Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем у них народилося троє дітей, двоє з яких є повнолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітня [PERSON] , [INFO] . На даний час, діти [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати з нею та знаходяться на її матеріальному забезпеченні. Відповідач не приймає участі у вихованні неповнолітньої дитини та матеріально не забезпечує її, не цікавиться її здоров`ям, не дбає про фізичний та духовний розвиток дитини. Вона самостійно не може забезпечити всі потреби дитини, а тому вважає, що відповідач як батько дитини повинен також її забезпечувати. При цьому зазначила, що відповідач здоровий, працездатний, інших аліментних зобов`язань не має, і може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину. Ухвалою судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинського А.Б. від 04.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання 04.02.2026 позивач не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Ії представник, адвокат Ткач В.В., 12.01.2026 через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві, просила позов задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення поштових відправлень за адресою фактичного місця проживання та місця реєстрації, які ним отримано, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов у строк встановлений судом, не подав. Ухвалою суду від 04.02.2026 постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд ухвалює судове рішення про наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З врахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.10.2003 вбачається, що [PERSON] одружився з [PERSON] 02.10.2003 року, про що виконкомом Розтоківської сільської ради Косівського району, актовий запис №6. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.8 зворот). Як вбачається із свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14.03.2017, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.9 зворот), [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, а саме з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 17.10.2025 №453, довідки про склад сім`ї від 17.10.2025 №452, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з батьками. В той же час позивач в позові зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча в силу вимог закону зобов`язаний таку надавати та будучи працездатним, здоровим, має можливість її надавати. А тому, з врахуванням наведеного, вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини є підставною. При визначенні способу та розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного. Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини ; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів . Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи визначений позивачем спосіб стягнення аліментів у частці від доходу, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших аліментних зобов`язань не має, та виходячи з визначеного законодавством рівного обов`язку батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та визначити розмір аліментів у 1/4 частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який підлягає стягненню щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, що з врахуванням наданої допомоги матір`ю дитини, забезпечить їй, належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача в рахунок держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved