Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 516,00 грн, моральну шкоду у сумі 5 000,00 грн, та вирішити питання розподілу судових витрат. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Протягом останніх двох років квартиру позивача постійно затоплювало. Позивач неодноразово звертався до сусідів, що проживають поверхом вище, однак затоплення продовжувались і надалі, кожного разу від сусідів чув відповідь, що причина затоплення пов`язана з незадовільним станом стояка водовідведення та його постійними засміченнями, а також несвоєчасним реагуванням на засмічення зі сторони управителя. У 2023 році залиття квартири позивача відбувалося систематично. Вказані факти підтверджуються відповідними актами, що були складені ЖБК «Полісся», який є управителем будинку. Затоплення квартири позивача відбулося на початку серпня 2023 року та було зафіксоване актом, складеним ЖБК «Полісся» від 04.08.2023, та 22.08.2023, що підтверджується актом від 23.08.2023, а також 18.09.2023, що зафіксовано актом від 20.09.2023. Внаслідок затоплення у квартирі позивача потріскалась штукатурка в місці стику плит перекриття, а стеля на місці затоплення змінила колір, і, як наслідок, потребує проведення косметичного ремонту. У вересні 2023 року позивач звертався до Богунського районного суду м. Житомира з позовом про відшкодування шкоди, завданої затопленням квартири, до сусідки, що проживає поверхом вище, у квартирі [ADDRESS] - [PERSON] . В процесі розгляду справи №295/12990/23 до розгляду справи, протокольною ухвалою від 22.01.2024, було залучено третю особу на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ЖБК «Полісся», яке надавало суду свої пояснення та позицію у справі. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/12990/23 від 04.06.2024 у задоволенні позову було відмовлено на тій підставі, що актами про залиття квартири, що складались відповідачем у даній справі, не було встановлено вини [PERSON] в затопленні квартири позивача, а затоплення траплялись через засмічення стояка водовідведення та, фактично, несвоєчасного реагування ЖБК «Полісся» на такі засмічення, та несвоєчасне проведення ремонту стояка водовідведення. Відсутність належного реагування ЖБК «Полісся» на постійні затоплення квартири позивача змусили його за власний кошт здійснювати заміну стояка водовідведення. Позивач вважає, що обставини щодо причин затоплення його квартири, причетність відповідача до настання наслідків затоплення квартири, та інші обставини були встановлені рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 04.06.2024 у справі №295/12990/23, тому, відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Відповідно до договірної ціни, що була погоджена між позивачем та ТОВ «Забудовник», вартість відновлювального ремонту стелі, після затоплення складає 516,00 грн. Крім того, внаслідок залиття квартири, позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири, через що остання стала непридатною для використання без проведення ремонту. Також через залиття було порушено звичний та розмірений спосіб життя позивача, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання свого власного дорогоцінного часу для вирішення проблем, пов`язаних з усуненням наслідків залиття. Відповідач добровільно завдану шкоду відшкодовувати не бажає. Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 24.07.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 14.06.2024 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому вказано, що [PERSON] протягом серпня та вересня 2023 року неодноразово звертався до ЖБК «Полісся» із письмовими заявами з приводу систематичного затоплення його квартири сусідами, що проживають у квартирі [ADDRESS] поверхом вище, власником якої є [PERSON] . За наслідками затоплення, представниками кооперативу у складі комісії та за участі власника квартири [PERSON] , були проведені обстеження та зафіксовано сліди залиття на стелі загальною площею близько 2-х кв.м, про що були складені відповідні акти від 04.08.2023, від 23.08.2023, від 04.09.2023, та від 20.09.2023. В актах від 23.08.2023 та від 04.08.2023 комісією за наслідками обстеження не було змоги встановити причину затоплення, а в акті від 20.09.2023 встановлено, що причиною затоплення стало засмічення загальної труби водовідведення між поверхами та було рекомендовано мешканцям будинку не допускати викидання твердих побутових відходів до загальної системи водовідведення у будинку. Крім того, з часу укладення у 2018 році типового договору між ЖБК Полісся та уповноваженими особами від будинку [ADDRESS] про надання послуги з управління зазначеним будинком, від [PERSON] на адресу ЖБК «Полісся» жодного разу не надходили заяви, скарги або акти-претензії через порушення з надання або ненадання послуги, або перевищенням строків проведення аварійно-відновлювальних робіт.