Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Олександрівської селищної ради Вознесенського району про визнання права власності в порядку спадкування, в якому вказувала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори (на час вирішення спору - Вознесенська державна нотаріальна контора). Проте нотаріус відмовила [PERSON] в оформленні її спадкових прав щодо спірного будинку у зв`язку з тим, що спадкодавець, набувши право власності на будинок, за життя не зареєстрував право власності на це майно. Враховуючи вказані обставини, зокрема неможливість оформлення спадщини через нотаріальні органи, а тому [PERSON] просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивачки та представника відповідача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову у підготовчому засіданні, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому, суд встановив, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] (а.с. 6, 7). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори (на час вирішення спору - Вознесенська державна нотаріальна контора). Проте нотаріус відмовила [PERSON] в оформленні її спадкових прав щодо спірного будинку у зв`язку з тим, що спадкодавець, набувши право власності на будинок, за життя не зареєстрував право власності на це майно (а.с. 5, 9, 29-30). Проте факт належності спадкодавцю спірного майна повністю підтверджується: - копією технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого на ім`я [PERSON] , як власника вказаного майна (а.с. 11-15); - копією нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу від 06 вересня 1973 року, реєстр. №2518 (а.с. 16-17), згідно якого [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок в с. Трикрати Вознесенського району Миколаївської області. Також у договорі є засвідчені записи про те, що: 09 липня 1985 року частка будинку перейшла у власність колишньої дружини спадкодавця [PERSON] згідно свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя, виданого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою; 09 липня 1985 року [PERSON] придбав частку будинку у [PERSON] згідно Договору купівлі-продажу жилого будинку від 09 липня 1985 року, посвідченого секретарем виконкому Олександрівської селищної ради Сенчиною Л.І., зареєстрованого в реєстрі за №541; - копією Договору купівлі-продажу жилого будинку від 09 липня 1985 року, посвідченого секретарем виконкому Олександрівської селищної ради Сенчиною Л.І., зареєстрованого в реєстрі за №541, згідно якого [PERSON] придбав у [PERSON] частку житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України), належним чином прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов`язкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема, через органи нотаріату, а тому суд вважає, що її право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved