Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Представник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 14850 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 09.06.2025 між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», був укладений електронний договір кредиту №71886585. Відповідно до його умов ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачеві кредит у розмірі 4500 гривень, строком на 30 днів з 09.06.2025 по 08.07.2025, з фіксованою процентною ставкою 0,5%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту; комісія за надання кредиту складає 15,00 % від суми кредиту, що у грошовому виразі складає 675 грн. За порушення строків повернення кредиту договором установлена пеня 4% на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість у розмірі 14850 грн, що складається з наступного: - 4500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 675,00 грн - сума заборгованості за процентами; - 675,00 грн - сума заборгованості за комісією; - 9000,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою. 16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №16/10/25, яким позивачу передано права вимоги до [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором. Посилаючись на норми ЦК України та умови укладених договорів, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 14850 грн. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів у мережі Інтернет, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та їх змісту. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що 09.06.2025 між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», був укладений електронний договір кредиту №71886585. Відповідно до його умов ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачеві кредит у розмірі 4500 гривень, строком на 30 днів з 09.06.2025 по 08.07.2025, із фіксованою процентною ставкою 0,5%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту; встановлено комісію за надання кредиту в розмірі 15,00 % від суми кредиту, що у грошовому виразі складає 675 грн. За порушення строків повернення кредиту договором установлена пеня 4% на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Отримання коштів у сумі 4500 грн відповідачем підтверджується наданою АТ КБ «ПриватБанк» випискою про рух коштів за платіжною карткою. 16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №16/10/25, за яким позивач набув права вимоги до [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором. Дослідивши правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, суд визнає обгрунтованими вимоги позивача у частині стягнення заборгованості в сумі 5850 грн, у тому числі: - 4500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 675,00 грн - сума заборгованості за процентами; - 675,00 грн - сума заборгованості за комісією. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості за пенею в сумі 9000 грн суд відмовляє, з огляду на зміст п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо звільнення позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, дію якого продовжено і він триває до теперішнього часу. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі 9000 грн не підлягає задоволенню. Позивачем заявлено до відшкодування судові витрати, що складаються з оплати судового збору в сумі 2422,40 грн та оплати правничої допомоги в сумі 4500 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування судових витрат, пропорційно частині задоволених позовних вимог - в сумі 2727,01 грн.

Outcome: partial