Так, спеціалістами ЖБК «Полісся» у серпні 2021 за результатами технічного обслуговування та роботи з контролю за станом будинку [ADDRESS] , а самеінженерної системи водовідведення, були заплановані та проведені роботи по заміні старого (чавунного) трубопроводу у другому під`їзді на пластиковий. На пропозицію адміністрації кооперативу до власника квартири [ADDRESS] [PERSON] надати доступ спеціалістам ЖБК «Полісся» на проведення робіт по заміні частини старої чавунної труби між другим та третім поверхом, останній згоди не давав, і запевнив, що трубопровід по відведенню каналізаційних стоків у його квартирі знаходиться у належному стані і не потребує заміни. Після того, як [PERSON] у серпні, вересні та грудні 2023 року в черговий раз відмовився від пропозиції надати доступ спеціалістам ЖБК «Полісся» на проведення ремонтно-відновлювальних робіт по заміні частини старої чавунної труби між другим та третім поверхом, позивач у січні 2024 року залучив спеціалістів із сторонньої компанії, якими були проведені роботи по заміні аварійної частини трубопроводу водовідведення на пластикову трубу, що позитивно вплинуло на проходження стічної води та побутових відходів до міського колектору. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що ЖБК «Полісся» добровільно завдану шкоду відшкодовувати не бажає, і це спонукало його звернутися за правовою допомогою до адвоката. Викладені доводи позивача не відповідають дійсності, протягом 2023 та 2024 років [PERSON] із письмовими заявами не звертався до ЖБК «Полісся» про відшкодування затрат, які він поніс через ремонтні роботи по заміні аварійної частини трубопроводу. У разі письмового звернення позивача до ЖБК «Полісся» та надання підтверджуючих документів про понесені особисті затрати, які підтверджують придбання будівельних матеріалів, виконання відновлювальних робіт, та після проведення перевірки спеціалістами кооперативу наявності виконаних робіт та затрачених будівельних матеріалів, кооператив компенсує до 30 відсотків понесених затрат всім членам кооперативу, які за власні кошти проводили ремонтно-відновлювальні роботи. Також від власниці квартири [ADDRESS] [PERSON] двічі у 2023 році надходили заяви до ЖБК «Полісся» з приводу затоплення її квартири. На виконання заяви [PERSON] від 03.11.2023 представниками кооперативу були проведені обстеження, за результатами якого було складено акт про те, що в будинку [ADDRESS] , у квартирі [ADDRESS] , на момент перевірки, внутрішньо будинкова система водопостачання та водовідведення та внутрішньоквартирна система водопостачання та водовідведення знаходяться в належному стані, слідів пошкодження трубопроводу подачі холодної води та трубопроводу водовідведення, перевіркою не виявлено. За результатами проведених обстежень комісією було встановлено, що затоплення квартири [ADDRESS] сталося через засмічення (потрапляння великої кількості побутових відходів із верхніх поверхів квартир до загальної труби водовідведення) між третім та другим поверхами, через що стоки водовідведення через сантехнічне обладнування затопили відлогу у ванній кімнаті, туалеті та коридорі, а це призвело до потрапляння частини стоків водовідведення через міжпанельне перекриття до квартири [ADDRESS] та залиття стелі у квартирі позивача [PERSON] . За результатами обстеження комісією було рекомендовано власникам квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] не допускати викидання побутового сміття до системи водовідведення. Представник відповідача вказує, що через неодноразове небажання позивача надати доступ спеціалістам ЖБК «Полісся» на проведення робіт по заміні частини старої чавунної труби між другим та третім поверхом, сталися у 2023 залиття у квартирі [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Представник відповідача у задоволенні позову просить відмовити. Інших заяв по суті справи до суду не надійшло. 01.10.2024 представник відповідача [PERSON] подав до суду клопотання про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 01.10.2024 клопотання про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , задоволено. Позивач та його представник у судовому засіданні за їх участі позов підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позові. Позивач додатково пояснив, що від відповідача жодних пропозицій не надходило, заміна стояка була проведена за кошти позивача. Якби йому було запропоновано провести ремонт, він би не відмовився, та не проводив би заміну стояка за власні кошти. Витоки відбувались у квартирі, яка знаходиться поверхом вище, а не у квартирі позивача. Він пропонував мешканцям під`їзду відремонтувати трубопровід, однак мешканці двох поверхів відмовились. Звертався до відповідача за фактом затоплення, однак про причини затоплення позивачу відомо не було. Представник позивача пояснив, що затоплення відбувались протягом п`яти років, у зв`язку з чим позивач звертався до житлово-експлуатаційної організації. Затоплення відбувалось між квартирою поверхом вище та квартирою позивача. На прохання позивача надати акти про затоплення, такі не надавались. У результаті звернення [PERSON] було встановлено, що причиною затоплення стала ганчірка,яка перешкоджала проходженню води по стояку. Відповідач акти про затоплення своєчасно не надавав, на звернення позивача не реагував. У судове засідання, яким завершується розгляд справи, позивач та його представник не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Представник відповідача у судовому засіданні за його участі проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Додатково пояснив, що з серпня 2023 року від позивача почали надходити заяви про те, що з квартири, яка знаходиться поверхом вище, постійно затоплювало квартиру позивача. Причиною затоплення було те, що між другим та третім поверхами вода зупинялась та виходила через унітази, умивальники та інші предмети, та потрапляла у квартиру позивача. З 2021 року звернень від позивача про проведення будь-яких робіт не було. Позивачу неодноразово пропонувалось замінити стояк. У судове засідання, яким завершується розгляд справи, представник відповідача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Допитана у судовому засідання свідок [PERSON] пояснила, що протягом 2023 року було засмічення труби. У квартирі свідка трубу поміняли ще у 2021 році, у позивача не була замінена, він відмовився. Подзвонив сусід, повідомив, що в нього затоплення. Свідок прийшла у свою квартиру та виявила, що у квартирі витік з каналізації. Вона неодноразово викликала сантехніків. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи в засіданнях за їх участю, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно з ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частинами першою-третьою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди - один із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України. За змістом частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 03.12.2014 у справі №6-183цс14 та Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №759/4781/16-ц, від 11.09.2019 у справі №203/2378/14-ц та від 28.08.2019 у справі №638/20603/16. З огляду на викладене та з врахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Одним із елементів доказування у спорах даної категорії є доведення позивачем свого права на звернення до суду з позовом про відшкодування збитків, а саме належність йому майна, що було пошкоджено, та наявність збитків і їх розмір, а також наявність причинного зв`язку між винними діями відповідача та завданою шкодою. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 06.05.2010 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6-9). Нормами пунктів 12, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає механізм обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного житлового будинку, забезпечення їх належного функціонування, технічного обслуговування та ремонту з метою надійного та безпечного надання споживачам відповідних комунальних послуг, є Порядок обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 15.08.2018 №219. Пунктом 2 Порядку №219 передбачено, що дія цього Порядку поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, а також виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів про надання такої послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньобудинкових мереж. Згідно з п. 3 Порядку №219, виконавцем є юридична або фізична особа-підприємець, уповноважена співвласниками на виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (усіх разом або окремо конкретної), управитель або виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення споживачами з ним індивідуальних договорів про надання такої послуги та обслуговування відповідних внутрішньобудинкових мереж. Згідно з п. 4, 6 Порядку №219, обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації. Виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи. 01.08.2018 між ЖБК «Полісся» (управитель) та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі уповноваженого співвласника [PERSON] , укладено типовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, відповідно до умов якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (п. 1.1 договору). Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Послуга з управління надається відповідно до вимог до якості згідно з додатком 3 до цього говору, що є його невід`ємною частиною (п. 1.3 договору) (а.с. 49-50). Відповідно до акту про залиття, аварію від 23.08.2023, який складений уповноваженими особами ЖБК «Полісся» за участі [PERSON] , 22.08.2023 у квартирі за адресою: [ADDRESS] , виявлено сліди залиття на стелі в коридорі загальною площею до 1 кв.м. Причину залиття встановити не вдалося у зв`язку з відсутністю мешканців, що проживають поверхом вище (а.с. 10). Аналогічний акт складений також 04.09.2023 (а.с. 12). 23.08.2023 уповноваженими особами ЖБК «Полісся», за участі [PERSON] , складено акт про залиття, аварію, 23.08.2023 у квартирі за адресою: [ADDRESS] ,виявлено сліди залиття на стелі в коридорі, загальною площею близько 1-го кв.м, а саме: зміна кольору стелі, невеликі тріщини в місцях стику плит перекриття. До квартири [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище, членам комісії потрапити не вдалося у зв`язку з відсутністю власників квартири на місці. В квартирі [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище квартири [ADDRESS] жодних витоків рідини чи пошкодження стояків чи кранів водопостачання чи водовідведення не виявлено. Мешканцям квартири [ADDRESS] рекомендовано слідкувати за станом сантехнічного обладнання та не допускати пролиття рідин на підлогу (а.с. 11). Відповідно до акту про залиття, аварію від 20.09.2023, який складений уповноваженими особами ЖБК «Полісся» за участі [PERSON] , 19.09.2023 у квартирі за адресою: [ADDRESS] , виявлено сліди залиття на стелі в квартирі загальною площею близько 2 кв.м, та стін квартири [ADDRESS] . У квартирі [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище, було виявлено виток води із системи водовідведення на підлозі у значній кількості, що і призвело до затоплення. Вода потрапила на підлогу через засмічення загальної труби водовідведення між поверхами. Мешканцям будинку рекомендовано не допускати викидання твердих побутових відходів до системи водовідведення (а.с. 13). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказує, що протягом останніх двох років його квартиру постійно затоплювало. Позивач неодноразово звертався до сусідів, що проживають поверхом вище, однак затоплення продовжувались і надалі, кожного разу від сусідів чув відповідь, що причина затоплення пов`язана з незадовільним станом стояка водовідведення та його постійними засміченнями, а також несвоєчасним реагуванням на засмічення зі сторони управителя. Внаслідок залиття, його квартира зазнала пошкоджень та потребує ремонту. У відзиві представник відповідача вказує, що в актах від 23.08.2023 та від 04.08.2023 комісією за наслідками обстеження не було змоги встановити причину затоплення, а в акті від 20.09.2023 встановлено, що причиною затоплення стало засмічення загальної труби водовідведення між поверхами. Зазначене підтверджується матеріалами справи. Так, відповідно до змісту актів про залиття, аварію від 23.08.2023, причини залиття встановити не вдалося, а у акті про залиття, аварію від 20.09.2023 зазначено, що виток води із системи водовідведення стався через засмічення загальної труби між поверхами. Отже, ті обставини, що затоплення квартири позивача відбувались внаслідок засмічення загальної труби водовідведення, сторонами не оспорюється та підтверджується матеріалами справи. Відповідач ЖБК «Полісся» не спростував обставин щодо того, що залиття квартири позивача сталося у зв`язку з неналежним станом загальної труби водовідведення. Представник відповідача посилається на те, що [PERSON] не надавав згоди на заміну стояка у його квартирі, однак, будь-яких доказів того, що засмічення та витік води з мережі водовідведення стався внаслідок таких дій позивача, матеріали справи не містять. Також до відзиву представник відповідача долучив довідку від 13.08.2024, за змістом якої [PERSON] з червня 2018 по серпень 2024 не звертався до ЖБК «Полісся» із заявами, скаргами або актами-претензіями з надання або ненадання неякісних послуг із управління, або перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт спеціалістами підприємства. Разом з тим, до відзиву також долучені заяви [PERSON] від 02.08.2023, 23.08.2023, 04.09.2023 та 20.09.2023, із заявами про складення актів про залиття, у яких він вказував, що залиття квартири відбулося з квартири зверху. У своїх поясненнях позивач вказував, що дійсні причини затоплення його квартири йому не були відомі. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач належним чином відреагував на такі заяви, а саме своєчасно виявив причини затоплення квартири позивача. Поряд з цим, зволікання позивача із заміною труби водовідведення у його квартирі та відсутність звернень позивачаз претензіями щодо неналежного надання послуг, не є обставинами, які звільняють управляючу компанію від обов`язку забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання загальнобудинкових мереж у належному стані. На підставі наведеного, судом встановлено, що відповідач ЖБК «Полісся», як управитель багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , не вжив своєчасно заходів щодо належного утримання та експлуатації стояка водовідведення, що є його обов`язком відповідно но норм чинного законодавства та укладеного типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.08.2018, що призвело до його засмічення, в результаті чого сталося протікання та залиття квартири позивача, в результаті чого [PERSON] завдано шкоди. Матеріали справи не містять доказів відсутності вини відповідача ЖБК «Полісся» у спричиненні позивачу шкоди, завданої залиттям квартири. Враховуючи презумпцію вини заподіювача шкоди, встановлену ч. 2 ст. 1166 ЦК України, суд погоджується з доводами позивача, що шкода, заподіяна залиттям квартири, спричинена саме відповідачем, як юридичною особою, з якою співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , укладено договір про надання послуг з управління вказаним будинком. ТОВ «Будзамовник» складено договірну ціну на ремонт приміщення квартири [ADDRESS] після залиття, що здійснюється у 2023 році, та визначено ціну за ремонт у сумі 516,00 грн (а.с. 14-18). На спростування визначеного позивачем розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів. З урахуванням того, що у деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини, а відповідач ЖБК «Полісся» не довів свою невинуватість у заподіянні такої шкоди позивачу, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення із зазначеного відповідача майнової шкоди, завданої залиттям квартири, в повному обсязі. Статтею 23 ЦК України заначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами статті 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Обґрунтовуючи вимогу позову про стягнення моральної шкоди, позивач вказує, що діями відповідача йом заподіяну моральну шкоду, яку позивач оцінює у 5 000,00 грн, оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] зазнав хвилювань та був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Суд погоджується із доводами позивача про те, що залиттям його квартири завдано матеріальної шкоди, що призвело до порушення прав [PERSON] , чим спричинено моральну шкоду. Зважаючи на встановлені судом обставини, а також на вищенаведені норми матеріального права, суд вважає за доцільне задовольнити частково позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн, враховуючи фактичні обставини справи, характер, глибину і тривалість душевних страждань [PERSON] . Зменшуючи заявлений до відшкодування розмір моральної шкоди, суд враховує, що позивач зволікав із заміною стояка водовідведення, що ним не спростовано, та це могло бути обставиною, яка сприяла подальшим затопленням квартири позивача. Такий розмір моральної шкоди, на думку суду, буде співмірним із фактом заподіяння шкоди та глибиною моральних страждань позивача у даній справі. Розмір вказаної у позовній заяві моральної шкоди суд вбачає завищеним, розмір моральної шкоди не має бути більшим для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 вказаної статті Кодексу). Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У матеріалах справи міститься ордер на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Кудаком А.М. відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.07.2024 (а.с. 25). Відповідно до п. 2.2 договору про надання правової допомоги від 01.07.2024, який укладений між [PERSON] та адвокатом Кудаком А.М., розмір гонорару адвоката складає 5000,00 грн. Перелік, обсяг та вартість виконаних адвокатом робіт підтверджується актом наданих послуг від 24.10.2025 (а.с. 115) 04.07.2024 [PERSON] перерахував на рахунок адвоката Кудака А.М. 5000,00 грн за надану праву допомогу, що підтверджується копією платіжної інструкції від 04.07.2024 (а.с. 114). За статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)). Обсяг виконаної адвокатом роботи підтверджується матеріалами справи. Окрім того, слід зазначити, що положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не скористався своїми процесуальними правами та клопотання про зменшення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до суду не надав. На підставі вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 3 187,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн. Оскільки відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню на користь держави.

Outcome: partial