Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.07.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено договір №3240607840-101458. [PERSON] здійснила дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 2 500 грн, що підтверджується квитанцією та Довідкою. 18.11.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №18-11/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3240607840-101458. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3240607840-101458. ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 102,50 грн, з яких: 2 500 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 19 602,50 грн сума заборгованості за нарахованими процентами. Окрім цього, 03.03.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №3761289. Відповідно до умов кредитного договору, укладення Договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС кредитодавця, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок «CreditPlus». Ідентифікація споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході споживача в Особистий кабіне/Мобільний застосунок «CreditPlus», в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки кредитодавцем правильності введення коду, направленого кредитодавцем на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до Особистого кабінету/Мобільно застосунку «CreditPlus». 04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №04-02-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3761289. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3761289. ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18 833,79 грн, з яких: 5 923,43 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 12 805,86 грн сума заборгованості за нарахованими процентами; 94,77 грн інфляційні збитки; 9,73 грн 3% річних. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором №3240607840-101458 від 28.07.2021 в розмірі 22 102,50 грн, та кредитним договором №3761289 від 03.03.2021 в розмірі 18 833,79 грн, що разом становить 40 936,29 грн, яку позивач просив стягнути із відповідача та стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи провести за його відсутності, не заперечують проти винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Клопотання про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направила. Відзиву на позов до суду не подавала. За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по даній справі. Судом встановлено, що 28.07.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено договір позики №3240607840-101458, відповідно до якого Товариство надало кредит позичальнику в розмірі 2 500 грн, зі строком користування кредитними коштами 20 днів (п.п. 2.2., 2.3. Договору). Відповідно до п.2.3. Договору строк користування кредитними коштами складає 20 (днів) та починається з 28.07.2021 року та закінчується 17.08.2021 року (включно). У Графіку розрахунків до Договору позики №3240607840-101458 визначено дату видачі кредиту - 28.07.2021 та дату платежу 17.08.2021. Згідно з даним графіком позичальник зобов`язаний сплатити платіж на погашення позики до 17.08.2021, що складається з погашення суми кредиту 2500 грн. та процентів за користування кредитом 980 грн., загальна вартість кредиту 3 480 грн. Проте відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором в повному обсязі не виконала, не сплачувала кошти на погашення суми кредиту і проценти за користування кредитом згідно договору. В зв`язку з цим, станом на 10.01.2023 (дата відступлення права вимоги за договором №10-01/2023) у [PERSON] виникла заборгованість перед Товариством за договором №3240607840-101458 від 28.07.2021. 18.11.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №18-11/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3240607840-101458. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3240607840-101458. Згідно п.2.1. Договору за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Позивач вказує, що набув права грошової вимоги до відповідача за договором №3240607840-101458 в сумі 22 102,50 грн, з яких: 2 500 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 19 602,50 грн сума заборгованості за нарахованими процентами. Встановлено, що ТОВ «Коллект Центр» має право вимоги до [PERSON] на підставі укладеного Договору про відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 за кредитним договором №3240607840-101458 від 28.07.2021. Розрахунок заборгованості за кредитним договором №3240607840-101458наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом лише стосовно заборгованості відповідача за неповерненим тілом кредиту.Однак, щодо розміру заборгованості відповідача за нарахованими процентами в сумі 19 602,50 грн даний розрахунок не може вважатися належним доказом заборгованості відповідача в такій сумі. Зі змісту кредитного договору №3240607840-101458 та Додатку №1 до нього вбачається, що сторони погодили строк дії кредиту на 20 днів та нарахування процентів на залишок суми кредиту до 17.08.2021. Тобто, проценти на залишок суми кредиту позивачем мали нараховуватися протягом 20 днів, починаючи з 28.07.2021 і до 17.08.2021. У той же час, позивачем відповідно до розрахунку заборгованості проценти були нараховані до 18.11.2021. Розмір заборгованості відповідача за процентами в сумі 19 602,50 грн позивачем в повній мірі не доведено. В цій частині, стягненню підлягає заборгованість відповідача за процентами в сумі 980 грн. Саме така сума нарахованих процентів передбачена узгодженим сторонами Графіком розрахунків до договору №3240607840-101458, який міститься в матеріалах справи. При цьому позивачем не доведено, що відповідач ініціював продовження строку користування кредитом, ініціював зміну дати погашення кредиту, не доведено що сторони домовились про продовження строку кредиту понад строк, вказаний в п.2.3. Договору. Тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №3240607840-101458 в розмірі 3 480 грн, з яких: 2 500 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 980 грн сума заборгованості за процентами. Судом також встановлено, що 03.03.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №3761289, відповідно до якого Товариство надало кредит позичальнику в розмірі 6 600 грн, зі строком кредиту - 30 днів, із стандартною процентною ставкою 1,90% в день, та із зниженою процентною ставкою 1,805% (п.п.1.3., 1.4., 1.5., 1.5.1. Договору). Відповідно до п.1.4. Договору строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Відповідно до п.1.5. Договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п.4.2. Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація відповідно до п.4.3. Договору. Відповідно до п.4.3.1. сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п.4.2.-4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день авто пролонгації є новою датою повернення кредиту. Проте відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором в повному обсязі не виконала, не сплатила кошти на погашення суми кредиту і проценти за користування кредитом згідно договору. В зв`язку з цим, станом на 10.01.2023 (дата відступлення права вимоги за договором №10-01/2023) у [PERSON] виникла заборгованість перед Товариством за договором №3761289 від 03.03.2021. 04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №04-02-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3761289. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3761289. Згідно п.2.1. Договору за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Позивач вказує, що набув права грошової вимоги до відповідача за договором №3761289 в сумі 18 833,79 грн, з яких: 5 923,43 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 12 805,86 грн сума заборгованості за нарахованими процентами. Встановлено, що ТОВ «Коллект Центр» має право вимоги до [PERSON] на підставі укладеного Договору про відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 за кредитним договором №3761289 від 03.03.2021. Розрахунок заборгованості за кредитним договором №3761289 наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом заборгованості за кредитним договором стосовно заборгованості відповідача за неповерненим тілом кредиту та нарахованими процентами в межах строку кредитування 30 днів та автопролонгації 90 днів, тобто загалом в межах 120 днів кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування та строку його пролонгації право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Відповідно до наданого позивачем розрахунку видно, що станом на 30.06.2021, тобто до дати закінчення періоду автопролонгації в межах 120 днів кредитування, загальна заборгованість за кредитним договором становить 7574,33 грн, що включає, зокрема, суму основного боргу 5923,43 грн. Такий розрахунок станом на 30.06.2021 відповідає умовам кредитного договору, відтак, приймається судом як вірний. У той же час, позивач продовжив нараховувати проценти після 01.07.2021 до 04.11.2021, що не відповідає умовам договору стосовно меж строку автопролонгації. З даного розрахунку заборгованості видно, що відповідач частково сплачувала заборгованість по тілу кредиту та по нарахованим процентам, що свідчить про визнання нею заборгованості за наданим кредитом. Згідно розрахунку заборгованості також видно, що після 30.06.2021 [PERSON] здійснила часткову оплату заборгованості за кредитом. Загалом позичальником після 30.06.2021 було сплачено 3 138,72 грн. Відтак сума заборгованості за кредитом має бути зменшена на цю суму проплат. Таким чином, загальна заборгованість за кредитним договором від 03.03.2021 становить 4 435,61 грн (7574,33-3138,72= 4 435,61), та складається із непогашеного тіла кредиту на цю суму. Щодо вимог позивача про стягнення сум заборгованості відповідача за інфляційними збитками в розмірі 94,77 грн та нарахованими 3 % річних у розмірі 9,73 грн, то вони не підлягають задоволенню. Позивач не надав суду розрахунку заборгованості відповідача за інфляційними збитками в розмірі 94,77 грн та нарахованими 3 % річних у розмірі 9,73 грн, згідно з яким суд міг би перевірити правильність проведеного розрахунку. Крім того, позивач не вказав період за який вважає необхідним нарахувати інфляційні збитки та 3 % річних. Відтак, вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню через необґрунтованість. Підсумовуючи викладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №3761289 від 03.03.2021 в розмірі 4435,61 грн, що складається із суми заборгованості за тілом кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Коллект Центр» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №3240607840-101458 від 28.07.2021 підлягають задоволенню частково в сумі 3 480 грн, а за кредитним договором №3761289 від 03.03.2021 підлягають частковому задоволенню в сумі 4 435,61 грн. Загальна заборгованість за кредитними договорами, яка підлягає стягненню з відповідача разом складає 7 915,61 грн (3480+4435,61=7915,61). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн та вказано, що понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 000 грн, що підтверджується Договором про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, Витягом з Акту №15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025, Тарифами на послуги. Разом з тим, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів, позовна заява є типовою з іншими справами позивача), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та часу необхідного для виконання робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 8 000 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу мають бути присуджені позивачеві з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач пред`явив позов на загальну суму 40 936,29 грн. Позов задоволено на суму 7915,61 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме 2 015,32 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial