Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

28.10.2025 до Зарічного районного суду м. Суми надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 07.02.2022 між сторонами укладений укладений кредитний договір № KfW-18-2022-3. Згідно договору позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити відсотки за користування ним відповідно до умов цього Договору та Додатку № 2 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною, не пізніше 06.02.2042 на рахунок Кредитора. Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: на придбання об`єкта кредитування квартири [ADDRESS] . Відповідачка кредитними коштами користувалась, однак допустила порушення умов кредитного договору в частині погашення кредиту та нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 30.09.2025 утворилась заборгованість у розмірі 25064,73 грн, яка складається з простроченої заборгованості з погашення кредиту за період з 01.05.2025 по 30.09.2025 12 112,00 грн; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за період з 01.11.2024 по 30.09.2025 12 952,73 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачки у примусовому порядку, а також стягнути з відповідачки судові витрати. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03.11.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено на 08.12.2025, який в подальшому відкладався до 02.02.2026. Представник позивача у судовому засіданні 02.02.2026 позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, у судове засідання не прибула, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток до електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд». Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] згідно з умовами Порядку пільгового іпотечного кредитування внутрішньо переміщених осіб за рахунок коштів гранту, наданих Кредитною установою для відбудови (KfW), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2021 № 451 (далі - Порядок), 07.02.2022 було укладено Кредитний договір № KfW-18-2022-3. Відповідно до пункту 1.2 договору Кредитор зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 609 418,00 грн. 00 коп. (відповідно до Розрахунку розміру кредиту з визначенням власних внесків Позичальника Додаток № 1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною), а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити відсотки за користування Кредитом розмірі 3 (три) % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити відсотки за користування ним відповідно до умов цього Договору та Додатку № 2 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною, не пізніше 06.02.2042 на рахунок Кредитора (п.1.3 Кредитного договору). Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: на придбання об`єкта кредитування квартири [ADDRESS] (п. 1.4 Кредитного договору). Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, плановості та цільового характеру використання (п. 1.5 Кредитного договору). Відповідно до пункту 2.2 кредитного договору Кредит за розпорядженням Кредитора перераховується з рахунку Кредитора на особистий рахунок Позичальника. Зобов`язання з погашення кредиту і сплати відсотків за користування ним виникають починаючи з дати зарахування коштів кредиту на рахунок Позичальника в банку-агенті. Погашення Кредиту та сплата відсотків за користування Кредитом, що нараховуються відповідно до цього Договору, здійснюються Позичальником щомісячно не пізніше останнього дня місяця, за який проводиться таке погашення, починаючи з місяця, в якому було надано кредит (з 07.02.2022) відповідно до Додатку № 2 до цього Договору, який його невід`ємною частиною та з кінцевим терміном погашення Кредиту до 06.02.2042 (включно), на умовах, визначених цим Договором (п. 2.4 Кредитного договору). Відповідно до пункту 2.5. Договору нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється Кредитором щомісяця, не пізніше дня сплати платежу, зазначеного в пункті 2.4. цього Договору, за фактичний час користування кредитом, включаючи день зарахування Кредитором коштів на поточний рахунок Позичальника зазначений в п. 2.1. цього Договору, та включаючи день повернення Кредиту. Підстави та порядок дострокового повернення кредиту передбачені у розділі 21 кредитного договору. Відповідачка підписала договір власноруч. Факт перерахування відповідачці кредитних коштів у сумі 609418,00 грн підтверджується платіжним дорученням №295 від 07.02.2022. 16.02.2022 між позивачем та відповідачем також був укладений Іпотечний договір за реєстровим № 209, предметом якого є нерухоме майно (квартира), розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим О.В., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №299864264 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №299874241. У зв`язку із порушенням умов кредитного договору в частині своєчасного здійснення платежів з погашення кредиту 04.04.2025 позичальнику було направлено претензію від 04.04.2025 № 81, однак претензія була залишена відповідачкою без належного реагування. Порушення відповідачкою договірних зобов`язань призвело до виникнення простроченої заборгованості, загальна сума якої станом на 30.09.2025 становить 25 064,73 грн, з яких прострочена заборгованість з погашення кредиту за період з 01.05.2025 по 30.09.2025 становить 12 112,00 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом за період з 01.11.2024 по 30.09.2025 становить 12 952,73 грн. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Положення статті 626 ЦК України визначають, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. У ході розгляду справи встановлено, що сторони у встановленому порядку уклали договір, за умовами якого відповідачка отримала у користування кредитні кошти від позивача, зобов`язалась їх повернути, а також сплатити нараховані проценти. Своїм підписом відповідачка погодилась з запропонованими умовами кредитування, доказів оспорювання умов договору матеріали справи не містять. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до положень частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина перша статті 612 цього ж Кодексу передбачає, що б оржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В силу зазначеного вище саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості у разі наявності заперечень. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Надаючи оцінку доказам, поданим позивачем, суд зазначає, що позивач, надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідачка належним чином не виконала свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 25064,73 грн, претензія № 81 позивача про погашення простроченої заборгованості за кредитом, направлена відповідачці 04.04.2025, залишена останньою без належного реагування. Протягом розгляду справи відповідачка правом на участь у судових засіданнях та на подання доказів не скористалась, аргументованих заперечень позовним вимогам від неї до суду не надходило. За встановлених обставин суд доходить висновку про задоволення позовних вимог Державної спеціалізованої Фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Щодо вирішення питання про судові витрати суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved