Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У серпні 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 26 листопада 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») укладено кредитний договір № 487759423, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 29 900 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV3T4A8. Так, відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, після чого добровільно, без примусу чи тиску заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Отримав на номер телефону, вказаний у заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання кредитного договору. Надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладання кредитного договору (підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Отже, саме відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свій обов`язок та 26 листопада 2021 року перерахувало відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 29 900 грн на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку він вказав у заявці при укладенні кредитного договору. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі ТОВ «Таліон плюс») 28 листопада 2018 року уклали договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу № 28/1118-01 укладалися додаткові угоди щодо продовження терміну дії договору факторингу. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон плюс» на виконання цього договору факторингу підписали реєстр прав вимоги від 08 лютого 2022 року № 172, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. ТОВ «Таліон плюс» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (далі ТОВ «ФК «Онлайн фінанс») 27 травня 2024 року уклали договір факторингу № 27/0524-01. ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на виконання цього договору факторингу підписали реєстр прав вимоги від 27 травня 2024 року № 1 до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач 04 червня 2025 року уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 26 листопада 2021 року № 487759423. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу від 04 червня 2025 року № 04/06/25-Ю від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 100 230,78 грн. Вказаний факт також підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 04 червня 2025 року № 04/06/25-Ю. Отже, право вимоги за кредитним договором від 26 листопада 2021 року № 487759423 в розмірі 100 230,78 грн перейшло до позивача. Сторонами спірних кредитних правовідносин узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Розрахунки заборгованості, підготовлені ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» за кредитним договором від 26 листопада 2021 року № 487759423 наведено у додатках до позовної заяви. У наданих розрахунках при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості боржником. ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» і позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договорам. Загальна сума заборгованості на час подання позовної заяви за кредитним договором від 26 листопада 2021 року № 487759423 становить 100 230,78 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 29 900 грн; заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом 70 330,78 грн. Вказана сума також підтверджується випискою з особового рахунку на період з 04 червня 2025 року до 25 червня 2025 року. На підставі викладеного ТОВ «Юніт капітал» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 26 листопада 2021 року № 487759423 у розмірі 100 230,78 грн, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу 7 000 грн. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 листопада 2025 року справу № 759/20968/25 передано судді Пилипчуку М. М. Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. У відповіді, яка надійшла до суду з Відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що інформація щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , відсутня. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (частина восьма статті 187 ЦПК України). Згідно з відповіддю з Єдиного державного реєстру від 19 листопада 2025 року № 2024444 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у будинку [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 листопада 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк у десять днів, для усунення недоліків. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 24 грудня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. Крім того, вказаною ухвалою витребувано з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») інформацію щодо заявлених у справі вимог, зокрема, чи емітувалась на ім`я [PERSON] відповідна платіжна картка, про факт зарахування коштів на картковий рахунок, тощо. 15 січня 2026 року до суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла інформаційна довідка та виписка по рахунку для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 26 листопада 2021 року до 01 грудня 2021 року. ТОВ «Юніт капітал» у судові засідання не з`явилося, про час, дату та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, у позовній заяві просило розглянути справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувало. Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Отже, відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд вважає причини неявки відповідача у судові засідання неповажними. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 27 січня 2026 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 04 лютого 2026 року. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що [PERSON] 26 листопада 2021 року ознайомився з паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору від 26 листопада 2021 року № 487759423. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і [PERSON] 26 листопада 2021 року уклали договір № 487759423, який підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (MNV3T4A8). Відповідно до пункту 1.1 договору від 26 листопада 2021 року № 487759423 за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 29 900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Сума кредитного ліміту, вказана в пункті 1.1 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника (пункт 1.2 договору від 26 листопада 2021 року № 487759423). Згідно з пунктом 1.3 договору від 26 листопада 2021 року № 487759423 кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 29 900 грн одразу після укладення договору, який має бути повернено до 26 грудня 2021 року. Відповідно до пункту 1.4 договору від 26 листопада 2021 року № 487759423позичальник в будь-який час протягом дисконтного періоду дії договору може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту (траншів), отриманих протягом всього строку дії договору (пункт 1.5 договору від 26 листопада 2021 року № 487759423). Позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання (пункт 1.6 договору від 26 листопада 2021 року № 487759423). У пункті 1.7 договору від 26 листопада 2021 року № 487759423 зазначено, щокредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 26 грудня 2021 року. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Сторони погодили, що встановлений в пункті 1.7 договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена пункт 1.8 договору від 26 листопада 2021 року № 487759423). Згідно пункту 1.9 договору від 26 листопада 2021 року № 487759423 за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку, визначеного в пункті 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою у розмірі 160,60 процентів річних, що становить 0,44 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; 1.9.2. за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах пункті 1.8 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в пункті 1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою у розмірі 537,63 процентів річних, що становить 1,47 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті. 1.9.3. Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому пункті 1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою у розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. Сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду, є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах пункту 1.8. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору. У разі настання передбаченої пунктом 1.9.3 договору відкладальної обставини, що має наслідком виникнення у позичальника зобов`язань по оплаті процентів, за встановлений в пункті 1.2 договору строк, у розмірі що розрахований за базовою процентною ставкою орієнтовна загальна вартість кредиту складе 47 660,60 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 17 760,60 грн та суму кредиту у розмірі 29 900 грн (пункт 1.14.2 договору від 26 листопада 2021 року № 487759423). Відповідно до довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомінікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова установа» [PERSON] підписано договір одноразовим ідентифікатором, з умовами надання суми кредиту 29 900 грн на строк кредитування 30 днів з процентною ставкою 1,98 %. Відповідно до платіжного доручення від 26 листопада 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 29 900 грн на кредитний рахунок № [NUMBER] . Переказ коштів згідно з договором від 26 листопада 2021 року № 487759423, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Окрім того, відповідно до довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 26 листопада 2021 року на банківську карту № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , перераховано кошти у розмірі 29 900 грн. У виписці АТ КБ «ПриватБанк» від 29 грудня 2025 року зазначено, що 26 листопада 2021 року на картку [NUMBER] зараховано 29 900 грн. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» 28 листопада 2018 року уклали договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. У подальшому до договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 укладено додаткові угоди від 31 грудня 2020 року № 26, від 31 грудня 2021 року № 27, від 31 грудня 2022 року № 31, від 31 грудня 2023 року № 32, якими продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року та викладено цей договір у новій редакції. У реєстрі права вимоги від 04 лютого 2022 року № 172 зазначено про набуття ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до [PERSON] за договором від 26 листопада 2021 року № 487759423 у розмірі 86 865,48 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 29 900 грн, заборгованість за відсотками 56 965,48 грн. Вказаний реєстр підписаний ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс». ТОВ «Таліон плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» 27 травня 2024 року уклали договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги від 27 травня 2024 року № 1 до договору факторингу від 27 травня 2024 року № 27/0524-01 від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором від 26 листопада 2021 року № 487759423 у розмірі 100 230,78 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 29 900 грн, заборгованість за відсотками 70 330,78 грн. Вказаний реєстр підписаний ТОВ «Таліон плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн фінанс». 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» і ТОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу від 04 червня 2025 року № 04/06/25-Ю від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором від 26 листопада 2021 року № 487759423 у розмірі 100 230,78 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 29 900 грн, заборгованість за відсотками 70 330,78 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку загальна сума заборгованості за кредитним договором від 26 листопада 2021 року № 487759423 становить 100 230,78 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 29 900 грн, заборгованість за відсотками 70 330,78 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір від 26 листопада 2021 року № 487759423, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і [PERSON] в електронному вигляді з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем договору від 26 листопада 2021 року № 487759423, за умовами якого позичальнику передано грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цього правочину строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача. Зазначений договір укладений у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Законом України «Про електронну комерцію». Використання для підписання відповідачем кредитного договору одноразового ідентифікатора, який містить комбінацію букв та цифр, узгоджується із вимогами матеріального права. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим. Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 29 900 грн. За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір укладено з дотриманням вимог закону. Як зазначено вище, паспорт споживчого кредиту, кредитний договір, який підписано відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, суму кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки тощо. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України). Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу на стороні кредитора у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2022 року у справі № 466/3732/20). Позивач довів, що він в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладених договорів факторингу набув право вимоги до відповідача. Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав договір кредитної лінії, фактично отримані кредитні грошові кошти у добровільному порядку на користь позивача в повному обсязі не повернув, тому ТОВ «Юніт капітал» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором. Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання кредитного договору, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених у кредитному договорі умовах та невиконання останнім свого обов`язку щодо своєчасного повернення коштів. Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Укладаючи договір про надання фінансового кредиту відповідач повинен був достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання ним умов цього договору, повинен був діяти добросовісно, а підписавши цей договір, він погодився з його умовами та взяв на себе зобов`язання, передбачені указаним правочином. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Водночас не можна погодитись з визначеним позивачем розміром процентів за кредитним договором з огляду на таке. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості у [PERSON] перед ТОВ «Юніт капітал» наявна непогашена заборгованість за договором від 26 листопада 2021 року № 487759423, розмір якої становить 100 230,78 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 29 900 грн, заборгованість за відсотками 70 330,78 грн. Оцінюючи розрахунок заборгованості [PERSON] за договором від 26 листопада 2021 року № 487759423, суд враховує, що відповідно до умов пункту 1.7 договору від 26 листопада 2021 року № 487759423 кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 26 грудня 2021 року. Базова процентна ставка становить 1,98 % в день (пункт 1.9.3 договору від 26 листопада 2021 року № 487759423). В матеріалах справи відсутні докази продовження договору від 26 листопада 2021 року № 487759423. Таким чином, заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 26 листопада 2021 року до 26 грудня 2021 року включно становить 17 760,60 грн (29 900 грн ? 30 днів ? 1,98 %). Отже, зібраними у справі доказами підтверджено, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за кредитним договором у розмірі 47 660,60 грн, з яких: 29 900 грн заборгованість за тілом кредиту, 17 760,60 грн заборгованість за процентами. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Юніт капітал» підлягають задоволенню частково. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Щодо розподілу судових витрат Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1 151,86 грн (2 422,40?47,55 %). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи. До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від 05 червня 2025 року № 05/06/25-01, додаткова угода від 05 червня 2025 року № 25770719154, акт прийому передачі від 25 червня 2025 року. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial