Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

01.09.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої пенсії в сумі 78 944 гривень 99 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області з 22.10.2024 року як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058.Пенсія [PERSON] призначена згідно заяви від 22.10.2024 року № 4901 про призначення пенсії по інвалідності II групи з 02.10.2024 року по 31.10.2025 року на підставі довідки МСЕК від 02.10.2024 року серії 12ААД № 077854. Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» (надалі - Рішення РНБО від 22.10.2024), що введено в дію Указом Президента України від 22.10.2024 року № 732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення. Підпунктом «б» пункту 2 Рішення РНБО від 22.10.2024 року вирішено Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів. На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 15.11.2024 року № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності. В свою чергу, Наказом МОЗ України від 03.12.2024 року № 2022 покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 03191673). Експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи зобов`язані до запровадження електронної інформаційної взаємодії між відповідними інформаційно-комунікаційними системами повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про результати оцінювання повсякденного функціонування особи в частині встановлення інвалідності у порядку, визначеному законодавством (абз. 3 ч. 3 ст. 35 Закону №1058). Відповідно до інформації з Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 10.04.2025 № ЦО 4556, [PERSON] не встановлено групу інвалідності з 02.10.2024 року. З урахуванням викладених фактів, виникла переплата пенсії в сумі 78 944 гривень 99 копійок за період з 02.10.2024 року по 30.06.2025 року та прийнято рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік від 10.07.2025 року № 2542. Станом на теперішній час, надміру виплачену суму пенсійних виплат відповідачем добровільно не повернуто. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 01.09.2025 року, справа № 946/6835/25 передана на розгляд судді Бальжик О.І. (а.с.39). Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2025 року позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до [PERSON] про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії залишено без руху (а.с.39). 10.09.2025 року усунуто недоліки позовної заяви (а.с.52). Ухвалою судді від 12.09.2025 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.54). Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача адвокат Волкогонов О.К. надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, а також підтримав відзив на позовну заяву від 11.12.2024 року (а.с.73-77), яким вважає позовні вимоги ГУ ПФУ в Одеській області необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, щопенсія нараховувалася та виплачувалася Пенсійним фондом у встановленому порядку, на підставі офіційно поданих документів і довідок МСЕК, оформлених належним чином. Жодних неправдивих відомостей чи недостовірних документів відповідач до ПФУ не подавав, навмисного приховування обставин не здійснював та не вводив в оману. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення встановлено Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 року за № 374/7695 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року № 25-3) (далі - Порядок № 6-4). Рішення про стягнення приймає територіальний орган ПФУ, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. Відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов: зловживання з боку пенсіонера або/та подання страхувальником недостовірних даних. Тобто законодавством визначено дві самостійні підстави для відшкодування надмірно сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої надмірної сплати, а саме: у випадку зловживань з боку пенсіонера обов`язок відшкодування може бути покладений на нього; у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником обов`язок відшкодування надмірно виплачених сум покладається на страхувальника. Жодних вказаних умов [PERSON] не порушував. Пенсійний фонд, як орган державної влади, зобов`язаний здійснювати перевірку документів, достовірність відомостей. Саме він має спеціальні знання та повноваження, здійснює перевірку поданих документів та приймає рішення про призначення виплат. В даному випадку позивач, маючи всю інформацію самостійно прийняв рішення про виплату пенсії. Якщо при цьому було допущено помилку з боку працівників Пенсійного фонду, така помилка не може покладатися на пенсіонера. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Органи Пенсійного фонду України є органами державної виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний фонд України, постановами Правління, наказами Фонду, а також Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління. Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Відповідно до п. 7 Положення Пенсійний фонд України виконує функції безпосередньо та через створені у встановленому порядку його територіальні управління. Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використовування засобів, що знаходяться в його управлінні. Реалізація нормативних розпоряджень і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених джерел прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду, згідно конкретним напрямам витратної частини бюджету Пенсійного фону України. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області є органом державної виконавчої влади і уповноважений державою на реалізацію державної політики в сфері забезпечення збору страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Частина 2 ст. 19 Конституції України проголошує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Статтею 30 Закону №1058 передбачено, що пенсія по інвалідності призначається у разі встановлення особі інвалідності, за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи. Пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок: а) трудового каліцтва або професійного захворювання; б) загального захворювання ( втому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства). Пенсії по інвалідності призначаються незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи (ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII). Згідно з частиною першою статті 33 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. Стаття 47 Закону № 1058-IV визначає, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058 затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі за текстом Порядок № 22-1). У розділі ІІ Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії. Згідно із п. 2.2. до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу, тобто документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; документи про стаж; індивідуальні відомості про застраховану особу, додані органом, що призначає пенсію; відомості про місце проживання особи. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акту огляду МСЕК (абзац 2 п. 2.2. Порядку № 22-1). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області з 22.10.2024 року як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону № 1058-IV. Пенсія [PERSON] призначена згідно зареєстрованої заяви № 4901 від 22.10.2024 року про призначення пенсії по інвалідності II групи з 02.10.2024 року по 31.10.2025 року на підставі довідки МСЕК від 02.10.2024 року серії 12ААД № 077854 (а.с.17-21). Як вбачається з витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 10.04.2025 року, групу інвалідності [PERSON] з 02.10.2024 року не встановлено (а.с.16). Згідно Рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік № 2542 від 10.07.2025 року, у зв`язку з тим, що відповідно до інформації з витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 10.04.2025 року №ЦО4556 [PERSON] не встановлено групу інвалідності з 02.10.2024 року, утворилася сума переплати 78 944 гривень 99 копійок, яка прийнята на облік в липні 2025 року (а.с.31). З метою досудового врегулювання спору Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській направлено на адресу відповідача лист №1500-0404-8/124983 від 18.07.2025 року, в якому повідомлено про те, що виникла переплата пенсії в сумі 78 944 гривень 99 копійок за період з 02.10.2024 року по 30.06.2025 року, яку він має добровільно повернути (а.с.23). Згідно з пунктом 2 Додатку 7 «Пам`ятка пенсіонеру» до Порядку № 22-1 пенсіонери протягом 10 днів зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або продовження, припинення її виплати, з наданням документів, що підтверджують, в тому числі, про набуття/зміну/припинення особливого статусу. Згідно з пунктом 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 21.03.2003 N 6-4, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо. Суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії (додаток 1). У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Відповідно до статті 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з частиною другою статті 73 Закону № 1058-IV забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Стаття 1212 ЦК України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом з ч.ч. 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч. 2 ст. 1214 ЦК України (зокрема ст.ст. 179, 181, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно з ч. 3. ст. 113 Закону № 1058-IV у разі виникнення дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі (перевищення видатків над доходами, у тому числі з урахуванням резерву коштів Пенсійного фонду) у зв`язку із забезпеченням виплати пенсій в розмірі, передбаченому ст. 28 цього Закону та спрямуванням частини страхових внесків до Накопичувального фонду, такий дефіцит покривається за рахунок коштів Державного бюджету України. Як встановлено та не заперечується сторонами у справі, [PERSON] перебував на обліку ГУ ПФУ в Одеській області та отримував пенсію по інвалідності ІІ групи, яку відповідно до інформації з витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 10.04.2025 року №ЦО4556 йому не було встановлено, а відтак правові підстави для отримання пенсії по інвалідності відсутні. Станом на час розгляду справи лист Пенсійного фонду України щодо добровільного повернення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 78 944 гривні 99 копійки [PERSON] залишено без виконання, у зв`язку із чим вказані грошові кошти підлягають стягненню на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України, як такі, що набуті без достатньої правової підстави. У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2 422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved