Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Зміст позовних вимог 02 лютого 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця, який обґрунтували тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 06 травня 2008 року. Однак свої зобов`язання за умовами кредитного договору позичальник виконувала не належним чином, через що утворилася заборгованість. [INFO] [PERSON] померла і станом на дату її смерті розмір заборгованості за тілом кредиту договором становив 7589,21 гривень. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] , а тому прийняли спадщину шляхом постійного проживання із [PERSON] на час відкриття спадщини. Зважаючи на вищевикладене, просили суд стягнути із відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 7589,21 гривень та судові витрати у справі. Процесуальні судові рішення у справі Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 19 лютого 2021 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 19 лютого 2021 року задоволено клопотання позивача та витребувано з Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та з відділу «Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Маневицької селищної ради» довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на 27 липня 2015 року. Зміст заперечень відповідача У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] позов заперечив, оскільки отримавши позовну заяву він уперше дізнався про наявні боргові зобов`язання своєї матері перед АТ КБ «Приватбанк». Інформацією про відкриття спадщини після смерті матері представники позивача володіли ще у 2015 році, оскільки протягом місяця після її смерті було ним особисто повідомлено банк, так як вона отримувала пенсію у вказаному банку, а відтак могли звернутися до спадкоємців померлої з вимогою про сплату заборгованості. Однак, із листом-претензією звернулися тільки 31 липня 2020 року, а тому пропущено строки пред`явлення вимоги, визначені ст. 1281 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судові засідання жодного разу не з`являвся, будучи належним чином повідомленим про дату та час їх проведення. Правом подати відзив теж не скористався. Позиція суду Згідно із положеннями статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2)повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3)гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4)змагальність сторін; 5)диспозитивність; 6)пропорційність; 7)обов`язковість судового рішення; 8)забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9)забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10)розумність строків розгляду справи; 11)неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12)відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом установлено, що 06 травня 2008 року [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 06 травня 2008 року, відповідно до якої отримала кредит в сумі 1500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 7800 гривень (а.с. 22, 23). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 липня 2015 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в смт. Маневичі Маневицького району Волинської області (а.с. 42). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 06 травня 2008 року вбачається, що станом на дату смерті [PERSON] заборгованість становила 7589,21 гривень (тіло кредиту) (а.с. 9-14). Після смерті [PERSON] Маневицькою державною нотаріальною конторою Волинської області була заведена спадкова справа № 353 за 2015 рік. 17 грудня 2015 року із заявою про прийняття спадщини звернувся син [PERSON] , із заявою про відмову від спадщини звернувся син [PERSON] . Спадкоємцю [PERSON] 11 жовтня 2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частки квартири [ADDRESS] (а.с.72-128). 16 березня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» скерувало до Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області претензію кредитора за вих. № SAMDN51000021250768 від 16 березня 2020 року (а. с. 145). На кредиторську вимогу банку, Маневицькою державною нотаріальною конторою для відома позивача було направлено лист № 323/02-14 від 17 квітня 2020 року про те, що у провадженні держнотконтори перебуває спадкова справа № 353/2015 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , що проживала в [ADDRESS] . Із заявою про прийняття спадщини звернулись спадкоємці померлого. 11 жовтня 2016 року спадкоємцеві померлої [INFO] [PERSON] , було видано свідоцтво про право на спадщину. Надати будь-які відомості з матеріалів справи щодо спадкоємців померлого Маневицька державна нотаріальна контора не може (а. с. 151). 01 серпня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслало лист-претензію №SAMDN51000021250768 від 17 червня 2020 року до [PERSON] та [PERSON] , як до спадкоємців після померлого позичальника, з вимогою сплатити заборгованість перед банком в сумі 7589,21 гривень (а. с. 46-47). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За приписами статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. За змістом частин другої та третьої статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці в спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень статті 1282 ЦК України. Суд ураховує, що положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Таким чином, установлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду №640/6274/16-ц від 18 вересня 2019 року при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредиторам строків визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Судом установлено, що 16 березня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» направлено до Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області претензію кредитора за вих. № SAMDN51000021250768. Із листа Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 323/02-14 від 17 квітня 2020 року про те, що у провадженні держнотконтори перебуває спадкова справа № 353/2015 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , що проживала в [ADDRESS] . Із заявою про прийняття спадщини звернулись спадкоємці померлого. 17 грудня 2015 року із заявою про прийняття спадщини звернувся син [PERSON] , із заявою про відмову від спадщини звернувся син [PERSON] 11 жовтня 2016 року державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області Дерев`янчуку В.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна, яке залишилось після смерті [PERSON] . Суд вважає встановленим, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] є її син [PERSON] , а тому, як спадкоємець разом із спадщиною успадкував і зобов`язання спадкодавця в межах вартості майна одержаного в спадщину. Щодо відповідача [PERSON] банк посилається на те, що він фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті був зареєстрований та фактично проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців у межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Таким чином, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не приймав у спадщину будь-якого майна після смерті матері [PERSON] , тому суд вважає за неможливе покладання обов`язку відповідальності за кредитним зобов`язанням на вказаного відповідача, який не прийняв у спадщину жодного майна, адже вказане зумовить порушення його майнових прав та інтересів та призведе до дисбалансу спадкових правовідносин лише на користь правомірних очікувань кредитора, що є неприпустимим. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню 2270 гривень судового збору. На підставі ст. ст. 526, 626, 628, 1049, 1054, 1055, 1216, 1268, 1281 ЦК України,

Outcome: partial