Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

У грудні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент Банк» (далі позивач, АТ «Акцент Банк», попередня назва «А-Банк») звернулося до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) 179484,09 грн заборгованості за кредитним договором, а також 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05 січня 2022 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з боку відповідача станом на 29 листопада 2025 року утворилася заборгованість у сумі 179484,09 грн, яка складається з 124961,36 грн заборгованості за кредитом, 54522,73 грн заборгованість за відсотками. Ухвалою від 03 листопада 2025 року суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що на даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі, у зв`язку з чим він тимчасово позбавлений стабільного доходу. Крім того, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, забезпечення потреб якої для нього є першочерговим обов`язком. У відповіді на відзив позивач зазначив, що в анкеті-заяві відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг. Наявна у позивача заборгованість нарахована відповідно до умов кредитування. На підтвердження правильності розрахунку в матеріалах справи наявна виписка, яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік», в якій відображено використання відповідачем кредитного ліміту. Відповідно до частини першої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. За правилами частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд установив, що 05 січня 2022 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банк». У вказаній заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, загальними умовами обслуговування і кредитування, які розміщені у рекламному буклеті, складають між відповідачем і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк відкрив картковий рахунок відповідачу № 26209713270795 та видав наступні картки: № [NUMBER] строком дії до березня 2028 року, № [NUMBER] строком дії до грудня 2031 року, № [NUMBER] строком дії до грудня 2031 року. За довідкою банку на видану відповідачу кредитну картку 10 серпня 2023 року встановлено кредитний ліміт у сумі 5000,00 грн, який у подальшому збільшений до 125000,00 грн. З виписки по картці від 08 жовтня 2025 року убачається, що за період із 05 січня 2022 року по 29 листопада 2025 року [PERSON] витратив 374421,04 грн, сума зарахувань на картку становить 198568,72 грн. За розрахунками позивача сума заборгованості відповідача станом на 29 листопада 2025 року утворилася заборгованість у сумі 179484,09 грн, яка складається з 124961,36 грн заборгованості за кредитом, 54522,73 грн заборгованість за відсотками. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у останнього виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають у результаті використання цих коштів, та повернути кредит. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується наданим позивачем доказами. Наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву доводи не є підставою для звільнення від зобов`язань, передбачених кредитним договором; інформація щодо періоду заборгованості та підстав її нарахування наявна в матеріалах справи. З огляду на викладене, суд вбачає наявність підстав для задоволення позову. Окрім того, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати щодо сплати 2422,40 грн судового збору.

Outcome: approved