Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сімейне життя у них не склалося, між сторонами повністю припинено шлюбні відносини, сторони протягом тривалого часу проживають окремо. Сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. Ухвалу про відкриття провадження у справі від 19 січня 2026 року надіслано сторонам. Позивач у судове засідання не з`явилася, згідно позовної заяви просить суд розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, згідно якого просить справу розглядати за відсутності [PERSON] та його представника. Відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 10 жовтня 2001 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Миколаївською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, актовий запис №9, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у сторін є одна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Миколаївською сільською радою Бучацького району Тернопільської області України. В Постанові Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved