Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

12.08.2025 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним уточненим позовом, яким просять визнати за ними, як за членами колгоспного двору, право власності за кожним з них на 1 / 5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що зареєструвати за собою своє право власності на свої ж частки вищезазначеного домоволодіння вони на даний час не можуть через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього їхнього права через відсутність правовстановлюючого документу; крім того, позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/5 частку цього ж домоволодіння, як за спадкоємцем за законом смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , мотивуючи вимоги тим, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї ж причини через відсутність належних правовстановлюючих документів на цю нерухомість. У судове засідання позивачі не прибули, позов містить їх клопотання про розгляд справи за їхньою відсутністю, представник відповідача Василівської сільської ради Болградського району Одеської області подав клопотання про розгляд справи без його участі, повідомивши, що відповідач не заперечує проти вимог позову. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок, спірна нерухомість розташована на [ADDRESS] (а.с.21-23); - станом на 14.04.1991р. житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , мав статус колгоспного двору, до його складу входили: [PERSON] , та позивачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , таким чином, кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 5 його частині, що підтверджується довідкою старости с.Каракурт Василівської територіальної громади від 29.04.2025р. за №120/02-17(а.с.30); - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] , вид.02.09.2013р. виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області, а/з №19, а.с.19); - довідкою старости с.Каракурт Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 19.06.2025р. за №182/02-17(а.с.20), підтверджується, спадкодавець [PERSON] - постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з ним на день його смерті проживали: його дружина [PERSON] , та сини [PERSON] та [PERSON] ; - постановою державного нотаріуса Лєсогорова Д. №1824/02-31 від 16.05.2025 - позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірного домоволодіння, що належала спадкодавцю [PERSON] ,який помер [INFO] , - у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість (а.с.32); - згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (від 12.06.2025р. за №79410447), - позивачам відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.33); - згідно звіту про незалежну оцінку об`єкта нерухомості , а саме житлового будинку сабидного типу,загальною площею 139,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] ринкова вартість складає 199000грн.( ас34-50); - з матеріалів спадкової справи, копія якої на ухвалу суду надана за №2567/01-20 від 06.10.2025р. в.о.завідувача Арцизької ДНК Одеської області Романова В. - щодо майна гр. [PERSON] , який помер [INFO] , - його спадкоємцем за законом є його син - позивач [PERSON] (а.с.61 звор.стор.), який на частину спадщини вже отримала свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.09.2018р. ,р.№3-924-№3-925(а.с.40 звор.стор. та а.с.43), інші спадкоємеці позивачі йоо дружина [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] відмовилась від отримання спадщини за законом( а.с.62-63),інших спадкоємців не вбачається. - представник відповідача Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, до суду не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не надавши заперечень щодо вимог заяви. Пленумом Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що правовідносини, які виникли до набрання законної сили Законом України «Про власність» - до 15.04.1991 року, - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, - мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України у редакції 1963р., - майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювалося з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року). Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, - регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року №1952-IV, із змінами і доповненнями. Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4ст.182 ЦК України). Ст.16 ЦК України регламентовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачі будучи членами колгоспного двору і співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS] , не можуть реалізувати своє право на реєстрацію свого права власності на цю нерухомість у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього, вбачається порушення їхнього права як власників користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене їх право потребує захисту у судовому порядку. Відповідно до ст.ст.1216,1220,1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А, відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача [PERSON] на 1 / 5 частину вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, , як за спадкоємцем за законом майна його батька [PERSON] , який помер [INFO] підтверджується вищезазначеними а також іншими доказами, що були досліджені судом, які містяться в матеріалах справи та ніким й нічим не спростовані.

Outcome: approved