Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

29 жовтня 2025 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із даним позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.04.2020 року по 01.09.2025 року в розмірі 57171,00 грн, та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що квартира [ADDRESS] є приватною спільною частковою власністю відповідачів на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 01.04.2008 року, виданого відділом приватизації державного житла Фонду Жовтоводської міської ради, що підтверджується копією Витягу про реєстарці права власності на нерухоме майно від 03.04.2008 року та копією Свідоцтва про право власності на житло від 01.04.2008 року. Власник приміщення визначений ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - це фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, що зареєстроване у встановленому законом порядку. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ним. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно з рішенням Жовтоводського міськвиконкому № 410/1 від 29 листопада 2000 року функції по збору платежів від населення за послуги гарячого водопостачання та опалення перейшли від ВЖРЕО м. Жовті Води до КП «Жовтоводськтепломережа». Комунальним підприємством «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради на відповідача був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Відповдно до підпункту 5 пункту 44 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 №830, споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. З 09.11.2021 відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Постанови КМУ від 08.09.2021, №1022 "Про внесення змін до постанови №830 "Про затведження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії", між позивачем та відповідачем укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови надання послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. 01.11.2021 між позивачем та боржником був укладений індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. Даний договір є публічний договір приєднання, укладений сторонами з урахуванням ст. 633,634,641,642 ЦУ України з метою надання послуг з постачання теплової енергії Споживачу. Споживач повністю погодився та прийняв умови договору з постачання теплової енергії, адже на протязі спірного періоду жодної заяви щодо заперечення умов договору, на адресу підприємства не надходило. 01.08.2025 року між позивачем та [PERSON] , було укладено договір реструктуризації № 738718, який відповідач не виконував та 16.10.2025 зазначений договір був розірваний. Невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті в повному обсязі за послугу з постачання теплової енергії призвело до виникнення заборгованості з урахуванням інфляційних нарахувань, трьох відсотків річних та пені. Враховуючи, що в добровільному порядку заборгованість за комунальні послуги не погашається, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 26 листопада 2025 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що квартира квартира [ADDRESS] є приватною спільною частковою власністю відповідачів на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 01.04.2008 року, виданого відділом приватизації державного житла Фонду Жовтоводської міської ради, що підтверджується копією Витягу про реєстарці права власності на нерухоме майно від 03.04.2008 року та копією Свідоцтва про право власності на житло від 01.04.2008 року. Згідно з рішенням Жовтоводського міськвиконкому № 410/1 від 29 листопада 2000 року функції по збору платежів від населення за послуги гарячого водопостачання та опалення перейшли від ВЖРЕО м. Жовті Води до КП «Жовтоводськтепломережа». Пункт 2.2 рішення встановлює: "Передачу ВЖРЕО та ВО ЖКГ здійснити з наявною заборгованістю перед КП «Жовтоводськтепломережа», тобто по оплаті населенням послуг гарячого водопостачання і опалення станом на 01.12.2000 та з різниці в тарифах, що склалася на протязі минулих років". Рішення Жовтоводської міської ради від 24.02.2021 року за №229-5/VІІІ змінено найменування комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" (код ЄДРПОУ 23645975) на комунальне підприємство «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради (код ЄДРПОУ 23645975). Комунальним підприємством «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради на відповідача був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . З 09.11.2021 відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Постанови КМУ від 08.09.2021, №1022 "Про внесення змін до постанови №830 "Про затведження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії", між позивачем та відповідачем укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови надання послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. 01 листопада 2021 року між КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР та боржником укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Даний договір є публічний договір приєднання, укладений сторонами з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, з метою надання послуг з постачання теплової енергії Споживачу. Цей Договір опублікован на офіційному вебсайті КП "Жовтоводськтепломережа" ЖМР https//teplonet.dp.ua. Згідно з п. 5 вказаного договору Виконавець зобов`язується надавати Споживачу послуги відповідної якості, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги в строки і на умовах, що визначені цим договором. Пунктами 32 цього договору передбачено, що розрахунковий період для оплати обсягу спожитих послуги є календарний місяць. Таким чином між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договіні відносини щодо послуг. Споживач повністю погодився та прийняв умови договору з постачання теплової енергії, адже на протязі спірного періоду жодної заяви щодо заперечення умов договору, на адресу підприємства не надходило. Постачання теплової енергії є видом житлово-комунальної послуги, що надається мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України "Про «Про житлово-комунальні послуги». 09 липня 2025 року від [PERSON] на адресу підприємства надійшла заява, згідно якою Відповідач просив реструктуризувати заборгованості, яка утворилась станом на 01.08.2025 в розмірі 47265,29 грн. 01.08.2025 між позивачем та [PERSON] було укладено договір реструктуризації № 738718. Згідно п.2.3. Договору реструктуризації, Споживач зобов`язується забезпечити своєчасне погашення боргу за послуги з централізованого опалення згідно з умовами, визначеними договором, окрім сум визначених п.1.2. Договору здійснювати оплату поточного щомісячного платежу за надані послуги з централізованого опалення. Вказаний договір відповідач не виконував та 16.10.2025 зазначений договір був розірваний. Будучи власниками вищезазначеної квартири [PERSON] та [PERSON] несвоєчасно та не в повній мірі сплачували за надані послуги з централізованого опалення, що призвело до виникнення заборгованості. Таким чином, заборгованість відповідачів перед КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР за надані послуги за період з 01 квітня 2020 року по 01 вересня 2025 року складає 57171,00 грн, з яких: основний борг 46744,86 грн., інфляційні нарахування 8009,93 грн., три відсотки річних 2210,98 грн. та пеня 205,23 грн. Дана заборгованість підтверджується розрахунком заборгованості по о/р № [NUMBER] . При цьому, суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати сплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. п. 5 п. 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 року N 830, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Як слідує із вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог статті 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний обов`язок з оплати житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в пункті 10 частини другої ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Верховним Судом України в листі № 62-97 від 03.04.97 року надані рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ. Таким чином, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість за період з 01 квітня 2020 року по 01 вересня 2025 року у сумі 57171,00 грн, з яких: основний борг 46744,86 грн., інфляційні нарахування 8009,93 грн., три відсотки річних 2210,98 грн. та пеня 205,23 грн. Відповідно до ст. 133,141 ЦПК України із відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви з кожного в розмірі по 1514,00 грн.

Outcome: approved