Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

ТОВ «Бізнес позика» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №455652-КС-001 від 06.11.2022 року. Позовні вимоги мотивовано тим, що 06.11.2022 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено Договір №455652-КС-001про надання кредиту (далі договір №455652-КС-001), шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов договору позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, а відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, на умовах, що передбачені в договорі. Відповідач своїх зобов`язань за договором №455652-КС-001від 06.11.2022 належним чином не виконав, внаслідок чого його заборгованість за договором складає 14 219,36 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом 5 000,00 грн, прострочену заборгованість за нарахованими процентами 8912,96 грн, прострочена заборгованість за комісією 306,40 грн. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача 14 219,36 грнзаборгованості за договором №455652-КС-001від 06.11.2022 та судові витрати. Ухвалою судді від 22.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Цією ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування від АТ «Приват Банк» доказів. Судове засідання з розгляду справи призначено на 02.02.2026. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. У позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав. Конверт з судовою повісткою про виклик до суду, направлений відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній». Згідно з вимогами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України зазначені документи вважаються врученими відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18). Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 06.11.2022 відповідач в інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com заповнив Анкету клієнта для отримання кредиту, де ввів свої персональні дані, в тому числі номер банківського рахунку / банківської картки для перерахунку коштів. 06.11.2022 позивач надіслав відповідачу Пропозицію укласти Договір (оферта) № 455652-КС-001про надання кредиту. Відповідно до цієї пропозиції, кредит пропонується надати на строк 16 тижнів з фіксованою стандартною процентною ставкою в день 2,0000000, фіксована знижена процентна ставка в день 1,15514127, комісія за надання кредиту - 750,00 грн, загальний розмір кредиту - 5 000,00 грн, термін дії договору - до 26.02.2023, орієнтовназагальна вартість наданого кредиту: 10480,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка становить: 11956,93 процентів. 06.11.2022 відповідач акцептував пропозицію щодо укладання Договору № 455652-КС-001 про надання кредиту на визначених Пропозицією умовах. 06.11.2022 між позивачем та відповідачем укладено договір №455652-КС-001про надання кредиту. Згідно з п.2.1 договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту: 16 тижнів, стандартнапроцентна ставка в день 2,0000000, фіксована знижена процентна ставка в день 1,15514127, комісія за надання кредиту - 750,00 грн,загальний розмір наданого кредиту: 5 000,00 грн, термін дії договору: до 26.02.2023, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 10 480,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка: 11956,93 процентів. Відповідно до умов п. 3.2 кредитного договору №455652-КС-001, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору (п. 3.2.2 Договору). У п. 3.2.3 сторони погодили графік платежів за кредитним договором. Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0104. 06.11.2022 позивач здійснив переказ коштів відповідачу в сумі 5 000,00 грн з призначенням платежу: перерахунок коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] згідно до кредитного договору №455652-КС-001від 06.11.2022, що підтверджується квитанцією системи Pay TAC id: 534000905 від 06.11.2022. Також, відповідно до інформації наданої АТ «Приват Банк» на ухвалу про витребування доказів, встановлено, що у банку емітована картка на ім`я [PERSON] . Номер маски картки емітованої в банку відповідає номеру картки зазначеної відповідачем у кредитному договорі №455652-КС-001. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №264495-КС-001 вбачається, що у [PERSON] станом на 28.11.2025 наявна заборгованість на загальну суму 14 219,36 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5 000,00 грн, прострочену заборгованість за нарахованими процентами 8 912,96 грн, прострочена заборгованість за комісією 306,40 грн. Відсотки по кредиту позивач нарахував за період з 06.11.2022 по 26.02.2023. Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач сплатив позивачу в рахунок погашення заборгованості за кредитом 1310,00 грн, з яких: 866,40 грн нараховані проценти; 443,60 грн нараховану комісію. Відповідно до наданої позивачем Довідки про стан заборгованості за Договором № 455652-КС-001про надання кредиту від 06.11.2022, станом на 27.11.2025 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Бізнес позика» становить 14 129,36 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5 000,00 грн, прострочену заборгованість за нарахованими процентами 8 912,96 грн, прострочена заборгованість за комісією 306,40 грн. У зв`язку із невиконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, які регулюються такими нормами законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Застосовуючи до правовідносин зазначені норми права, суд дійшов такого висновку. 06.11.2022 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням Договору №455652-КС-001про надання кредиту. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. ТОВ «Бізнес позика» виконало взяті на себе зобов`язання та переказало суму кредиту на картковий рахунок відповідача, натомість відповідач умови Договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунків, поданих позивачем, складає 14 219,36 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5 000,00 грн, прострочену заборгованість за нарахованими процентами 8 912,96 грн, прострочена заборгованість за комісією 306,40 грн. Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань перед позивачем суду не надано, факт отримання кредиту не спростовано належними та допустимими доказами. Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн 40 к.

Outcome: approved