Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12170 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000 грн.; заборгованість за процентами 8600 грн.;прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту -570 грн., а також 2 422,40 грн. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу 8000 грн. В обґрунтування позову вказав, що 29.12.2022 між ТОВ "Мілоан" та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №6395090, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" надало відповідачу кредит в розмірі 3 000,00 грн. строком на 105 дні з 29.12.2022, а відповідач (позичальник) зобов`язалася повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в строк до 13.01.2023. Однак відповідач не виконав умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 12170 грн, в тому числі 3 800 грн - прострочена заборгованість за кредитом, заборгованість за тілом кредиту 3000 грн.; заборгованість за процентами 8600 грн.;прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту -570 грн. 27.04.2023 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК" Кредит-Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги №95-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "ФК" Кредит-Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №6395090 від 29.12.2 що уклали ТОВ "Мілоан" та [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, має заборгованість по кредитному договору, яку в добровільному порядку відшкодувати відмовляється, позивач просить стягнути зазначену заборгованість у примусовому порядку. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 12.12.2025 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи провести без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, просила розглянути справу без його участі. У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 29.12.2022 між ТОВ "Мілоан" та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №6395090, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" надало відповідачу кредит в розмірі 3000,00 грн строком на 105 дні з 29.12.2022, а відповідач (позичальник) зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в строк до 13.01.2023. Відповідно до пункту 2.1. договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно із пунктом 3.3.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.5. та п. 2.4. цього договору. Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2. договору). За змістом п. 6.3. договору, позичальник, зокрема, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору). Згідно із пунктом 7.1, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту. Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, підписаної представником ТОВ «Мілоан» Вініченко О. В., відповідач [PERSON] , ідентифікований ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептував підписавши 29.12.2022 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір (R31883). Анкета-заява на кредит № 6395090 від 29/12/2022 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем у ТОВ «Мілоан». Згідно із Платіжним дорученням № 90174477 від 29.12.2022 ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача № 473121*12 3 000,00 грн., призначення платежу: кошти згідно договору 6395090. 27.04.2023 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК" Кредит-Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги №95-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "ФК" Кредит-Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №6395090 від 29.12.2022, що уклали ТОВ "Мілоан" та [PERSON] . Також стороною позивача долучено доказ на підтвердження проведення плати за відступлення права вимоги згідно Договору відступлення прав вимоги №95-МЛ від 27.04.2023. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №95-МЛ від 27.04.2023, заборгованість відповідача перед позивачем становить 12170 грн, в тому числі 3 000,00 грн залишок по тілу кредиту, 8600 грн залишок за відсотками, 570, 00грн - заборгованість за комісією. Відповідач у передбачений договором строк заборгованість не повернув. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Мілоан» не виконав, оскільки не виконав умови в повному обсязі, передбачені кредитним договором, та не сплатив проценти за користування кредитом. У зв`язку з цим у відповідача перед ТОВ "Мілоан" утворилась заборгованість. Оскільки ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" є новим кредитором за договором про споживчий кредит №6395090 від 29.12.2022 на підставі укладеного між ним та ТОВ «Мілоан» договору відступлення прав вимоги №95-МЛ від 27.04.2023, відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 12170 грн, в тому числі 3 000,00 грн залишок по тілу кредиту, 8600 грн залишок за відсотками, 570, 00грн - прострочена заборгованість за комісією. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, приймає вказаний розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. Та оскільки відповідачем визнано позов та у зв`язку з невиконанням нею зобов`язання по кредитному договору, за яким кредитодавець виконав умови повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови та правила договору, не повернувши позичені кошти, порушено майнові права ТОВ " Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», тому з відповідача слід стягти заборгованість за кредитним договором та задовольнити позов в межах заявлених позовних вимог. За змістом ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. За приписами ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушує вимоги кредитного договору, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. Відповідач визнала позов, про що надала відповідну заяву яка міститься у матеріалах справи. Тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% сплаченого судового збору у сумі 1211,20 грн. , а позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у сумі 1211,20 грн. Позивач також прохає стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сум 8000 грн. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно із ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем суду надано договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет»; детальний опис від 12.11.2025 наданих послуг до акту № Д/6992 за договором про надання правової (правничої допомоги) № 0107 від 01.07.2025; копію ордера №1408806. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу до 4 000 грн. посилаючись на те, що така сума є значно завищеною порівняно із обсягом виконаних адвокатом робіт та категорією справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження№ 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження№ 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження№ 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). Указана судова практика є незмінною. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. є значно завищеними та не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги. Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, розмір задоволених позовних вимог, суд вважає, що до витрати на професійну правничу допомогу підлягають до задоволення частково, а саме у розмірі 4000 грн. та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача

Outcome: approved