Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, який зареєстрований 15.11.2005 у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №88. В обгрунтування позовову посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на життя, що суперечить її уявленням про сім`ю, відсутністю спільних інтересів, відсутності взаєморозуміння. На даний момент спільне господарство між подружжям не ведеться, шлюб набув формальних ознак. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливо. Від спільного життя подружжя неповнолітніх дітей немає Ухвалою Індустріального райсуду м. Харкова від 17.09.2025 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В поданій до суду заяві позивачка просить розглянути справу за відсутності позивачки, позовні вимоги задовольнити, шлюб розірвати, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 15.11.2005 у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №88. Від спільного життя подружжя має неповнолітніх дітей не має. Під час спільного життя між подружжям взаємовідносини не склалися з приводу того, що подружжя має різні погляди на життя. На даний час шлюб існує формально, подружжя не веде спільне господарство та не підтримує шлюбно-сімейні стосунки з лютого 2013 року. Поновлювати ці стосунки позивачка не бажає і вважає, що це буде суперечити її інтересам. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Правилами ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не виявила бажання щодо відновлення дошлюбного прізвища. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 10, 12, 13, 95, 247 ч. 2, 258-259, 263, 264, 265, 274, 280 ЦПК України, ст. ст. 110 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved