Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом та просило ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №3238636 від 23.11.2020 у розмірі 49200 грн, що складається з 15000 грн - тіло кредиту, 34200 грн - відсотки, а також судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 23.11.2020 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] уклали кредитний договір № 3238636 за умовами якого фінансова установа зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти у сумі 15000 грн, а позичальник зобов`язаний повернути надані кошти кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі, визначені договором. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за умовами договору виконало та надало відповідачу кредитні кошти, однак в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданого йому кредиту. 26.08.2021 було укладено договір №26082021 відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3238636. 23.05.2024 було укладено договір №23/05/24 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3238636. Таким чином, за вказаними договорами факторингу до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному кредитному договору. Оскільки позичальник не виконав свої зобов`язання добровільно, товариство звернулося до суду за захистом своїх прав. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, в позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог та пояснив, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Крім того, фінансовою установою нараховано відсотки за користування кредитним договором понад 30 днів, в той час як строк дії договору становить 30 днів, а відповідачем не було вжито заходів щодо продовження строку дії кредитного договору. Просив врахувати те, що відповідач є учасником бойових дій, брав участь у бойових заходах у період з 2016 року по 2018 рік та повторно був мобілізований у 2023 році до Збройних Сил України. Був важко поранений, проходив реабілітацію та лікування, а тому не мав змоги користуватися мобільним зв`язком, слідкувати за банківськими операціями, здійснювати платежі, отримувати повідомлення кредиторів. Надав суду копію військового квитка серії [NUMBER] від 13.04.2004 та просив долучити її до матеріалів справи. Вважає заявлені вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 16 000 грн завищеними та неспівмірними. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 24.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 22.12.2025, яке відкладено на 12.01.2026 за клопотанням представника відповідача. 12.01.2026 судове засідання відкладено на 28.01.2026 у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні суду. 27.01.2026 представник відповідача подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів: довідки військової частини [NUMBER] №7 від 17.02.2021; копії витягу з наказу командира оперативно-тактичного угрупування « [INFO] » №338 від 29.11.2016; копії посвідчення серії [NUMBER] та серії [NUMBER] ; копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого №16022; копію протоколу операції від 09.08.2023, №1327 від 07.08.2023; копію комп`ютерної томографії №5893 від 06.08.2023; копії довідки військової частини [NUMBER] №4769 від 19.09.2023, №1623/убд від 20.11.2023; копії перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №5655/746; копії виписки медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3522, №15630; копії результату огляду хірурга на ВЛК від 27.12.2023; копії довідки КНП «Обласний медичний центр вертебрології і реабілітації» Житомирської обласної ради від 24.10.2023. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 23.11.2020 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] уклали кредитний договір № 3238636. Договір підписаний електронним підписом позичальника М518885 23.11.2020 15:02:49, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить п. 10 договору - реквізити та підписи сторін. Відповідно до п. 1.1-1.5 кредитного договору сторони погодили, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ITC товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ITC товариства. На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту 15000 грн, на строк 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90%, знижена процентна ставка - 1,43%. Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало умови договору та надало відповідачу грошові кошти за договором в сумі 15000 грн, а останній їх отримав, що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції №18589-1327-142294368 від 23.11.2020. Згідно з п. 4.1 кредитного договору, строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п. 1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.п. 4.2.-4.5 договору. Пунктами 4.2 - 4.5 кредитного договору передбачено, що споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 договору. Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із способів: перед здійсненням платежу здійснити в особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в особистому кабінетів Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку товариства info@creditplus.ua (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Частково погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений споживачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом. Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті зазначені в договорі. У випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в п. 4.3. договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою. 26.08.2021 було укладено договір №26082021, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3238636. 23.05.2024 було укладено договір №23/05/24, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3238636. Таким чином, за вказаними договорами факторингу до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному кредитному договору. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і становить 15000 грн - тіло кредиту та 34200 грн - нараховані проценти, а всього - 49200 грн. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору №3238636 від 23.11.2020, паспортом споживчого кредиту; копіями договору факторингу №26082021 від 26.08.2021, №23/05/24 від 23.05.2024 з реєстрами боржників; розрахунками заборгованості за договором; копією квитанції до платіжної інструкції №18589-1327-142294368 від 23.11.2020 та іншими матеріалами справи. 4. Застосовані норми права. За змістом ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 5. Оцінка суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договорами факторингу. В той же час суд вважає, що відбулося неправильне нарахування відсотків за користування грошовими коштами за кредитним договором №3238636 від 23.11.2020. Згідно з п. 4.1 кредитного договору, строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п. 1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.п. 4.2.-4.5 договору. Строк дії кредитного договору становить 30 днів (п. 4 договору). Пунктами 4.2 - 4.5 кредитного договору передбачено, що споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 договору. Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із способів: перед здійсненням платежу здійснити в особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в особистому кабінетів Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку товариства info@creditplus.ua (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Частково погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений споживачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом. Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті зазначені в договорі. У випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в п. 4.3. договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою. Розмір стандартної процентної ставки становить 1,9% на день від суми кредиту (п.п. 1.5.2 кредитного договору). Так, як слідує з наданого суду розрахунку заборгованість за кредитним договором №3238636 від 23.11.2020 становить 49200 грн (15000 грн по кредиту, 34200 грн по відсотках). [PERSON] 17.12.2020 здійснив оплату на рахунок ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5343,75 грн. В зв`язку з чим, відповідно до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 21.01.2021) зі стандартною процентною ставкою 1,90% в день. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Отже, суд дійшов висновку, що за кредитним договором №3238636 від 23.11.2020 проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 60 днів, тобто з урахуванням терміну, на який були надані кредитні кошти - 30 днів та пролонгації (30 днів). В матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] ініціював повторну пролонгацію, тобто у ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відсутні підстави для продовження нарахування відсотків після 21.01.2021. А тому розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором з врахуванням умов договору щодо розміру стандартної процентної ставки за користування коштами, яка застосовується під час пролонгації становить 9975 грн (15000/100х1,9%х35). Щодо твердження представника відповідача про те, що відповідач звільнений від сплати на користь позивача заборгованості за процентами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (в редакції від 24.10.2020 року) - військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. З копії військового квитка серії [NUMBER] від 13.04.2004 видно, що [PERSON] був призваний на військову службу за контрактом у військову частину [NUMBER] з 28.07.2016 на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] №229 від 28.07.2016. На підставі наказу командира військової частини [NUMBER] №238 від 28.07.2019 [PERSON] був звільнений з військової служби 28.07.2019. Повторно [PERSON] був мобілізований до Збройних Сил України лише у 2023 році. Оскільки відсотки за користування кредитними коштами за кредитним договором №3238636 від 23.11.2020 були нараховані в період з 23.11.2020 по 21.01.2021, суд дійшов висновку що [PERSON] не звільнений від сплати нарахованих процентів на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», так як останній в даний період не проходив військову службу та не був наділений статусом військовослужбовця. Доводи представника відповідача про те, що вищезазначений кредитний договір не був укладений відповідачем суд відхиляє, оскільки копією квитанції до платіжної інструкції №18589-1327-142294368 від 23.11.2020 підтверджується, що на виконання умов договору кредитні кошти [PERSON] перераховані. Перебування на стаціонарному лікуванні не унеможливлює укладення договору в електронній формі. Також, доводи представника відповідача про те, що позивач не набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договорами факторингу суд відхиляє. Так, на підтвердження переходу права вимоги позивач долучив до матеріалів справи договір факторингу №26082021 від 26.08.2021, невід`ємними частинами якого є акт прийому-передачі реєстру боржників від 26.08.2021 та витяг з реєстру боржників до договору факторингу від 26.08.2021, а також договір факторингу №23/05/24 від 23.05.2024, невід`ємними частинами якого є акт прийому-передачі реєстру боржників від 23.05.2024 та витяг з реєстру боржників до договору факторингу від 23.05.2024. Вказані документи підтверджують перехід права вимоги за кредитними договорами до позивача, а тому доводи відповідача в цій частині є безпідставними. 6. Розподіл судових витрат. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, ціна позову 49200 грн, позов задоволено на суму 24975 грн, тобто на 50,8%, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1230,57 грн судового збору (2422,40/100х50,8). Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов таких висновків. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначила про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 16000 грн, на підтвердження понесення яких долучила до позовної заяви копію договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги №1105 від 01.09.2025, витяг з Акта №19 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025. Судом встановлено, що 02.07.2024 року між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024. Згідно із заявкою про отримання правової допомоги від 01.09.2025, яка підписана сторонами, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» погодили надання послуг, наданих АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», в т.ч. - надання усної консультації, вартість якої складає 4000 грн; підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості та підготовка для подання до суду, вартість якої складає 12000 грн. Однак при визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17). Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними. Як вбачається із витягу з акта №19 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 послуги, які надавалися адвокатом складаються, зокрема з складання позовної заяви, надання усної консультації. Усна консультація з вивченням документів на суму 4000 грн охоплюється послугою складення позовної заяви, тому не може вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом. Розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній малозначній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням заперечень відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу становлять 5000 грн, які слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial