Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

22 жовтня 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 18.04.2021 у розмірі 47 828,61 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 18.04.2021 року [PERSON] через Інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг відповідно до Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (архівна версія публічної пропозиції, яка була чинною на дату укладення сторонами угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-taumovi та є публічно доступною). 18.04.2021 року підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501313107 Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту. 18.04.2021 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501313107 Банк прийняв пропозицію Відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту № 501313107 від 18.04.2021 року. У Додатку № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Договір було укладено у відповідності до приписів Законом України «Про електронну комерцію» в електронній формі. Документи були підписані Позичальником аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «0043» шляхом направлення 18.04.2021 року на номер 380 (63) 202-27-90. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Таким чином, 18.04.2021 року між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір на наступних умовах: тип кредиту - кредит готівкою; сума кредиту - 20 000,00 грн.; процентна ставка - 45,00 річних , тип ставки - фіксована; строк кредиту - 60 місяців, дата повернення кредиту - 19.04.2026 року; порядок повернення кредиту - частинами згідно із графіком платежів (додаток № 1 до угоди); для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № [NUMBER], відкритий у Банку. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором становить 47 828,61 грн., з яких: 18 901,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 28 926,85 грн. - заборгованість по відсоткам. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК», запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. З метою досудового врегулювання спору на адресу позичальника було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, але дану вимогу було залишено без реагування. Тому, Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» вирішило звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 19 листопада 2025 року. 12 січня 2026 року від представника відповідача - Жупинського М.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає з огляду на наступне. Жодних доказів укладання між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» позивачем до суду не надано. З матеріалів справи не можна встановити, з якою саме Публічною пропозицією АТ «Альфа-Банк» та з якою редакцією Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк», розміщеного на сайті АТ «Альфа-Банк», ознайомився відповідач, з огляду на можливість банку в будь який час змінювати як публічну пропозицію, так і умови Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк». Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Кредитний договір, за яким позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, є договором приєднання, умови якого розроблені цією фінансовою установою. Оскільки умови договорів приєднання розробляються фінансовими установами (кредиторами), тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим фінансова установа має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Крім того зазначено, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розумів відповідач, ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву на приєднання до договору про надання банківських послуг, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати комісії та щодо сплати неустойки, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Публічна пропозиція АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщена на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалась самим АТ «Альфа-Банк» з часу виникнення спірних правовідносин (18.04.2021 року) до моменту звернення до суду з вказаним позовом 22.10.2025 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Публічну пропозицію АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову. Публічна пропозиція АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, (якої навіть немає в матеріалах даної справи) не містить підпису відповідача, тому її не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів та комісії за обслуговування кредиту, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того, позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник та докази отримання якого та розмір в позовній заяві відсутні), стягнути проценти за користування кредитними коштами, однак представник відповідача зазначає, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору про надання фінансового кредиту з відповідачем було дотримано вимог, передбачених ч. 2 статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими кредитор. Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 гривень. 29 січня 2026 року до суду надійшли додаткові пояснення від представника позивача - Лойфера А.Е., в яких представник зазначає, що відповідач підписав оферту за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, якою він звернувся до банку із пропозицією укласти Угоду про надання кредиту яка, є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, а отже виявив волю на укладення договору та отримав кредитні кошти, що підтверджує факт укладення договору. Підставою для угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб. Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту. Однак у даному випадку саме відповідач є ініціатором правочину - він висловив свою пропозицію (оферту), підписавши відповідну заяву на укладення договору з банком. АТ «Сенс Банк», після отримання підписаної оферти, надав відповідачу кредитні кошти, що означає, що договір був укладений у момент прийняття банком оферти шляхом фактичного виконання своїх зобов`язань - надання кредиту. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», що укладений між боржником та банком. Всі відносини між позичальником та банком, що не врегульовані цією Угодою, запропоновано врегулювати Договором (про банківське обслуговування фізичних осіб), який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом додатково до тих, що вказані в угоді, і є невід`ємною частиною угоди. Підписавши матеріали кредитної справи відповідач підтвердив, що ним укладено кредитний договір та погоджено всі істотні умови кредитування, у зв`язку із чим, сторони зобов`язались виконувати їх належним чином. Факт отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором, користування кредитними коштами та наявність у відповідача заборгованості у заявленому до стягнення розмірі підтверджується наявними у матеріалах справи детальним розрахунком заборгованості та випискою по рахунку відповідача. Щодо неналежної процедури електронного підписання договору представник позивача зазначив, що документи були підписані позичальником аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «0043» шляхом направлення 18.04.2021 року на номер 380(63)202-27-90. Відповідно до оферти відповідачу належить електронна адреса clavik301297@gmail.com, на яку банк направив акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501313107 від 18.04.2021 року було надіслано смс - повідомлення із одноразовим ідентифікатором. Оскільки договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та [PERSON] підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, то без отримання відповідного ідентифікатора на номер мобільного телефону, який ним особисто зазначений, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Крім того зазначив, що з наявних в матеріалах справи виписки та розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник кредит отримав, частково здійснював платежі в рахунок погашення заборгованості, а відтак будь-які твердження про неукладеність кредитного договору або неналежне виконання Банком зобов`язань із видачі кредиту є виключно проявом суперечливої поведінки, спрямованої на уникнення відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18 квітня 2021 року [PERSON] було підписано Оферту на укладення угоди про надання кредиту № 501313107, за умовами якої відповідач запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання кредиту яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі - Угода). Підставою для угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (далі - Договір), що укладений між [PERSON] та Банком. Боржником зазначено умови для укладання угоди: тип кредиту - кредит готівкою; сума кредиту - 20 000,00 грн.; процентна ставка - 45,00%, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 60 місяців. Підписанням цієї Оферти [PERSON] надає власну згоду на передачу до Кредитного реєстру Національного Банку інформації у випадках, обсязі, строки та у порядку, передбачених чинним законодавством України, а також беззаперечно підтверджує, що перед укладенням Угоди ознайомлений, в тому числі, у письмову вигляді: - зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; - з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ; - із інформацію, зазначеною в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка розміщена на офіційній сторінці Банку у мережі Інтернет за посиланням www.alfabank.ua; зі змістом довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб, а також його повідомлено, які кошти є вкладом відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що засвідчує власним підписом. Підписанням електронним підписом цієї Оферти відповідач свідчить про отримання всієї інформації про умови кредитування. (зв. бік а.с. 7). Того ж дня, тобто 18 квітня 2021 року, АТ «Альфа-Банк» шляхом підписання акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 501313107, прийняв пропозицію [PERSON] на укладання Угоди про надання кредиту № 501313107 від 18 квітня 2021 року за вищевказаними умовами. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб. (а.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Акціонерне товариство «Альфа-Банк» прийняв (акцептував) пропозицію [PERSON] на укладення угоди про надання кредиту № 501313107 від 18 квітня 2021 року. Таким чином судом встановлено, що 18 квітня 2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір на наступних умовах: тип кредиту - кредит готівкою; сума кредиту - 20 000,00 грн.; процентна ставка - 45,00%, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 60 місяців. Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику обмовлену кредитним договором грошову суму у розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 202171959 вiд 19.04.2021 року (а.с. 10). Таким чином, надаючи у сукупності оцінку усім запереченням сторони відповідача щодо не укладення кредитного договору та непогодження істотних умов договору, суд до уваги їх не бере та відхиляє, оскільки вони спростовуються наявними матеріалах справи доказами. Судом також встановлено, що 30 листопада 2022 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про зміну найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК». Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Наведені у відзиві на позовну заяву твердження представника відповідача про те, що відповідач не укладав договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» суд до уваги не приймає та відхиляє, оскільки на підтвердження вказаних обставин відповідач не надав суду жодних доказів, та такі твердження спростовуються наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме: меморіальним ордером № 202171959 вiд 19.04.2021 року (а.с.10), випискою по особовим рахункам за період з 18.04.2021 по 14.07.2025 року (а.с. 15-39), довідкою про ідентифікацію (а.с. 40) та Офертою на укладення угоди про надання кредиту № 501313107 (зв. бік а.с.7). Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Таким чином, між позивачем та відповідачем склалися кредитні правовідносини, у яких праву кредитодавця вимагати повернення наданих у кредит грошових коштів, кореспондує обов`язок позичальника повернути отримані у кредит кошти на умовах обумовлених укладеною між ними угодою. Відповідач підписав електронним підписом договір № 501313107 від 18 квітня 2021 року, а отже погодився з усіма викладеними в ньому умовами. Більш того, окрім договору № 501313107 від 18 квітня 2021 року, відповідач підписала електронним підписом також і Паспорт споживчого кредиту (а.с. 7), в якому також чітко зазначено, що процентна ставка є фіксованою та становить 45,00 річних, строк кредиту - 60 місяців, сума кредиту - 20 000,00 грн. (а.с. 14-15). Тобто, підписуючи оферту на укладення угоди про надання кредиту № 501313107 від 18 квітня 2021 року, відповідач був обізнаний про умови кредитування в АТ «Альфа-Банк». При цьому, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з розрахунку заборгованості за кредитом № 501313107 від 18 квітня 2021 року станом на 14 липня 2025 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 47 828,61 грн., з яких: 18 901,76 грн. - заборгованість за кредитом; 28 926,85 грн. - заборгованість по відсотках (зв. бік а.с. 11). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту у спосіб визначений позивачем. При розгляді даної справи суд виходить з того, що в обґрунтування заперечень проти позову та підтвердження перед судом наведених обставин, стороною відповідача не надано суду належних, допустимих та переконливих доказів. Усі заперечення представника відповідача зводяться лише до його незгоди щодо факту укладення сторонами кредитного договору та невизнання розміру заборгованості відповідача за договором. При цьому, обов`язок доведення перед судом переконливості своєї позиції покладається у рівній мірі як на позивача, так і на відповідача. Саме тому, оцінюючи у сукупності наявні в матеріалах справи докази та повідомлені сторонами суду обставини, суд вважає переконливішою позицію позивача, оскільки вона підтверджена відповідним доказами, в той час як позиція відповідача ґрунтується виключно на запереченнях та припущеннях, та не підтверджена відповідним засобами доказування. Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відноситься до предмета спору та є явно необґрунтованими. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 501313107 від 18 квітня 2021 у загальному розмірі 47 828,61 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу правничу допомогу у вказаній справі надає адвокатське об`єднання «СмартЛекс», що підтверджується договором про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року (а.с. 41-44). Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Винагорода виконавця за договором про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року встановлюється наступним чином, а саме: за підготовку і подання позову - 375,00 грн., за отримання рішення суду - 225,00 грн., комісійна винагорода від стягнутих коштів - 7,85 %, тобто розмір витрат в кожній конкретній справі залежить від ціну позови. Таким чином, згідно визначеної позивачем ціни позову та умов укладеного договору витрати на професійну правничу допомогу становлять 4 354,55 грн. Отже, суд вважає встановленим, що позивач дійсно отримав правову допомогу від адвокатського об`єднання «СмартЛекс», а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 4 354,55 грн. є об`єктивною та розумною, та відповідає змісту та обсягу виконаної адвокатом роботи. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: approved