Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

У жовтні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 76 250,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.05.2025 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] було укладено кредитний договір №23.02.2025-100002368, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в розмірі 25 000,00 грн. на 140 календарних днів з кінцевим терміном повернення до 13.07.2025 року та процентами за користування кредитом у розмірі 35 000,00 грн. Представник позивача зазначає, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитними договорами, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача у сумі становить 76 250,00 грн. В судове засідання представник позивач не з`явився, матеріали справи місять клопотання про розгляд справи з їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки до суду не повідомив. Оскільки, представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд, згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 24.02.2025 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] було укладено кредитний договір №23.02.2025-100002368, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в розмірі 25 000,00 грн. на 140 календарних днів з кінцевим терміном повернення до 13.07.2025 року та процентами за користування кредитом у розмірі 35 000,00 грн. Відповідно до п. 1.1 договору, за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами договору, що підтверджується платіжним дорученням № 175-2609 від 26.09.2025 року (а.с.13). Однак, відповідачем умови кредитного договору не виконувались належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором, станом на момент подачі позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем в загальному розмірі складає 76 250,00грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 25 000,00 грн.; заборгованість по відсоткам за користування - 35 000,00 грн., комісія за надання - 3 750,00 грн., неустойка - 12 500,00 грн. (а.с.14). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, відповідачем жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У п. 7 Заявки кредитного договору № 23.02.2025-100002368 (кредитної лінії) зазначено: "Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі - "Комісія", економічна сутність - плата за надання Кредиту) - 15% від суми Кредиту та дорівнює 3 750 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту". З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 25 000,00 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 35 000,00 грн. та комісії у розмірі 3 750,00 грн. необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача. З 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 , в Україні введено режим воєнного стану. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 (в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023) такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на зазначене, суд вважає за потрібне відмовити позивачу у стягненні з відповідача неустойки у розмірі 12 500,00 грн. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial