Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що Ріпкинською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області 14.03.2025 складено відповідний актовий запис № 95 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить частка у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; частка у праві власності на земельну ділянку під вищезазначеним будинком площею 0,25 га, кадастровий номер 7424483000:01:001:0134. З метою отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно позивач 26.09.2025 звернулася до нотаріуса. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 133/02-31 від 26.09.2025 приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Моклигіною О.С. було відмовлено позивачці у видачі їй свідоцтв про право на спадщину після [PERSON] на вищезазначене майно в зв?язку з тим, що воно перебуває у спільній сумісній власності, а частка померлого у спільному майні не визначена. Вказане, на думку позивача, свідчить, що вона позбавлена можливості іншим шляхом, окрім звернення до суду, довести своє право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду з відповідним позовом. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.12.2025. 24.11.2025 від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.02.2026. 24.12.2025 від Ріпкинської селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, та відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. 27.01.2026 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позивач, відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. За правилом частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.12.2020 житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , перебуває у спільній (сумісній) власності в рівних долях у: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 249750415 земельна ділянка площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (спільна сумісна власність). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 249750512 земельна ділянка площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (спільна сумісна власність). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 249750455 земельна ділянка площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (спільна сумісна власність). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 249750485 земельна ділянка площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (спільна сумісна власність). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Моклигіною О.С. було заведено спадкову справу № 23/2025 до майна померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі № 81011144 від 01.05.2025. Спадщину після [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 133/02-31 від 26.09.2025 приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Моклигіною О.С. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину після [PERSON] у зв?язку з тим, що майно перебуває у спільній сумісній власності, а частка померлого у спільному майні не визначена. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування з законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з частинами 3, 4 статті 3 вказаного закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Згідно з абзацом 3 пункту 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. Оскільки житловий будинок перебував у спільній сумісній власності чотирьох осіб, частки співвласників є рівними. Таким чином, [PERSON] на праві власності належала 1/4 частка житлового будинку, яка з моменту його смерті увійшла до складу спадщини. З огляду на перебування земельної ділянки у спільній сумісній власності співвласників житлового будинку, частка спадкодавця у праві власності на земельну ділянку є рівною часткам інших співвласників і становить 1/4, що підлягає переходу до спадкоємця. Факт прийняття спадщини позивачем підтверджений матеріалами справи, інших осіб, які б заявляли права на спадкове майно або заперечували проти вимог позивача, не встановлено. Відсутність можливості оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку зумовлена виключно тим, що частка померлого співвласника не була визначена за життя, а не відсутністю у нього права власності на спірне майно. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved