Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укргазбанк» про визнання відмови у звільненні, відповідно до поданої заяви від 16 червня 2021 року, незаконною; зобов`язання вчинити певні дії; відшкодування моральної шкоди; стягнення компенсації за невикористану додаткову відпустку; стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У первісно заявлених вимогах просила: визнати протиправною бездіяльність АТ «Укргазбанк» щодо невидання наказу про її звільнення за поданою заявою від 16 червня 2021 року та стягнути моральну шкоду; скасувати наказ про звільнення та стягнути компенсацію за невикористану додаткову відпустку і середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 10 жовтня 2008 року її на підставі наказу зараховано на посаду економіста відділу адміністрування витрат ресурсів філіальною мережею управління фінансового контролінгу фінансово-бюджетного департаменту АТ «Укргазбанк». У період з квітня 2009 року до 12 травня 2021 року вона перебувала у різних видах відпусток (передродова, родова, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку тощо), крайній строк відпустки припадав на 12 травня 2021 року (перший робочий день - 13 травня 2021 року). У період відпустки (11 травня 2021 року) Голова Правління АТ «Укргазбанк» видав наказ № 81-н/пт «Про скорочення штату працівників», за яким скорочена посада економіста відділу адміністрування витрат ресурсів філіальною мережею управління фінансового контролінгу фінансово-бюджетного департаменту з 16 липня 2021 року. Після виходу із відпустки 13 травня 2021 року заступником департаменту управління персоналом Маклай І. В. її ознайомлено з попередженням про звільнення у зв`язку із скороченням штату працівників відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП) України, запропоновано вільні станом на 13 травня 2021 року посади. На підставі поданої заяви від 18 червня 2021 року роботодавець видав наказ від 18 червня 2021 року № 377-П, яким звільнив позивача з посади на підставі пункту першого статті 40 КЗпП України з 24 червня 2021 року. Позивач зазначала, що висловила своє бажання (у формі письмової заяви) щодо звільнення раніше ніж закінчиться строк попередження про звільнення. Натомість роботодавець протиправно не реалізував заяву від 16 червня 2021 року. Вважала такі дії щодо відмови звільнення за заявою від 16 червня 2021 року протиправними, такими, що призвели до моральних страждань, втрати нормального прогнозованого життя та до тимчасової непрацездатності. Посилалась на те, що при звільненні їй не була надана компенсація за невикористану додаткову відпустку за період 2015 року тривалістю 10 днів відповідно до статті 182-1 КЗпП України та статті 19 Закону України «Про відпустки» (в редакції 2015 року). Незаконність звільнення позивачка пов`язала з тим, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний пропонувати працівнику вакансії, які були на день попередження про звільнення, а також зобов`язаний пропонувати працівнику вакансії на час звільнення (які з`являються протягом 2 місяців до звільнення) і які відповідають його професії та кваліфікації (рівнозначні нинішній посаді або нижчі). Власник або уповноважений ним орган не зобов`язаний пропонувати працівнику посаду вищого рівня, можливість призначення на такі посади визначається загальними правилами про комплектування кадрів, які діють на підприємстві. У період з дня попередження до моменту звільнення можуть з`явитися нові вакансії, а відтак у роботодавця виникає обов`язок повідомити працівника про такі вакансії, проте АТ «Укргазбанк» не виконав свого обов`язку і на момент звільнення, 24 червня 2021 року, не ознайомив із вакансіями, які були на підприємстві. Такі порушення роботодавця, як свідчить практика Верховного Суду, є підставою для скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу. 21 березня 2023 року позивач через свого представника подала заяву про уточнення позовних вимог, які викладено в такій редакції: визнати протиправною бездіяльність АТ «Укргазбанк» щодо невидання наказу про звільнення за поданою 16 червня 2021 року заявою про звільнення та стягнути моральну шкоду; визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення позивачки, поновити на роботі і стягнути компенсацію за час вимушеного прогулу. 26 грудня 2025 року від [PERSON] надійшла заява про відмову від частини позовних вимог. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивача за два місця попереджено про звільнення та відразу ж запропоновано вакансії. Наказ про звільнення є законним. Позивач не обґрунтувала завдання моральної шкоди. Право на додаткову відпустку як особі, яка має двох дітей віком до 14 років, у позивачки за 2015 рік не виникло. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «УКРГАЗБАНК» про визнання відмови від звільнення незаконної, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, стягнення компенсації за невикористану додаткову відпустку, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.11.2021 суд ухвалив перейти до розгляду справи за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «УКРГАЗБАНК» про визнання відмови від звільнення незаконної, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, стягнення компенсації за невикористану додаткову відпустку, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні 30 грудня 2025 року представник позивача підтримав заяву [PERSON] від 26 грудня 2025 року про відмову від позовних вимог у частині: визнання протиправною бездіяльності АТ «Укргазбанк» щодо невидання наказу про звільнення за поданою 16 червня 2021 року заявою та стягнення моральної шкоди, стягнення компенсації за невикористану додаткову відпустку та середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначав, що уточненні позовні вимоги позивача за своєю суттю є зміною предмету і підстав позову, що суперечить ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи,

Outcome: approved