Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, встановленого законодавством України та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 29.12.2022 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), про що свідчить свідоцтво про шлюб від 29 грудня 2022 року. Від шлюбу сторони мають спільних доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, наслідком чого є рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2025 року про розірвання шлюбу між сторонами. Доньки проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні, тому вона звернулась до суду з відповідним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнивши при цьому, що просить стягувати з відповідача на її користь частину від всіх його доходів на утримання неповнолітніх дітей (а.с. 25). Відповідач у судове засідання не з`явився, але також надав до суду заяву про згоду з вимогами позивачки та розгляд справи за його відсутності (а.с. 27). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2022 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованим Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 352 (а.с. 10). Сторони по справі мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 741 (а.с. 8), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 742 (а.с. 9). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області від 31.10.2025 року № 1560, [PERSON] , [INFO] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , 2016 р.н. (а.с. 14). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач відповідач, як батько своєї дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, законодавець чітко визначив: по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі; по-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. В даному випадку, позивач просить стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дітей кожного місяця. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. На підставі вищевикладеного, враховуючі обставини наведені позивачкою, суд вважає необхідним задовольнити уточнені позовні вимоги та стягнути на користь [PERSON] аліменти на двох дітей у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, що відповідає законним вимогам. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1331,20 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved