Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

У вересні 2025 року представник АТ «ТАСКОМБАНК» Гнип В.В. через систему «Електронний суд» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, та з урахуванням уточнених позовних вимог просять суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №9995682227 від 18.10.2021 року, станом на 01.07.2025 року у розмірі 60745,59 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.10.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №9995682227. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 28700 гривень; строк користування 24 місяців; річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту. Відповідно до п. 5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (далі за текстом Умови отримання кредитів) та п. 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. Кредит Відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі (п.1.4. Кредитного договору), отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. 17.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК`було укладено договір факторингу №171221. Відповідно до умов договору факторингу та Витягу з Реєстру прав вимоги, Позивач набув прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором №9995682227 від 18.10.2021 року з усіма наступними додатками та змінами. Представник позивача зазначає, що умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті, внаслідок чого, станом на 01.07.2024 утворилась заборгованість у розмірі 60745,59 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 27504,27грн.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 2,05грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 33239,27грн. На підставі викладених обставин позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Протоколом повторного авторозподілу судової справи від 22.09.2025 року справу передано судді Ярмолі О.Я. Ухвалою судді судді від 24.09.2025 вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. 26.09.2025 року представник АТ «Таскомбанк» Гнип В.В. через систему «Електронний суд» направив суду заяву про усунення недоліків, до якої долучив квитанцію про сплату судового збору, розрахунок заборгованості. Крім того, у заяві вказано, що у прохальній частині поданої позовної заяви було допущено описку. 03.10.2025 судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру. Ухвалою судді від 03.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду. 12.12.2025 представник АТ «Таскомбанк» Гнип В.В. через систему «Електронний суд» сформував заяву про уточнення позовних вимог, та просив вважати вірним номером кредитного договору в прохальній частині позовних вимог № 9995682227 від 18.10.2021 замість № 5565218930. Ухвалою суду від 16.12.2025 позовну заяву АТ «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без руху, відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України. 22.12.2025 представник позивача Гнип В.В. через систему «Електронний суд» сформував заяву про усунення недоліків, до якої долучив уточнену позовну заяву, з доказами направлення відповідачу. Позивач в судове засідання не направив свого представника, прохальна частина позовної заяви містить клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, жодних клопотань, відзиву чи заперечень на адресу суду не надходило. Також, відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 жовтня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9995682227. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору кредит надається Позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 28700 гривень; строк користування 24 місяців; річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту. Відповідно до п.1.3 кредитного договору № 9995682227 позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, визначених графіком. 17.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу № 171221, відповідно до якого фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові прав вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 2.2 Договору фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором у клієнта прав вимоги та набуття фактором прав вимоги на борг. Згідно п. 2.3 Договору відступлення права вимоги та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог, згідно додатку №2 до цього договору, але не раніше оплати фактором суми зазначеної в п. 3.1 Договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим договором. Згідно з реєстром прав вимоги до договору факторингу №171221від 17.12.2021, до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги за кредитним договором № 9995682227, у загальному розмірі 29 065,05 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 9995682227, станом на 03.06.2025, заборгованість по тілу кредиту 27 504,27 грн; заборгованість по відсоткам 2,05 грн; заборгованість за щомісячними процентами 33 239,27 грн. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України). Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України). Таким чином, АТ «Таскомбанк» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 9995682227 від 18.10.2021. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав кредитний договір і заяву-анкету на отримання послуг, отримав кредит, користувався коштами, однак умови договору порушив. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Враховуючи викладене, суд вважає, що підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідач порушив умови зобов`язання, обумовлені договором. Відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved