Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 08.04.2023 року о 14.30 год. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ-2107», д.н.з [NUMBER] по вул.Кишинівській, с.Молога, Білгород-Дністровський район, Одеська область, не врахував зміни дорожньої обстановки та здійснив спробу маневру повороту ліворуч та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який завершував маневр обгону, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2023 року, справа №495/4806/23 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копію вказаної постанови. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була забезпечена чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АТ/3617826. З метою отримання відшкодування (регламентної виплати) [PERSON] , як потерпіла сторона звернувся до Моторного (транспортне) страхового бюро України з повідомленням про ДТП та з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. В звязку з чим, для забезпечення необхідних дій для урегулювання страхового випадку, представником позивача залучено ФОП [PERSON] .. Відповідно звіту №91867 розмір відшкодування становить 84 306 грн 05 коп.. 08.06.2023 року позивачем на підставі ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 07.06.2026 року було прийнято наказ №3/10139 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату [PERSON] відшкодування у розмірі 84 306 грн 05 коп., яка була перерахована останньому, що підтверджується платіжною інструкцією №971964 від 09.06.2023 року. Отже загальний розмір збитків становить 87 456 грн 05 коп. Рух справи у суді 03.02.2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025 року матеріали цивільної справи №495/694/25 за позовом Моторного (транспортне) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи №312 від 18.02.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 року матеріали цивільної справи №495/694/25 за позовом Моторного (транспортне) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.02.2025 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.11.2025 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, якою вказав, що позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що 08.04.2023 року о 14.30 год. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ-2107», д.н.з [NUMBER] по вул.Кишинівській, с.Молога, Білгород-Дністровський район, Одеська область, не врахував зміни дорожньої обстановки та здійснив спробу маневру повороту ліворуч та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який завершував маневр обгону, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2023 року, справа №495/4806/23 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копію вказаної постанови. В силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була забезпечена чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АТ/3617826. З метою отримання відшкодування (регламентної виплати) [PERSON] , як потерпіла сторона звернувся до Моторного (транспортне) страхового бюро України з повідомленням про ДТП та з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. В звязку з чим, для забезпечення необхідних дій для урегулювання страхового випадку, представником позивача залучено ФОП [PERSON] .. Відповідно звіту №91867 розмір відшкодування становить 84 306 грн 05 коп.. 08.06.2023 року позивачем на підставі ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 07.06.2026 року було прийнято наказ №3/10139 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату [PERSON] відшкодування у розмірі 84 306 грн 05 коп., яка була перерахована останньому, що підтверджується платіжною інструкцією №971964 від 09.06.2023 року. Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини шістнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до пункту «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пунктом 4 постанови Пленуму Верхорного Суду України №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1167, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з пунктом 38.2.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок стягнення коштів, виплачених моторним (транспортним) бюро України на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. До страховика моторного (транспортного) страхового бюро України, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Оскільки Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди потерпілій за відповідача, який спричинив ДТП та не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому позивач набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. З матеріалів справи вбачається, що представник Моторного (транспортне) страхового бюро України звернувся до ФОП [PERSON] з дорученням про збір документів та проведення огляду пошкодженого транспортному засобу. Вартість вказаних послуг склала 3 150 грн, які були оплачені позивачем 15.05.2023 року платіжна інструкція №922185. Отже, долучена позивачем копія платіжної інструкції №922185 від 15.05.2023 року про сплату позивачем 3 150 грн на рахунок ФОП [PERSON] є належним доказом понесення позивачем витрат на проведення експертизи, що є підставою для стягнення цих витрат з відповідача на користь Моторного (транспортне) страхового бюро України. Висновки за результатами розгляду справи Враховуючи те, що відповідач [PERSON] вчинив дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується постановою суду, те, що цивільно-правова відповідальність останнього не була застрахована, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач у розмірі 84 306 грн 05 коп. та витрат у розмірі 3 150 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Як зазначено у п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. На підставі ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved