну заяву до суду від відповідача не надходив. Будь-яких інших по суті справи заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики № 73512884 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в розмірі 8 500 грн. Зазначений договір підписано [PERSON] у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідача з використанням одноразового ідентифікатора. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надало [PERSON] грошові кошти в якості кредиту на споживчі цілі в сумі 8 500 грн. Однак відповідач взятих на себе за цим договором зобов`язань належним чином не виконував, грошові кошти та відсотки за їх користування кредитору не повернув, у зв`язку з чим виникла кредитна заборгованість, що підтверджується копією розрахунку заборгованості за договором позики № 73512884. Відповідно до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а також відповідно до реєстру боржників № 40 від 23.12.2024 до зазначеного Договору факторингу, до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 73512884 від 25.08.2024 щодо стягнення кредитної заборгованості в сумі 15 029 грн. 91 к. Відповідно до наданого позивачем розрахунку кредитна заборгованість за Договором позики № 73512884 становить 15 029 грн. 91 к., з яких 8 500 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1 798 грн. 91 к. заборгованість за відсотками, 4 131 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою та 600 грн. комісія за надання Позики. Також судом встановлено, що 26.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 8224053, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 8 000 грн. Договір підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконало, перерахувавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» про успішну транзакцію від 26.08.2024 року. Відповідач зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків не виконав. Відповідно до договору факторингу № 24042025 від 24.04.2025, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», та реєстру боржників від 24.04.2025, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 8224053 від 26.08.2024. Згідно з наданим розрахунком, заборгованість за Договором № 8224053 становить 23 264 грн. 67 к., з яких: 4 038 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4 746 грн. 67 к. заборгованість за відсотками, 14 480 грн. сума заборгованості за пенею та штрафами. Таким чином, загальна сума заборгованості за Договором позики № 73512884 від 25.08.2024 та за Договором позики № 8224053 від 26.08.2024, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 38 294 грн. 58 к. Зазначена сума заборгованості відповідачем не сплачена. З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язань не пояснював. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно до ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». За таких обставин неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступлення права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Саме по собі неотримання повідомлення позичальника про відступлення права вимоги, не припиняє зобов`язань сторін за договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості на користь нового кредитора. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором позики № 73512884 від 25.08.2024 та за Договором позики № 8224053 від 26.08.2024 у загальній сумі 38 294 грн. 58 к. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача. За таких обставин, враховуючи умови кредитних договорів, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути всі понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved