Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит- Капитал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 11.01.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладений кредитний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1229728, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних платіж повернення кредиту та сплатити комісії мав бути внесений відповідачем в обумовлені терміни. ТОВ «Селфі Кредит» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач умови кредитного договору не виконав. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача, відповідно до якого кредит надається в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Приймаючи умови кредитного договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з умовами, розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 22.10.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторінгу №22102024, відповідно якого ТОВ «Селфі Кредит» передала (відступила) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит- Капитал» прийняла права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК «Кредит- Капитал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1229728 від 22.10.2024 року в сумі 28118 грн. 40 коп., з яких: 4998 грн. 95 коп. заборгованість за основною сумою кредиту, 23119 грн. 45 коп., заборгованість за відсотками. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1229728 від 11.01.2024 року в розмірі 28118 грн. 40 коп., 2422 грн. 40 коп. судовий збір та 8000 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно письмового клопотання просить розглянути справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив слухати справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ТОВ «ФК «Кредит- Капитал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно договору про надання споживчого кредиту №1229729 від 11.01.2024 року, додатку до договору, між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого товариство надало [PERSON] кредит в розмірі 5000 грн. на 350 днів із сплатою процентів від суми кредиту в розрахунку 2,5 % в день за кожний день користування кредитом в межах строку кредиту. Договір підписаний електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється на номер мобільного телефону вказаний останнім. Кредит наданий в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку відповідача зазначену ним в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» від 22.04.2025 року. Згідно договору факторингу №22102024 від 22.10.2024 року, ТОВ «Селфі Кредит» передала (відступила) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит- Капитал» прийняла права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК «Кредит- Капитал» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 28118 грн. 40 коп. Відповідно до ст.205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Таким чином, між відповідачем та первісним кредитором укладено кредитний договір, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, з умовами якого відповідач ознайомився та погодився. Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов`язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки. Згідно розрахунку заборгованості наведеної позивачем, відповідачем [PERSON] зобов`язання за кредитним договором виконувалися не належним чином, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 28118 грн. 40 коп., яка складається з: 4998 грн. 95 коп. заборгованість за тілом кредиту, 23119 грн. 45 коп., заборгованість за відсотками. На думку суду наведений позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим з наступних підстав. Розмір процентної ставки в договорі не відповідає вимогам статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з наступних підстав. Згідно укладеного кредитного договору розмір процентної ставки 2,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Враховуючи, що самим Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 11.01.2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень закону. Частиною другою розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Договір про надання кредиту укладено між сторонами 11.01.2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, умови договору щодо встановлення процентної ставки в розмірі 2,5 % з огляду на положення частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними. З урахуванням викладеного, заборгованість за процентами за укладеним між сторонами договором слід розраховувати виходячи із встановленої частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки в 1% з урахуванням строку дії договору 350 календарних днів, з суми тіла кредиту 5000 грн., що дорівнює 17500 грн. (5000: 100 х 350.) Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за договором в розмірі 22498 грн. 95 коп., з яких: 4998 грн. 95 коп. заборгованість за тілом кредиту, 17500 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволеної суми позову в розмірі 22498 грн. 95 коп., сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1938 грн. 28 коп. (22498,95 х 2422,40: 28118,40.). Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу позивачу у зазначеній справі надавало адвокатське об`єднання АО «Лігал Апологет», до позову додані договір про надання правової допомоги від 08.10.2025 року, акт про надання юридичної допомоги, опис розрахунок, згідно якого підтверджено виконання робіт та прийняття такої роботи позивачем. Згідно договору витрати на професійну правничу допомогу становлять 8000 грн. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). З врахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, те, що справу було розглянуто у спрощеному позовному провадженні, без участі представника позивача у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що розмір вказаних позивачем витрат на правничу допомогу, є завищеним у відповідності із співмірним виконанням адвокатських робіт, а тому вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково в розмірі 5000 грн. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial