Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить зобов`язати [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкоди позивачу у користуванні відокремленою частиною підвального приміщення у під`їзді [ADDRESS] шляхом зобов`язання їх надати позивачу ключі від замка до цього приміщення. Свої вимоги мотивує тим, що позивачу, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 лютого 2025 року, після смерті [PERSON] , належить квартира в [ADDRESS] . За життя померлий [PERSON] , крім квартири [ADDRESS] користувався відокремленою частиною підвалу цього будинку у під`їзді №4, мав свої ключі від неї. На даний час позивач займається ремонтом успадкованої квартири [ADDRESS] і має необхідність у користуванні підвальним приміщенням, яким користувався померлий [PERSON] , однак ключів від нього у квартирі не виявила. Крім того, на дверях зазначеного підвального приміщення мався напис крейдою, що «Підвал під заставою кв. [ADDRESS] ». У квартирі [ADDRESS] мешкають відповідачі. Відповідач [PERSON] повідомив позивачу про те, що він позичив 17000 грн. [PERSON] і взяв у заставу підвальне приміщення, яким користувався останній. Однак, [PERSON] коштів йому не віддав. При цьому він повідомив, що їх домовленість із померлим була усною, розписки на суму позики 17 000 грн. померлий не писав. Підвал багатоквартирного житлового будинку, в якому знаходиться успадкована позивачем квартира, перебуває у спільному користуванні його співвласників за взаємною згодою. Право померлого [PERSON] на користування відокремленою частиною підвалу співвласниками будинку ніколи не оспорювалося і фактично не оспорюється на даний час. Відповідачі, утримуючи ключі від цього підвального приміщення, створюють позивачу перешкоди у користуванні частиною підвального приміщення. За зверненням позивача, Конотопським РВП ГУНП в Сумській області проводилася перевірка, ознак адміністративного та кримінального правопорушення у події не встановлено. Відзив на позов не надходив. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 31.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с. 37). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 52). У судовому засіданні представник позивача адвокат Черпакова О.І. позов підтримала і прохала його задовольнити, стягнути судовий збір. Докази понесення витрат на правничу допомогу, будуть надані після ухвалення рішення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав і прохав відмовити в його задоволенні. Суду пояснив, що дійсно не віддає ключі від підвального приміщення яким користувався попередній померлий власник квартири, яку успадкувала позивач, через те, що померлий [PERSON] у 2024 році за усною домовленістю взяв у нього в борг 17000 грн. При цьому віддав в заставу підвальне приміщення у багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Борг не повернув, тому він утримує підвал. Наразі відповідач має у користуванні два підвали, а саме як власник квартири [ADDRESS] в якій проживає, а також підвальне приміщення, яким користувався померлий [PERSON] з квартири [ADDRESS] . Свої дії вважає правомірними, оскільки право власності на підвал не оформлено, підвал перебуває в нього в заставі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою, до суду не з`явилася. Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційна дільниця «Південна», будучи належним чином повідомленою явку представника в судове засідання не забезпечила. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.02.2025, на підставі заповіту посвідченого приватним нотаріусом Горячевою Н.В. 31.05.2023, спадкоємцем в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з кв. [ADDRESS] , що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням комунального майна міської ради (м. Конотоп) 19.01.2007 р., згідно з розпорядженням (наказом) від 19.01.2007 №36р, належала померлому [PERSON] , з урахуванням належної йому 1/3 частки та з урахуванням 1/6 частки, належної [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, та 1/2 частки, належної [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Право власності на квартиру зареєстроване Конотопським МБТІ в реєстрі прав на нерухоме майно від 29.01.2007 за реєстраційним номером 17645238, номер запису 11147 в книзі 106, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13378980, виданим тим же бюро, технічної інвентаризації від 29.01.2007. Спадкова справа №25/2024. Зареєстровано в реєстрі за №140 (а.с.5,14). Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 25.02.2025 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , зареєстровано свідоцтво про право на спадщину, номер у нотаріуса 25/2024, номер в реєстрі за №140. Спадкоємець [PERSON] . Спадкове майно: двокімнатна квартира по [ADDRESS] (а.с.6). Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав від 25.02.2025 власником квартири по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.7). З дослідженого в судовому засіданні матеріалів про результати розгляду заяви за №7666 ЖЄО від 04.03.2025 встановлено наступне: 04 березня 2025 року [PERSON] звернулася до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області з заявою в якій зазначила, що отримала в спадок квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка раніше належала [PERSON] . До цього квартира була закрита невідомими їй людьми. Коли зайшла до квартири, не знайшла ключі від підвального приміщення, яким покійний користувався. Спустившись до підвального приміщення на підвалі побачила напис «Підвал під заставою кв. [ADDRESS] ». Запитавши господаря кв. [ADDRESS] , що це за напис, останній повідомив, що він дав у борг [PERSON] 17000 грн. і взяв підвальне приміщення, яким користувався [PERSON] під заставу. Розписок ніяких не писав, була усна домовленість. (а.с.12, а.с.6 матеріалів звернення про вчинення кримінального правопорушення) З протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.03.2025, вбачається, що [PERSON] 04.03.2025 звернулася до поліції з заявою в якій зазначила, що після вступу в право на спадщину на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] нею було встановлено, що мешканці кв. [ADDRESS] цього ж будинку зайняли підвальне приміщення, яке було визначене за цією квартирою та яким раніше користувалася родина [PERSON] (а.с.11, а.с.3 матеріалів звернення про вчинення кримінального правопорушення) Відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 10.03.2024, останній зазначив, що по сусідству в кв. [ADDRESS] проживав [PERSON] , який помер 2024 р. При житті взяв у нього в борг 17000 грн. Ніяких документів від нього не відбирав, оскільки вважав, що він поверне борг, та взяв, як заставу, його підвальне приміщення в нашому будинку. Коли до нього прийшла [PERSON] , повідомив їй, що підвальне приміщення віддасть коли поверне борг 1700 грн. (а.с.15,32, а.с.7 матеріалів звернення про вчинення кримінального правопорушення) Згідно довідки про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні [PERSON] від 10.03.2025, перевірку за фактом звернення [PERSON] припинено, оскільки в ході розгляду даного звернення було опитано мешканця кв. [ADDRESS] , [PERSON] , який зазначив, що йому відомий покійний [PERSON] , який проживав у кВ. [ADDRESS] по сусідству з ним. У 2024 р. [PERSON] взяв в борг 1700 грн., які обіцяв повернути та залишив у залог підвальне приміщення. Але згодом даний чоловік помер. Також, [PERSON] зазначив, що ніяких розписок від покійного він не брав, так, як вважав, що той без проблем поверне борг. А також, [PERSON] зазначив, що відразу поверне ключі від підвального приміщення в разі повернення йому боргу (а.с.1 матеріалів звернення про вчинення кримінального правопорушення) Як вбачається з листа начальника Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 15.07.2024 адресованого [PERSON] , щодо її звернення з приводу протиправних дій зареєстрованого до ЄО за №13524 від 06.07.2024, за результатами перевірки прийнято рішення про припинення подальшого розгляду звернення (а.с.13,16) Планом приміщення підвалу за адресою: [ADDRESS] , передбачена схема підвальних приміщень за вищевказаною адресою (а.с.18-19). 31 травня 2023 між ТОВ ЖЕД «Південна» та уповноваженою особою від імені співвласників багатоквартирного буд. [ADDRESS] укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який набрав чинності з 01.06.2023 (а.с.42-44). ТОВ ЖЕД «Південна» є надавачем послуги з управління багатоквартирним будинком та відповідно пропонує мешканцям багатоквартирних будинків свої послуги, які є обов`язковими до виконання (а.с.45,46,47). ТОВ ЖЕД «Південна» не є власником будинку і майна, що знаходиться в ньому. Мешканці будинку є співвласниками багатоквартирного будинку відповідно до Закону України №417-VIII «Про особливості права власності у багатоквартирному будинку». Підвальне приміщення знаходяться у спільній власності мешканців будинку (а.с.21-25,41). ІV. Норми права. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним та ефективним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Частиною другою статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти й машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 вищевказаного Закону спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Відповідно до ст.6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право: 1) вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; 2) брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; 3) одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання; 4) безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких квартир та приміщень у порядку і межах, визначених законом; 5) знайомитися з протоколами зборів співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), власними листками опитування, зведеною інформацією про результати голосування кожного із співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), а також за власний рахунок робити з них виписки і копії та отримувати їх копії в електронній формі; 6) на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника; 7) інші права, визначені законом. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. У Рішенні від 09 листопада 2011 року № 14-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). V. Оцінка суду. Суд вислухавши представника позивача, відповідача оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Суд встановив що мешканці багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , де проживає позивач є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема підвалів, відтак мають право безперешкодно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку. Доводи відповідача [PERSON] про те, що в нього у заставі перебуває підвальне приміщення, яким користувався померлий власник квартири [ADDRESS] є неспроможними і такими, що суперечать вимогам чинного законодавства. Наявність боргових зобов`язань жодним чином не підтверджена. Крім того, померлий власник не мав законних підстав розпоряджатися, підвалом, який належить до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку і на праві спільної сумісної власності належить співвласникам багатоквартирного будинку. Таким чином, відповідач [PERSON] протиправно чинить перешкоди [PERSON] у користуванні підвальним приміщенням. Тому слід зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди позивачу у користуванні частиною підвального приміщення у під`їзді [ADDRESS] , шляхом зобов`язання його надати ключі від замка до цього приміщення. Водночас суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині вимог до [PERSON] , яка не чинила позивачу жодних перешкод в користуванні підвалом, а тому є неналежним відповідачем. Згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача 1211,20 грн судового збору. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Outcome: partial