Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся представник ДП Міністерства оборони України «[INFO]» з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з актом приймання (передачі) будинків, споруд і території військового містечка від 06.12.2000 року було здійснено передачу житлового фонду «135 Домобудівельного комбінату» на утримання державного підприємства Міністерства охорони України «[INFO]», а саме [ADDRESS] . Філія «135 ДБК» ДП МОУ «[INFO]» надає житлово-комунальні послуги мешканцям будинку [ADDRESS] . [PERSON] , 29.04.2010 року директором Філії «135 ДБК» ДП МОУ «[INFO]» було видано відомчий ордер № 0077 на право зайняття жилого приміщення [ADDRESS] . 29.07.2020 року між [PERSON] , та Філією «135 ДБК» ДП МОУ «[INFO]» було укладено договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій № 39-6/2020. Позивач належним чином виконав своє зобов`язання, щодо надання житлово-комунальних послуг, проте відповідач, будучи споживачем за вказаною адресою цих послуг належним чином не здійснює їх оплату, у зв`язку з чим станом на день звернення до суду у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 34952,40 грн. З урахуванням викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 34952,40 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.03.2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що державне підприємство Міністерства оборони України «[INFO]» має відокремлений структурний підрозділ - Філію «135 Домобудівельний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України «[INFO]», яка згідно з положенням Про Філію «135 Домобудівельний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України «[INFO]», не є юридичною особою. Філія «135 Домобудівельний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України « [INFO] » є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] та забезпечує належне утримання даного будинку. Відповідно до відомчого ордеру № 0077 на жиле приміщення від 29.04.2010 року, вбачається що він виданий на [PERSON] , на зайняття жилого приміщення площею 17,9 кв.м., що складається з 1 кімнати в гуртожитку розташованому за адресою: [ADDRESS] 29.07.2020 року між Філією «135 Домобудівельного комбінату» Державного підприємства МО України «[INFO]» та [PERSON] , було укладено договір № 39-6/2020 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] )за адресою [ADDRESS] за період з січня 2021 року по листопад 2023 року виникла заборгованість у розмірі 34952,40 грн., за оплату житлово комунальних послуг. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін, і відмова споживача від укладення договору у такому разі суперечить вимогам ч.3 ст. ст. 627, 630 ЦК України, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Разом із тим за змістом наведених норм закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користується ними, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що й відповідає спірним правовідносинам. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 20 квітня 2016 року у справі 6-2951цс15. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Підставою виникнення зобов`язань є юридичний факт або юридична сукупність (фактичний склад), які породжують зобов`язання. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, оскільки відповідач належним чином не здійснює оплату за надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 34952,40 грн. є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved