Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 23.01.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і [PERSON] було укладено електронний Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4322294 про надання відповідачу кредиту для задоволення особистих потреб у розмірі 10000,00 грн. На строк 360 днів, зі сплатою 2,50 % в день. 25.10.2024 року ТОВ «Лінеура Україна на підставі Договору факторингу «25.10.2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідач всупереч умовам кредитного договору не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка становить: 88499,52 грн., що складається з заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 9999,99 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих первісним кредитором 58249,53 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 81 календарних днів 20250,00 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 10000,00 грн та сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Заочним рішенням Південного районного суду м.Кам`янського від 20.05.2025р. задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВОЇ КОМПАНІЇ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 88499, 52 грн., а також витрати на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Південного районного суду м.Кам`янського від 26.12.2025р. скасовано заочне рішення Південного районного суду міста Кам`янського від 20.05.2025р. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВОЇ КОМПАНІЇ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено цивільну справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача в позовній заяві зазначила, що розгляд справи просить проводити без її участі у випадку відсутності відзиву. Крім того, представник позивача надав письмові заперечення проти заяви відповідача про скасування заочного рішення, в яких просив відмовити в її задоволенні. В обгрунтування своєї позиції посилається на те, що за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи «ТОВ «Лінеура Україна», між сторонами було досягнуто згоди щодо усіх суттєвих вимог та укладено електронний кредитний договір про надання споживчого кредиту, що відповідає нормам чинного законодавства та практиці Верховного Суду в аналогічних справах. Вважає, що ним додано достатньо доказів на підтвердження надання кредиту, а розмір позовних вимог розраховано вірно. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату і час їх проведення повідомлялися належним чином, відзиву на позов не надали. Натомість представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, висловивши заперечення проти позову. Представник відповідача в заяві про скасування заочного рішення мотивував свої заперечення проти позовних вимог тим, що Відповідач посилається на те, що в матеріалах справи відсутні бухгалтерські документи, на підтвердження надання кредитних коштів відповідачу. Не надано також оригінал кредитного договору з електронними підписами сторін. Надані до позову додатки не засвідчені ЕЦП, а лише позовна заява. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, судом встановлено наступне. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.01.2024 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту із визначенням інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. (а.с.65-69) Після чого між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і [PERSON] було укладено електронний Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4322294 про надання відповідачу кредиту для задоволення особистих потреб у розмірі 10000,00 грн. На строк 360 днів, зі сплатою 2,50 % в день (а.с.41-61). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши 23.01.2024 р. на особистий електронний платіжний засіб відповідача, а саме емітовану на ім`я [PERSON] картку, кредитні кошті у розмірі 10000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №432879540859.128 від 23.01.2024 року та листом АКТ «Акцент-Банк» (арк.с.212-213). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором надання коштів на умовах споживчого кредиту №4322294 від 23.01.2024 року виникла заборгованість за період з 23.01.2024 року по 25.10.2024 загальною сумою 58249,53 грн., яка складається з боргу по тілу кредита у розмірі 9999,99 грн. та боргу по процентам за користування кредитом у розмірі 58249,53 грн., нарахованих за період з 23.01.2024р. по 24.10.2024р. за ставкою 2,5% в день (а.с.73-83) 25.10.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було підписано Договір факторингу №25/10/2024, на підставі якого ТОВ «Лінеура Україна» за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача. (а.с.92-101) З урахуванням того, що на момент набуття ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права вимоги за договором №4322294 від 23.01.2024 року, строк дії даного договору не припинився, адже його було укладено на 360 днів, до 17.01.2025р., новим кредитором донараховано відповідачеві проценти за користування кредитними коштами за період з 26.10.2024 року по 14.01.2025 року, за ставкою 2,5% в день, на суму 20250,00 грн.(а.с.84-86) У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту за користування ним не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка становить: 88499,52 грн., що складається з заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 9999,99 грн., суми заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 23.01.2024р. по 14.01.2025р. у розмірі 78499,53 грн. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч. 1ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Суд дійшов висновку про доведеність факту порушення відповідачем зобов`язань з повернення отриманого кредиту у розмірі 10000,00 грн. та сплати процентів за користування ним, які виникли у неї на підставі кредитного договору № 4322294 від 23.01.2024р. та право вимоги за яким набув позивач. Нарахування процентів за користування кредитом здійснено в межах строку дії кредитного договору та у відповідності до погодженої сторонами процентної ставки. На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази та враховуючи те, що відповідачем не надано доказів про виконання свого обов`язку щодо сплати заборгованості за кредитним договором та відсотками відповідно до положень договору, а також за відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Що стосується заперечень відповідача проти позову, мотивованих ненаданням позивачем оригіналу договору про надання споживчого кредиту №4322294 від 23.01.2024р. з електронними підписами сторін, а також бухгалтерського документу щодо фактичного перерахунку грошових коштів відповідачеві, суд зазначає наступне. В матеріалах справи міститься договір №4322294 від 23.01.2024р. про надання коштів на умовах споживчого кредиту та Додаток №1 до Договору щодо обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит (арк.с.41-62, т.1.), які підписано електронним підписом Рахлій Ю.А. «51349 23.01.2024р. 12:38:43». Факт отримання 23.01.2024 р. [PERSON] на емітовану на її ім`я картку кредитних коштів у розмірі 10000,00 грн. підтверджується платіжною інструкцією №432879540859.128 від 23.01.2024 року та листом АКТ «Акцент-Банк» (арк.с.212-213). Сукупність вказаних доказів дають суду достатньо підстав для обгрунтованого висновку про укладення відповідачем кредитного договору №4322294 від 23.01.2024р. та отримання нею коштів на його підставі. Заперечення відповідача такого висновку суду не спростовують. Щодо вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що представником позивача адвокатом Городніщевою Є.О. у встановленому законом порядку та строк було надано докази на підтвердження наданих нею та понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, укладений між ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Городніщевою Є.О.(а.с.89-91), ордер на надання правничої допомоги Городніщевої Є.О. ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» від 14.01.2025 року (а.с.64), свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю Городніщевої Є.О. серії ЗР №21/3145 від 18.05.2023 року (а.с.203-т.1.), акт про отримання правової допомоги №6354 від 14.01.2024 року, відповідно до якого вартість наданих адвокатом Городніщевою Є.О. послуг з правничої допомоги становить 10 000,00 грн (а.с.87-88.) Заперечень від відповідачки [PERSON] проти розміру витрат на правничу допомогу до суду не надходило. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. та підставність їх стягнення з відповідачки. Вказаний розмір витрат на правничу допомогу є співмірним із складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаних робіт та ціною позову, підтверджується наданими суду доказами. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача суму понесених судових витрат зі сплати правничої допомоги в сумі 10 000 грн. У відповідності до положень ст.141ЦПК України також слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved