Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

03.12.2025 концерн «Міські теплові мережі» в особі представника Тувайкіна Р. В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, постачання теплової енергії та постачання гарячої води, мотивуючи вимоги тим, що позивачем у період з 01.10.2019 по 30.04.2024 на підставі договору та вимог законодавства надавались відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Претензій від відповідачів щодо якості теплової енергії не надходило. За вказаний період відповідачі неналежним чином здійснювали оплату за послуги, внаслідок чого в них виникла заборгованість розміром 48 743,07 грн. Просили стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, а також судовий збір розміром 2 422,40 грн. Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 04.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 19). Копію ухвали від 04.12.2025 разом із копією позовної заяви з додатками було направлено відповідачам рекомендованим листом із повідомленням за адресою їх зареєстрованого місця проживання, однак поштове відправлення повернулося до суду з відміткою відділу поштового зв`язку від 17.12.2025 про відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. В силу ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Також Верховний Суд у постанові від 11.06.2021 у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20, сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Оскільки копія ухвали суду про відкриття провадження у справі разом із копіями позовної заяви з доданими до неї документами надсилались відповідачам за їх зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідачі не повідомили суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що відповідачам були у встановленому порядку вручені вказані документи в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] (1/3 частки) та [PERSON] (2/3 частки) на праві спільної часткової приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою від 19.04.2021 № 253342762 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших Реєстрів (а.с. 13). Місце проживання [PERSON] та [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17, 18). Позивачем надавалися відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, постачання теплової енергії та постачання гарячої води в житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , для чого було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Як зазначає позивач в позовній заяві, з 01.11.2021 було укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , між Концерном «МТМ» та відповідачами. Відповідно до розрахунку суми заборгованості, за період з 01.10.2019 по 30.04.2024 загальна заборгованість відповідачів за надані послуги складає 48 743,07 грн (а.с. 11 12). Зазначений розрахунок заборгованості не був спростований відповідачами у встановленому процесуальним законом порядку з урахуванням принципу змагальності. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки. Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, що втратили чинність згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85, але частково діяли в період виникнення заборгованості, централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг лише в разі їх ненадання виконавцем або припинення надання у встановленому порядку за письмовою заявою споживача. За умовами ст. 68 Житлового кодексу України та ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено обов`язок споживача оплачувати вказані послуги. Таким чином, позивач є виконавцем з надання послуг з теплопостачання та надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, у приміщення квартири відповідачів. Доказів ненадання виконавцем або припинення надання вказаних послуг позивачем суду не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. На підставі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що позивач виконував обов`язок з надання послуг, такі послуги позивачем надавались, відповідачі ними користувалися, а тому виходячи із вищенаведених вимог законодавства відповідачі були зобов`язані своєчасно вносити плату за надані комунальні послуги. Оскільки відповідачі власні зобов`язання з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, виконували неналежним чином, внаслідок чого в них виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved