Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Адвокат Гедзик Василь Миронович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Подану до суду заяву мотивовано тим, що бабуся заявниці [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.07.2016 виконавчим комітетом Крихівецької сільської ради, про що складено відповідний актовий запис №9. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на все належне їй майно, а саме на земельну ділянку площею 0,0452 га для ведення особистого селянського господарства на території Крихівецької сільської ради, яка належала покійній згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 010187 від 22.11.1996 року. Як зазначено у заяві, батько заявниці [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), він же єдиний син покійної бабусі [PERSON] [PERSON] помер задовго до смерті своєї матері [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть, виданим (повторно) серії [NUMBER] від 20.11.2025 року. У заяві вказано, що [PERSON] є єдиною дочкою свого покійного батька, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00054883849 від 20.11.2025 року, таким чином, заявниця є єдиною спадкоємицею після смерті її бабусі. За час життя [PERSON] 19.08.1994 року склала заповіт, згідно якого все належне і яке буде належати на день смерті майно, заповіла саме заявниці [PERSON] . Додатково у заяві зазначено, що в останній рік життя [PERSON] хворіла, а в лютому 2016 року у неї стався інсульт, про що свідчить довідка ЦМКЛ № 128 від 26.02.2016 року, як наслідок вона не могла самостійно забезпечувати свої потреби. Заявниця займалась її лікуванням та доглядом, утримувала будинок, мала з бабусею спільний побут, оскільки будь яких інших родичів не було. Після смерті Заявниця здійснювала поховання бабусі про, що свідчить довідка для поховання № 209 від 16.07.2016 року. 19.11.2025 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Гречанюк О.П. про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її бабусі, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з бабусею за адресою: [ADDRESS] . Однак, листом нотаріуса № 56/01-16 від 19.11.2025 у видачі такого свідоцтва відмовлено через пропуск 6-ти місячного строку на прийняття спадщини, а також відсутністю встановленого факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку із чим Заявниця звернулася до суду. Представником заявника подано заяву про розгляд справи без участі Заявника та її представника, вимоги заяви підтримують в повному обсязі, просять заяву задовольнити. Представником Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області подано заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали заяви, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , про що складений актовий запис №6, батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повного витягу №00054883849 від 20.11.2025 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження у графі відомості про дитину зазначено: « [PERSON] , [INFO] »; графі відомості про батька зазначено: « [PERSON] , [INFO] »; у графі відомості про матір зазначено: « [PERSON] , [INFO] ». Згідно витягу №00054586178 від 05.11.2025 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища у графі відомості про дружину зазначено: «Прізвище до реєстрації шлюбу: [PERSON] », «Прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] », «Власне ім`я, по батькові: [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть (виданого повторно) серії [NUMBER] від 20.11.2025 року [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , про що складено актовий запис №19. Згідно заповіту 19.08.1994 року, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Криховецької сільської ради народних депутатів Івано-Франківського району Івано-Франківської області Стефанишин Д.А., що зареєстрований в реєстрі за №50, [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне і яке буде належати на день смерті майно, заповіла [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.07.2016 року, [PERSON] померла [INFO] , про що складений актовий запис №9. Як зазначено у заяві, після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на все належне їй майно, у зв`язку із чим 19.11.2025 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Гречанюк О.П. про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її бабусі, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з бабусею за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа нотаріуса Гречканюк О.П. № 56/01-16 від 19.11.2025, [PERSON] повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] - неможливо через пропуск 6-ти місячного строку на прийняття спадщини, у зв`язку із чим нотаріусом рекомендовано заявниці звернутися до суду. Як зазначено у заяві, що в останній рік життя [PERSON] хворіла, а в лютому 2016 року у неї стався інсульт, про що свідчить довідка ЦМКЛ № 128 від 26.02.2016 року, як наслідок вона не могла самостійно забезпечувати свої потреби. Заявниця займалась її лікуванням та доглядом, утримувала будинок, мала з бабусею спільний побут, оскільки будь яких інших родичів не було. Після смерті Заявниця здійснювала поховання бабусі про, що свідчить довідка для поховання № 209 від 16.07.2016 року. Заявницею долучено до матеріалів справи довідку старости Крихівецького старостинського округу №35/117-12/371 від 30.10.2025 року, яка видана [PERSON] у якій зазначено, що згідно запису погосподарської книги виконавчого комітету Крихівецької сільської ради, її бабуся [PERSON] до дня смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і на день смерті був такий склад сім`ї: - [PERSON] голова [INFO] . Згідно відмітки у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , місце проживання було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 02.08.2005 року по 30.05.2014 року. [PERSON] зазначає, що піклувалась про бабусю, займалась її лікуванням та доглядом, утримувала будинок, мала з бабусею спільний побут, оскільки будь яких інших родичів не було. У зв`язку з цим звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У своїй постанові від 07.11.2018 року ВС у справі №336/709/18-ц зазначив, що у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно із інформаційним листом ВСС з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», необгрунтованою є практика місцевих судів щодо визнання поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини фактичним користуванням і володінням майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог п.п. 3.19 п.3 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5 від 03.03.2004 N 20/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п.5, ч.2, ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з ч. 2 ст. 315 ЦПК України , у судовому порядку можуть встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особі чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Докази, які б спростовували факт проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , разом із спадкодавцем [PERSON] , станом на час смерті останньої [INFO] за адресою: [ADDRESS] , в матеріалах справи відсутні. Зважаючи на вищевказані обставини, вивчивши матеріали справи, Суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки дані факти та відповідні їм правовідносини підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе встановлення факту постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] , що в подальшому дозволить їй реалізувати свої спадкові права. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved