Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №2547435 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в розмірі 38581,50 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.11.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір №2547435 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 15000 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування. Відповідач відповідно до умов кредитного договору, п. 6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняла пропозицію укласти кредитний договір та підписала кредитний договір 05.11.2021 о 16:18:06 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором P872, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. 28.06.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК ««Укрглобал-Фінанс», укладено Договір відступлення права вимоги №28/06/23 від 28.06.2023, відповідно до умов якого право вимоги за договором №2547435 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.11.2021 року перейшло до ТОВ «Факторингова компанія«Укрглобал-Фінанс». Оскільки відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 28.06.2023 становить 38581,50 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 23581,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 05.11.2021 по 28.06.2023. 23.01.2026 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю, врахувати її перебування за кордоном. Відзив на позовну заяву мотивований тим, що позивач посилається на зарахування коштів на платіжну картку № [NUMBER] , однак відповідач ніколи не була власником цієї картки, не відкривала відповідного рахунку та не користувалась ним. Належність картки відповідачу не доведена. Банківський рахунок є невизначеним, оскільки у матеріалах позову відсутні реквізити банківського рахунку (IBAN), що унеможливлює ідентифікацію отримувача коштів. Зазначення лише часткового номера картки не є належним доказом отримання кредитних коштів. Відсутні докази фактичного отримання відповідачем коштів, оскільки позивач не надав: банківської виписки; підтвердження зарахування коштів саме відповідачу; доказів доступу або користування карткою відповідачем. Таким чином, факт отримання коштів не доведений. Відповідач не має можливості надати банківську виписку, оскільки відповідний рахунок їй не належить та вона перебуває за кордоном, доступ до банківських установ України відсутній. Також, враховуючи відсутність належних доказів, просить суд критично оцінити доводи позивача після отримання інформації від банку. Представник позивача ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої просить розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, тому суд розглянув справу у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом встановлено, що 05.11.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №2547435 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у формі електронного документа з використанням електронного підпису відповідача. Відповідно до п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Умовами договору №2547435 від 05.11.2021 визначено тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 15000,00 гривень. Строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка становить 1,99% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п.4.1 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 Договору. Знижена процентна ставка становить 0,80% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Клієнт у межах строку, визначеного в п.1.3 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.3 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для Клієнта лише як для учасника Програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Якщо Клієнт є учасником Програми лояльності - розмір зниженої процентної ставки, зазначений в Договорі, має значення, що є меншим за розмір стандартної процентної ставки, зазначеної в Договорі. Якщо Клієнт не є учасником Програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, з зв`язку з чим цей підпункт Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для Клієнта. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 29653.85% річних, за зниженою ставкою 1253.68% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 23955,00 грн., за зниженою ставкою 18582,00 грн. За умовами п. 2.1 договору, кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Таким чином, сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. ТОВ «Лінеура Україна» на виконання умов кредитного договору перерахувало відповідачці 05.11.2021 о 16.19 год. грошові кошти у розмірі 15000 грн. на банківську картку [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» №7/17465 від 10.11.2025. Посилання відповідача [PERSON] на те, що вона ніколи не була власником платіжної картки № [NUMBER] , не відкривала відповідного рахунку, не користувалась ним, суд не бере до уваги, оскільки згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7- 260108/42230-БТ від 12.01.2026, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій у період 5-11-2021 - 10-11-2021 р.: фінансовий номер телефону [NUMBER] . По рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зарахування коштів на суму 15000,00 грн. від 05-11-2021. Згідно з наданою АТ КБ «ПриватБанк» випискою по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 05-11-2021 - 10-11-2021 підтверджується отримання відповідачкою грошових коштів в сумі 15000 грн. та їх використання за власними потребами. Згідно Додаткового договору від 05.12.2021 до Договору №2547435 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати клієнтом зобов`язання за Договором, відповідно до розділу 4 Договору Клієнт ініціював продовження строку користування кредитом. Сторони цим Додатковим договором погоджують наступні умови продовження користування кредитом: Строк користування кредитом за Договором продовжується на строк: 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 05.01.2022. Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п.3.1 цього Додаткового договору: 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 3.3. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Додаткового договору складає: 29653.85% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Додаткового договору складає: 23955 грн. У всьому іншому, що не визначено у цьому Додатковому договорі, Сторони керуються умовами Договору. У п. 4.2. кредитного договору №2547435 від 05.11.2021 визначено порядок автопролонгації строку кредиту. Відповідач неналежно виконує договірні зобов`язання та допустила заборгованість за договором. Згідно з розрахунком заборгованості за Договором №2547435 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.11.2021, складеного ТОВ «Лінеура Україна», яке є первісним кредитором, станом на 28.06.2023 заборгованість відповідача становить 38581,50 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 23581,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 05.11.2021 по 28.06.2023. 28.06.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», укладено Договір відступлення права вимоги №28/06/23 від 28.06.2023, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №2547435 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.11.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Згідно витягу з реєстру боржників, ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» право грошової вимоги до відповідача за Договором №2547435 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.11.2021 на суму 38581,50 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 23581,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. Договір відступлення права вимоги №28/06/23 від 28.06.2023 не визнаний недійсним (доказів протилежного суду не надано), згідно ст. 204 ЦК України договір є дійсним і враховується судом. Таким чином, сума заборгованості встановлена на підставі наданих доказів. Будь-яких доказів спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання нею умов договору. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості за Договором №2547435 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.11.2021 в сумі 38581,50 грн. Окрім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору. Положенням ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; договір про надання юридичних послуг №02/08/2024 від 02.08.2024; акт приймання-передачі наданих послуг №109 від 25.09.2025, копію платіжної інструкції від 25.09.2025. Відповідно до акту-передачі наданих послуг №109 від 25.09.2025 адвокатом були надані послуги у виді підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором №2547435 від 05.11.2021 та клопотання про витребування доказів в розмірі 10 000 грн. Вирішуючи питання обґрунтованості витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн., суд бере до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved