Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення донькою повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання, як дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю, у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову на час встановлення інвалідності дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб 05.05.2017р. Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . На даний час сторони проживають окремо, відповідач як батько дитини не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Крім того, донька за медичними показами потребує постійного домашнього догляду, оскільки має інвалідність. Позивач не має змоги працювати, оскільки доглядає за донькою з інвалідністю, а тому потребує матеріальної допомоги з боку свого чоловіка. Ухвалою Покровського міського суду Дніпропетровської області від 10.11.2025р. суддею прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено вищевказану справу до розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Крім того, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, відзив не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 05 травня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 51. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . На даний час шлюбні стосунки між подружжям припинені, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно медичного висновку №799 від 01.10.2021р. [PERSON] , [INFO] має захворювання спастична геміплегія з порушенням ходи, затримка психологічного розвитку. Наявне захворювання відповідає розділу 1 пункту 2 підпункту 2.1 «Переліку медичних показань, які дають право на одержання допомоги на дітей-інвалідів з дитинства у віці 16 років», затвердженого Міністерством охорони здоров`я України від 05.12.1991р. №175. На теперішній час [PERSON] самостійно утримує доньку [PERSON] , єдиним джерелом доходу є державна та соціальна допомога. Як вказує позивач, відповідач ухиляється від участі в утриманні дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Не бажає та відмовляється приймати участь у вихованні та повноцінному розвитку дитини, у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, ігноруючи своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В ч.1 статті 183 СК зазначено, що частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання однієї дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), що в свою чергу не суперечить нормам чинного законодавства. На підставі викладеного, беручи до уваги норми чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідач відзив не надав та жодним чином не спростував доводи позивача, оскільки суд приймає рішення на підставі наявних в матеріалах справи документах, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання, як дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю, у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову на час встановлення інвалідності дитини. Так, розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у одного із подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю права на утримання, незалежно від того, чи вона (він) працює та незалежно від її (його) матеріального становища. Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що у одного із подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю виникає право на утримання за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду і опікування нею та наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу. За таких обставин, оцінивши докази по справі в їх сукупності, враховуючи стан здоров`я дитини, яка є інвалідом та вимагає постійного догляду, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача, з якою проживає дитина з інвалідністю. Згідно ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів -у межах стягнення суми платежу за один місяць. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Outcome: approved