Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 269184,01 грн. що складається з заборгованості за тілом кредиту 269184,01 грн, заборгованості за процентами 44739,05 заборгованість за процентами. В обґрунтування позову вказано, що 12.04.2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «РВС БАНК» було підписано Заяву Договір № І.VIP.WD.980-029455-1 про надання банківської послуги що є договором про приєднання до публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Копія Заяви-Договору №І.VIP.WD.980-029455-1 від 12.04.2019 року та копія Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджена Рішенням Правління Акціонерного товариства «РВС БАНК» Протокол № 01022019/1 від 01.02.2019 року. Як вбачається з Заяви-Договору №І.VIP.WD.980-029455-1 від 12.04.2019 року про надання банківської послуги (платіжні картки), Відповідач підписанням цієї Заяви Договору, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептував укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на Сайті Банку і беззастережно приєдналася до умов Договору. З умовами Договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до Договору. 18.10.2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №І.VIP.WD.980-029455-1 CRED про надання банківської послуги ( платіжна карта MasterCard з Кредитним лімітом до пакету послуг VIPWorld) що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК». За умовами вищевказаної Заяви-Договору АТ «РВС Банк» надається споживний кредит у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 300 000,00 грн, строк дії кредитного ліміту 12 місяців, процентна ставка, % річних 48,00, тип ставки- фіксована, комісія за надання траншу: 1 % від суми заборгованості за кожним окремим траншем. 18.10.2019 року грошові кошти у сумі 300 000,00 грн були зараховані Акціонерним товариством «РВС БАНК» на картковий рахунок відповідача. 19.10.2020 року між сторонами було укладено Договір про внесення змін до Заяви Договору №І.VIP.WD.980-029455-1-CRED від 18.10.2019 року, відповідно до яких строк дії кредитного ліміту продовжено ще на 12 місяців до 19.10.2021 року. В подальшому між АТ «РВС Банк» та Відповідачем укладалися Договори про внесення змін до Заяви-Договору в яких строки дії кредитного ліміту продовжувалися до 21.10.2023 року. 11.06.2024 року між АТ «РВС БАНК» (АТ «РВС БАНК») та «Фінансова компанія «Паріс» (назву змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс») було укладено Договір про відступлення прав вимоги №11/06/2024-1. Як вбачається з Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до Відповідача за Заявою Договором №І.VIP.WD.980-029455-1 CRED від 18.10.2019 року на загальну суму 269184,01- грн, з яких: за тілом кредиту 224444,96 грн; за процентами 44739,05 грн. На дату звернення до суду Відповідач грошові кошти отримані в кредит не повернув, проценти за користування кредитними коштами та інші платежі передбачені умовами Договору не сплатив. Станом на 11.06.2024 року заборгованість Відповідача перед ТОВ «ФК «ПАРІС» (згідно розрахунку) становить 269184,01 грн, з яких: - за тілом кредиту 224444,96 грн; за процентами 44739,05 грн. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, відзив на позов та інших заяв не подав. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 12.04.2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «РВС БАНК» було підписано Заяву Договір № І.VIP.WD.980-029455-1 про надання банківської послуги що є договором про приєднання до публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Копія Заяви-Договору №І.VIP.WD.980-029455-1 від 12.04.2019 року та копія Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджена Рішенням Правління Акціонерного товариства «РВС БАНК» Протокол № 01022019/1 від 01.02.2019 рокую Як вбачається з Заяви-Договору №І.VIP.WD.980-029455-1 від 12.04.2019 року про надання банківської послуги (платіжні картки), Відповідач підписанням цієї Заяви Договору, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептував укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на Сайті Банку і беззастережно приєдналася до умов Договору. З умовами Договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до Договору. 18.10.2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №І.VIP.WD.980-029455-1 CRED про надання банківської послуги ( платіжна карта MasterCard з Кредитним лімітом до пакету послуг VIPWorld) що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК». За умовами вищевказаної Заяви-Договору АТ «РВС Банк» надається споживний кредит у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 300 000,00 грн, строк дії кредитного ліміту 12 місяців, процентна ставка, % річних 48,00, тип ставки- фіксована, комісія за надання траншу: 1 % від суми заборгованості за кожним окремим траншем. 18.10.2019 року грошові кошти у сумі 300 000,00 грн були зараховані Акціонерним товариством «РВС БАНК» на картковий рахунок відповідача. 19.10.2020 року між сторонами було укладено Договір про внесення змін до Заяви Договору №І.VIP.WD.980-029455-1-CRED від 18.10.2019 року, відповідно до яких строк дії кредитного ліміту продовжено ще на 12 місяців до 19.10.2021 року. В подальшому між АТ «РВС Банк» та Відповідачем укладалися Договори про внесення змін до Заяви-Договору в яких строки дії кредитного ліміту продовжувалися до 21.10.2023 року. Вищенаведені умови договору також відображені в паспорті споживчого кредиту. Факт видачі кредитних коштів в сумі 300000,00 грн підтверджується меморіальним ордером № 23. Згідно розрахунку заборгованості боржника [PERSON] станом на 11.06.2024 року сума боргу становить 269184,01 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту 224444,96 грн та заборгованості за процентами 44739,05 грн. 11.06.2024 року між АТ «РВС БАНК» (АТ «РВС БАНК») та «Фінансова компанія «Паріс» (назву змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс») було укладено Договір про відступлення прав вимоги №11/06/2024-1. Як вбачається з Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до Відповідача за Заявою Договором №І.VIP.WD.980-029455-1 CRED від 18.10.2019 року на загальну суму 269184,01- грн, з яких: за тілом кредиту 224444,96 грн; за процентами 44739,05 грн. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ст. ст. 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. З огляду на ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що Відповідач отримав кредитні кошти, однак не виконав свої зобов`язання щодо їх повернення та сплати процентів і комісії за обслуговування кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених у справі обставин, суд вважає, що Відповідач, отримавши обумовлену у кредитному договорі №І.VIP.WD.980-029455-1 CRED від 18.10.2019, належним чином не виконав взяті на себе кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується письмовими доказами та підлягає стягненню з позичальника на користь банку. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену ним суму судового збору 2422,40 гривень.

Outcome: approved