Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Предстаник позивача ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" 27.11.2025 звернувся з позовною заявою до суду, яка сформована в системі "Електронний суд" та просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 11.04.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачкою [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 718895 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано грошові кошти в сумі 4 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а остання зобов`язалась повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку останньої. Проте відповідачка свої зобов"язання по договору не виконала. 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу № 01022024, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшли права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] за кредитним договором №718895. Відповідачка [PERSON] не виконала своїх кредитних зобов`язань, як перед ТОВ «Селфі Кредит» так і перед його правонаступником позивачем по справі, сума заборгованості за кредитним договором на дату подання позову становить 27 311 грн. 68 коп. та складається із заборгованості за тілом кредита 3 999 грн., заборгованості за відсотками в сумі 23 312 грн. 68 коп., тому представник останнього просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором на вказану вище суму та понесені судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу. 03.12.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 30.12.2025 задоволено клопотання позивача та постановлено ухвалу про витребування доказів в АТ КБ "ПриватБанк". Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, однак про дату та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду повернуто конверти із судовими повістками на 30.12.2025, 02.02.2026, які надсилалися [PERSON] рекомендованим листом за зареєстрованою адресою місця проживання, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідачці направлялися повідомлення про розгляд справи в додатку "Вайбер", які доставлені адресату. Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З огляду на норми ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 11.04.2023 [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» уклали договір № 718895 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort». Згідно з умовами вказаного кредитного договору позикодавець надав позичальниці кредит у розмірі 4 000 грн. строком на 420 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (а.с.7-17). Сторони договору обумовили відсоткову ставку, таку як стандартна в розмірі 2,2 %, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного п. 1.4 договору п. 1.5.1 (а.с.7 зворот). Вказаний кредитний договір відповідачка [PERSON] підписала електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Т495. За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] (п.2.1 Договору). Позикодавець свої договірні зобов`язання виконав та 03.07.2023 здійснив перерахування кредитних коштів [PERSON] на платіжну карту [NUMBER] , яка вказана нею при укладенні договору, що підтверджується довідкою ТОВ «Пайтек», яка надає платіжні послуги (а.с.21 зворот), а також випискою по картковому рахунку № [NUMBER] , яка надана АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 75-76). Відповідно до п.4.4. договору, споживач зобов`язаний у становлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи, пені та інші платежі передбачені договором. У випадку невиконання або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 600 грн. на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання, у розмірі 44 грн. 00 коп. починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання п. 6.4.1 та п. 6.4.2. Як вбачається з розрахунку відповідачці [PERSON] відсотки нараховувались за стандартною відсотковою ставкою 2,2 %. Вказані відсотки нараховувались до 01.02.2024 включно (а.с. 22-27). Разом з тим, з наданого до суду розрахунку вбачається, що штрафні санкції за прострочення кредитних зобов`язань, позикодавцем не нараховувались. Крім того, згідно даного розрахунку вбачається, що відповідачка [PERSON] на погашення кредитної заборгованості жодних платежів не вносила, як наслідок утворилась заборгованість в загальному розмірі 27 414 грн. 68 коп., яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3 999 грн., суми заборгованості за відсотками 23 312 грн. 68 коп.. Як вбачається із матеріалів справи, договір між ТОВ «Селфі кредит» та відповідачкою [PERSON] укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі - ч. 2ст. 639 ЦК України. Укладаючи кредитний договір, сторони вчинили дії, визначені ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка [PERSON] пройшла реєстрацію в ІТС з метою отримання кредиту. Верифікація [PERSON] в системі свідчить про те, що вона ознайомилась з Правилами та іншою наданою на сайтах товариств ТОВ «Селфі Кредит» інформацією. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до умов п. 4.1. кредитодавець має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором факторингу з будь якою третьою особою без окремої згоди споживача. 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №01022024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 27 зворот а.с.32). Із п.1.2. вищезазначеного договору вбачається, що внаслідок передачі 9відступлдення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором факторингу, ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 718895 в сумі 27 312 грн. 68 коп., з яких 3 999 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 23 312 грн. 68 коп. заборгованість за відсотками (а.с.32 зворот). Будь-яких штрафних санкцій позивачем після отримання права вимоги до відповідача, нараховано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідачки [PERSON] , заборгованість якої становить 27 311 грн. 68 коп., суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Кредит капітал» підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідачки [PERSON] понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач просить стягнути на його користь з відповідачки витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. та сплачений судовий збір 2 422 грн. 40 коп.. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. До того ж у додатковій постанові КГС ВС від 30.08.2023 № 911/3586/21 Верховний Суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04). Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловлену у постанові від 22 грудня 2021 року по справі № 873/212/21. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності справи, юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, представник позивача участі в судових засіданнях не приймав, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію співрозмірності витрат на правничу допомогу з розміром задоволених позовних вимог, а також враховуючи те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені витрати на професійну правничу допомогу, дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення витрат на правничу професійну допомогу, яка заявлена до відшкодування представником позивача до 3 000 грн., що відповідає критерію співмірності та справедливості таких витрат. Крім того, з відповідачки [PERSON] у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved