Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

28.05.2025 позивач в інтересах неповнолітнього сина звернулася до суду з вказаним позовом та просила постановити рішення суду, яким визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні відомості до актового запису про народження дитини. Стислий виклад позовної заяви В обґрунтування позову зазначала, що починаючи з 2007 року до 2021 вона із [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народився син [PERSON] , але відомості про батька у свідоцтві про народження було внесено за заявою матері. За життя [PERSON] визнавав своє батьківство щодо сина, приймав участь у його вихованні, піклувався про позивача та сина, забезпечував матеріальні потреби дитини. Через сімейні непорозуміння із 2021 позивач та [PERSON] почали проживати окремо. У зв`язку із повномасштабним вторгненням росії на територію України [PERSON] був мобілізований. Почавши отримувати грошове забезпечення [PERSON] продовжував фінансово підтримувати сина шляхом насилання грошових переказів на картку позивача. У травні 2024 року [PERSON] загинув у зоні бойових дій. З метою забезпечення найкращих інтересів сина [PERSON] , призначення йому пенсії у зв`язку із втратою годувальника та отримання пільг й соціальних гарантій позивач звернулася до суду із вказаним позовом про встановлення факту батьківства померлого щодо сина. Заяви, клопотання учасників справи. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позов не подавали. Представник Міністерства оборони України у поясненнях від 23.06.2025 наголосив, що відповідно до положень Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, тому основним доказом у справах зазначеної категорії є висновок судово-генетичної чи судово-імунологічної експертизи. Просив судове засідання провести без його участі та прийняти законне і обґрунтоване рішення (а. с. 54-57). Інших заяв, клопотань від учасників справи не надійшло. Процесуальні дії у справі 03.06.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.06.2025 задоволено клопотання представника позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи з метою вирішення питання, чи є [PERSON] , 1980 року народження, біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є позивач [PERSON] . Ухвалою суду від 30.07.2025 задоволено клопотання експерта щодо забезпечення явки позивача та дитини для відбору зразків букального епітелію до Житомирського НДЕКЦ МВС України. Ухвалою суду від 25.09.2025 у зв`язку із неможливостю проведення експертизи експертами Житомирського НДЕКЦ МВС України задоволено клопотання представника позивача про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи експертами Державної спеціалізованої установи Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи. Після надходження висновку експерта справа призначена до судового розгляду на 26.01.2026. У судовому засіданні позивач та її представник вимоги позовної заяви підтримали, просили задовольнити з підстав, у ній зазначених. Відповідачі та представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , хрещена матір [PERSON] , повідомила, що до неї у 2010 році звернувся покійний [PERSON] та запросив стати хрещеною матір`ю сина, на що вона погодилася. До того часу [PERSON] та [PERSON] не знала. Її чоловік працював разом із [PERSON] на кар`єрі, тому він звернувся до їх сім`ї із такою пропозицією. Що у документах [PERSON] не значиться як батько [PERSON] вона не знала. [PERSON] з [PERSON] жили як звичайне подружжя. Вона щороку була у [PERSON] на день народження. [PERSON] ставився до хлопчика як батько. Останнім часом на днях народження у [PERSON] його не було. Вона так зрозуміла, що [PERSON] з ним стала проживати окремо, припускає, що [PERSON] мав проблеми із алкоголем. Допитана у якості свідка [PERSON] , сусідка позивача, повідомила, що із [PERSON] проживає через стіну, по-сусідству у [ADDRESS] . [PERSON] з [PERSON] жили разом довго, можливо і років 10. Народився син [PERSON] . Вони виховували його. За пару років до війни [PERSON] з [PERSON] розійшлися, а потім він був мобілізований до лав Збройних Сил України. [PERSON] вів себе як батько дитини. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, суд виснує наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом [INFO] народився [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Актовий запис про народження № 33 від 03.09.2010 року, складений у виконавчому комітеті Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області (а. с. 7). Відповідно до Витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про батька неповнолітнього [PERSON] у його свідоцтві про народження були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме: за заявою матері (а. с. 14). Згідно із довідкою Порцелянівського ліцею Баранівської міської ради від 22.04.2025 [PERSON] навчається у 8-А класі ліцею. [PERSON] представлявся як батько дитини та за період навчання сина з 2017 до 2021 брав активну участь у житті свого сина. Він регулярно підтримував зв`язок із школою, цікавився успішністю сина, спілкувався з вчителями, відвідував батьківські збори. Також неодноразово приводив та забирав дитину зі школи (а. с. 8). Відповідно до довідки Порцелянівського старостинського округу Баранівської міської ради від 24.04.2025 [PERSON] , [INFO] . проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9). Згідно із випискою про рух коштів за рахунком позивача [PERSON] за період з 01.05.2023 до 01.06.2024 остання на постійній основі отримувала грошові перекази від [PERSON] (а. с. 15). Також долучені сімейні фото батьків [PERSON] (відповідачів) разом із [PERSON] та сам [PERSON] з хлопчиком під час дозвілля (а. с. 16). З повідомлення Державної спеціалізованої установи Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи від 16.05.2025 вбачається, що біологічні зразки загиблого [PERSON] , [INFO] зберігаються у архіві лабораторії ДСУ Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи (а. с. 13). Відповідно до висновку експерта № 356-МГ встановлено, що загиблий [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999 % (а. с. 135-141). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України (далі - СК України) права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, то згідно з положеннями ч. 2 ст. 125 СК України походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Статтею 128 СК України встановлено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Також відповідно до положень ст. 130 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Таким чином, Сімейний кодекс України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у зазначеній категорії справ. Доказами можуть бути будь-які фактичні дані, які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані щодо спільного проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства у судовому порядку є висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи (Постанови ВС від 09.04.2025 у справі № 939/335/23, від 20.09.2024 у справі № 183/2690/21, від 26.04.2023 у справі № 199/3284/19). У рішенні Європейського суду з прав людини від 29.04.2019 у справі Міфсуд проти Мальти зазначено, що ДНК-тест це науковий метод для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства. Європейськи суд з прав людини у рішеннях наголошує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами з метою підтвердити або спростувати факт батьківства. Позивачем доведено як факт спільного проживання із покійним, так і спільну участь у вихованні та утриманні неповнолітнього сина, визнання покійним [PERSON] свого батьківства на широкий загал, що у повній мірі підтверджується як письмовими доказами: довідками старости за місцем проживання позивача, ліцею за місцем навчання неповнолітнього, випискою про рух коштів із рахунку позивача, так і показаннями свідків, які були безпосередньо допитані у судовому засіданні. Також позивачем надано висновок судової молекулярно-генетичної експертизи, яка у категоричній формі доводить факт походження дитини [PERSON] від [PERSON] . За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання батьківства покійного [PERSON] щодо дитини [PERSON] . Також відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Тому ґрунтуються на положеннях закону вимоги [PERSON] про внесення відповідних змін до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Відтак встановлені підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог, тому підлягають стягненню із відповідачів у дольовому порядку на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (а. с. 1, 158). На підставі викладеного та

Outcome: approved