Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

10 жовтня 2025 року до суду звернулось ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 16 червня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 2036688210, на підставі якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених Кредитним договором. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Кредит видається у розмірі 28 000 грн. на придбання Товару у Продавця, 490 грн. на сплату додаткових послуг банку, а саме послуга «СМС+Довідка». Загальний розмір Кредиту: 28 490 грн. Дата остаточного повернення кредиту 16 червня 2023 року. Строк на який надається Кредит визначено Графіком платежів. Відповідно до Додатку № 1 до Кредитного договору № 2036688210 від 16 червня 2021 року Графіку Платежів та Розрахунку загальної вартості кредиту зазначено детально строк кредиту - 24 місяці, загальна вартість кредиту 34 475,45 грн., щомісячний платіж Позичальника становить 1 437 грн., крім останнього 1 424,45 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. 14 березня 2025 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» був укладений договір факторингу № 14/03/25, за яким АТ «ОТП БАНК» на підставі Реєстру боржників № 1 від 14 березня 2025 року відступило ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2036688210 від 16 червня 2021 року у сумі 18 478,19 грн., з яких: 12 491,43 грн. - заборгованість за основним боргом, 3,86 грн. - заборгованість за відсотками, 5 982,90 грн. - заборгованість по комісії. Згідно з умовами кредитного договору відповідачка зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», ні на рахунки попереднього кредитора. У зв`язку з вищевикладеним позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 18 478,19 грн., що складається із основної заборгованості по кредиту в розмірі 12 491,43 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 3,86 грн. та заборгованості по комісії в розмірі 5 982,90 грн., а також судові витрати по справі. (а.с.1-3) Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру та Єдиної інформаційної системи соціальної сфери відповідей щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки-фізичної особи [PERSON] (а.с.а.с.42, 43), ухвалою судді від 14 жовтня 2025 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.44) Позивач у судові засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на його електронну адресу судових повісток, позивач у позовній заяві клопотав про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. (а.с.3) Відповідачка в судові засідання не з`явилась, відзив на позов до суду не надходив. Відповідачка повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до ст.ст.128, 129 ЦПК України, а також шляхом направлення СМС повідомлень-повісток. (а.с.а.с.46, 47, 50, 51, 54, 55) Клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідачка не надала, про причини неявки не повідомила. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 16 червня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2036688210, на підставі якого Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник отримує його на умовах передбачених Кредитним договором. (а.с.5-8) Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Кредит видається у розмірі 28 000 грн. на придбання Товару у Продавця, 490 грн. на сплату додаткових послуг банку, а саме послуга «СМС+Довідка». Загальний розмір Кредиту: 28 490 грн. Дата остаточного повернення кредиту 16 червня 2023 року. Строк на який надається Кредит визначено Графіком платежів. Згідно умов Кредитного договору № 2036688210, Кредит видається на цільове використання Кредиту на придбання Товару у Продавця (ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД»). Доказами придбання товару за кредитні кошти є рахунок-фактура № СФМАG-0001134564 від 16 червня 2021 року та чек від 16 червня 2021 року. (а.с.а.с.14 на зв., 15) Також, відповідачкою підписано Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту (додаток 1 до Кредитного договору) та Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) від 16 червня 2021 року, який містить інформацію щодо всіх умов кредитування, зокрема, розміру процентної ставки. (а.с.а.с.9-10, 10 на зв.-11) 14 березня 2025 року між АТ «ОТП БАНК» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (Фактор) укладено договір факторингу № 14/03/25. (а.с.23-24) Відповідно до п.1.1 договору факторингу клієнт передає, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Відповідно до витягу Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 14/03/25 від 14.03.2025 р. ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 2036688210 від 16 червня 2021 року в сумі 18 478 грн. 19 коп., з яких: 12 491,43 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 3,86 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5 982,90 грн. - сума заборгованості по комісії. (а.с.26) Згідно розрахунку заборгованості, у зв`язку із порушенням умов Кредитного договору № 2036688210, заборгованість [PERSON] становить 18 478,19 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 12 491,43 грн.; заборгованості за відсотками - 3,86 грн., заборгованості за комісією - 5 982,90 грн. (а.с.18) Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивачем доведено, а відповідачкою не спростовано, що відповідачка припустилася порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за нею утворилася зазначена заборгованість. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України). З огляду на викладене, з урахуванням того, що в порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідачка свої зобов`язання за договором в частині своєчасного погашення кредиту та відсотків належним чином не виконала, доказів повернення кредитних коштів чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачкою не надано, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2036688210 від 16 червня 2021 року в розмірі 12 495 грн. 29 коп., що складається з: 12 491,43 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3,86 грн. - заборгованість за відсотками. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за комісією в розмірі 5 982,90 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункти 28, 29), у справі № 363/1834/17 (пункт 27). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 28). Інакше кажучи, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункт 31.25). Розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, є діями, які банк вчиняє, насамперед, на власну користь. Надання за ціною встановленої у кредитному договорі комісії інших послуг за обслуговування, не пов`язаних із інформуванням позичальника, не передбачено. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч.3 ст.55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п.3 ч.3 ст.47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункти 29-31). Згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору № 2036688210 від 16.06.2021 р. щодо сплати комісії в розмірі 5 982,90 грн. за надання кредиту є нікчемними, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 047 грн. 58 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial