Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Менська державна нотаріальна контора, в якому просять суд визнати: за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в тому числі: на 1/3 частку зазначеного будинку з господарськими будівлями та спорудами як за членом колишнього колгоспного двору; на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, як спадкове майно за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; за [PERSON] право власності на 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору. Свої позовні вимоги мотивують тим, що після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняв спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно. Також позивачі зазначають, що мають право на 1/3 частину будинку кожному, як колишні члени колгоспного двору, адже відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Ухвалою суду від 28.11.2025 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Від відповідача, до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Холминська селищна рада не заперечує проти задоволення позовних вимог. Отже, відповідач визнав позовні вимоги позивачів. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачі та представник позивачів в судове засідання не з`явились, в позові просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у заяві просив розглянути справу без участі представника Холминської селищної ради. Третя особа у підготовче засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про розгляд справи. Неявка в судове засідання третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в с-ще Холми, Корюківського району, Чернігівської області, що підтверджується паспортом серії [NUMBER] , виданого 19.12.2000 Корюківським РВ УМВС в Чернігівській області. [PERSON] , народилась [INFO] в с. Жукля, Корюківського району, Чернігівської області, що підтверджується паспортом серії [NUMBER] , виданого 19.12.2000 Корюківським РВ УМВС в Чернігівській області. Мати позивача [PERSON] [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 31.03.2025 Корюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 115. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] ; частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] та інше майно. На підставі заяви [PERSON] державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрикей К.І. заведено спадкову справу №549/2025 до майна померлої [PERSON] . Спадкоємцем першої черги за законом після смерті померлої є [PERSON] . Державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрикей К.І., винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дії №1471/02-31 від 09.10.2025, обґрунтовану тим, що спадкоємцем надано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , в якому зазначено головою колгоспного двору [PERSON] . Згідно довідки №505, наданої виконавчим комітетом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області від 13.05.2025, в спадковому будинку станом на 15.04.1991 разом з головою колгоспного двору [PERSON] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . Однак, в правовстановлюючому документі вказано, що житловий будинок належить колгоспному двору, при цьому зазначено лише голову колгоспного двору (після смерті якого і відкривається спадщина), інформація про інших членів двору відсутня, то видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , на підставі такого правовстановлюючого документу не вбачається за можливе, оскільки невідома частка померлої у майні колгоспного двору. Батьками позивача [PERSON] є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджуються повторним свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 25.01.1983, актовий запис № 38. З свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 06.11.1966 виданого Жуклянською сільською радою депутатів трудящих вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис № 5. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10.10.1987, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] видане 10.10.1987 Жуклянською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, актовий запис № 7, після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок видане на підставі рішення виконкому Хотинської селищної ради 12.02.1982, [PERSON] є головою колгоспного двору розташованому в [ADDRESS] . Даний будинок зареєстрований 12.02.1982 Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності та записаний в реєстрову книгу №8 за реєстровим №1109. Згідно технічної документації, виготовленої Комунальним підприємством «Рампа» житловий будинок [ADDRESS] складається з житлового будинку А-1, веранди а-1, сараю Б -1, погребу В-1, рік побудови - 1975. Вказаний об`єкт нерухомості внесено до Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Реєстраційний номер ТІ01:3721-0488-0272-2871. Станом на 15.04.1991 рік в житловому будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] [INFO] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Хотинської селищної ради Корюківського району Чернігівської області №505 від 13.05.2025. Згідно листа №04-03/1070 від 13.11.2025 Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області зазначено, що книги погосподарського обліку смт. Холми за 1991- 1995 роки відсутні. Саме тому довідку про статус господарства та витяг з погосподарської книги із зазначенням всіх зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS] надати не можливо. Рішенням позачергової 53 сесії шостого скликання Холминської селищної рада Корюківського району Чернігівської області від 23 жовтня 2015 року «Про перейменування назв вулиць та провулків на території Холминської селищної рада» перейменовано « [ADDRESS] ». Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 09.10.2025, зареєстрованих в реєстрі за №2361, 2363 та №2365, позивач [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] , прийняв спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 2,0114 га, яка знаходиться за адресою: Ходминська селищна рада, Корюківський район, Чернігівська область, наданої для ведення особистого селянського господарства належної спадкодавиці на підставі рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 24.01.2017, справа №736/44/17, кадастровий номер 7422455000:05:026:0008, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.05.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1555774074224; з земельної ділянки площею 0,1362 га, яка знаходиться за адресою: Холминська селищна рада, Корюківський район, Чернігівська область, наданої для ведення особистого селянського господарства, належної спадкодавиці на підставі рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 24.01.2017, справа №736/44/17, кадастровий номер 7422455000:05:066:0077, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.05.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1555785974224; з земельної ділянки площею 0,3817 га, яка знаходиться за адресою: Холминська селищна рада Корюківський район, Чернігівська область, наданої для ведення особистого селянського господарства належної спадкодавиці на підставі рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 24.01.2017, справа №736/44/17, кадастровий номер 7422455000:05:089:0072, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.05.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1560515674224. З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №447006319, №447014801 та №447019535 сформованих 09.10.2025 державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Петрикей К.І., вбачається, що [PERSON] є власником: земельної ділянки кадастровий номер 7422455000:05:026:0008, площею 2,0114 га на підставі свідоцтва про право на спадщину №2361; земельної ділянки кадастровий номер 7422455000:05:066:0077, площею 0,1362 га на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2363 та земельної ділянки кадастровий номер 7422455000:05:089:0072, площею 0,3817 га на підставі свідоцтва про право на спадщину №2365 виданих 09.10.2025 державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Петрикей К.І. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.2025, зареєстрованого в реєстрі за №2367, позивач [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] , прийняв спадщину, яка складається з 1/3 (однієї третьої) частки у праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, видане виконавчим комітетом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області 05.02.1988, на підставі рішення Холминської селищної ради №05 від 21.01.1988, зареєстрованого Новгород-Сіверським міжміським бюром технічної інвентаризації 05.02.1988 за №275 в реєстрову книгу №2, що належало [PERSON] , чоловіку спадкодавця, який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.06.2025, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3158910574020. Згідно довідки Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» будинок у [ADDRESS] , має такі характеристики: житловий будинок А-1 дерев`яний 100% готовності 30% зносу, загальною площею 93,2 м. кВ., житловою 47,4 м.кв., веранда а-1 дощата 100% готовності 30% зносу. З надвірних будівель сарай дерев`яний Б-1, погріб цегляний В-1. Загальною вартістю 130795,00 грн. Згідно даних Корюківського РБТІ станом на 31.12.2012 власність зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. Право власності на 1/3 частку у праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд підлягає державній реєстрації. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №447032646 сформованого 09.10.2025 державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Петрикей К.І., вбачається, що [PERSON] є власником 1/3 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину №2367 виданого 09.10.2025 державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Петрикей К.І. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із наступного. Віповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Як зазначено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР). Враховуючи наведене, оскільки станом на 15.04.1991 в житловому будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] разом з головою колгоспного двору [PERSON] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] , суд виходить із рівності частко у праві сумісної власності членів колгоспного двору, а тому вказаним особам цей колгоспний двір належить по 1/3 частині кожному. З огляду на наведене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визнання за кожним з них права власності на 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , як за членами колишнього колгоспного двору. Щодо позовних вимог про визнання за [PERSON] права влдасності на 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за [PERSON] , то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. [PERSON] належним чином прийняв спадщину за [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадщини входить зокрема 1/3 частина будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] , право власності на який не було зареєстровано відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що позивач вважається таким, що прийняв спадщину за [PERSON] , інші спадкоємці відсутні, однак за умови відсутності реєстрації права власності на будинок відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», але за умови визнання державою речових прав, які були зареєстровані в порядку до набрання чинності вказаним законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на 1/3 частину житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, позивачам необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору в розмірі по 605,60 грн. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачами. Враховуючи викладене,

Outcome: approved