Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

22 серпня 2025 року, адвокат Яворський А.В. в інтересах [PERSON] звернувся в суд із клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною,відповідно до якого просить продовжити строк дії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2019 року про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. Своє клопотання мотивує тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2019 року, у цивільній справі №607/22401/18 визнано недієздатним двоюрідного брата [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , та встановлено над ним опіку, призначивши його опікуном. В подальшому, останнім рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2023 року, у справі №607/9647/21, продовжено строк дії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.07.2019 року, строком на два роки. Зазначив, що [PERSON] продовжує перебувати на обліку у лікаря психіатра з приводу наявності у нього тяжкого психічного захворювання з діагнозом важка розумова відсталість, що досягає рівня вираженого недоумства, та є особою з інвалідністю І-ї групи, яку призначено довічно. Встановлений [PERSON] діагноз не змінився, він продовжує страждати стійким психічним захворюванням, внаслідок якого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки. Інші особи, які б змогли забезпечувати його догляд відсутні. Відтак, за наведених обставин просить продовжити строку дії рішення про визнання особи недієздатною та призначення опікуна. [PERSON] та представник заявника адвокат Яворський А.В. в судовому засіданні подане клопотання підтримали та просять суд його задовольнити. Також заявник вказав, що він отримує доходи у вигляді пенсії по інвалідності, а також користується правом на відстрочку до завершення мобілізації, оскільки є особою з інвалідністю третьої групи, що підтверджено даними із за стосунку «Резерв+». Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не зміг висловити думку внаслідок свого хворобливого стану. Представник особи щодо якої вирішується питання адвокат Михайлюк В.І. в судовому засіданні вважає, що продовження строку дії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2019 року повністю відповідатиме інтересам [PERSON] .. Представник Управління соціальної політики Тернопільської міської ради в судовому засіданні вважає, що подане клопотання [PERSON] про продовження строку дії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2019 року підлягає до задоволення, оскільки буде відповідати інтересам недієздатного [PERSON] . На запитання суду пояснила, що упродовж здійснення опікунства [PERSON] виконував належним чином обов`язки опікуна та не порушував прав [PERSON] .. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2019 року, у справі №607/22401/18, визнано [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Встановлено над [PERSON] опіку. Призначено недієздатному [PERSON] опікуна [PERSON] , [INFO] . Визначено строк дії рішення два роки, з дня набрання рішенням законної сили. Вказане судове рішення продовжувалось судом неодноразово. Останнім рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2023 року, продовжено строк дії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.07.2019 року, строком на два роки. Судом було з`ясовано, що згідно із заключенням лікарняно-трудових експертних комісій від 13 квітня 1989 року, [PERSON] , 1968 року народження є інвалідом І групи з дитинства, довічно та потребує в сторонньому догляді. З посвідчення серії [NUMBER] від 20 липня 2010 року вбачається, що [PERSON] є інвалідом з дитинства І групи довічно. Як вбачається із висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №196 від 21.04.2021, [PERSON] проживає разом із своїм братом [PERSON] , який здійснює його догляд за адресою: [ADDRESS] та потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] продовжує проживати із [PERSON] та здійснює постійний догляд за ним. Як вбачається із Висновку судово-психіатричного експерта №813 від 30.10.2025 року, [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді важкої розумової відсталості, що досягає рівня вираженого недоумства. Дане захворювання є хронічним та стійким розладом. По своєму психічному стану [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно із довідкою про доходи №7165 3214 0112 2126 Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, щомісячно. Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №160/25/1746/В від 14.08.2025, [PERSON] встановлено третю групу інвалідності загального захворювання. Згідно із даними із за стосунку «Резерв+», [PERSON] користується правом на відстрочку на підставі п.2 ч.1 ст.23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки є особою з інвалідністю третьої групи. За змістом ст. 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ "Наталія Михайленко проти України" (2013), "Станєв проти Болгарії" (2012), "Штукатуров проти Росії" (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України, встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] продовжує страждати на стійкий психічний розлад, внаслідок якого, є особою з інвалідністю І групи з дитинства довічно, через своє захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, що стверджується Висновком судово-психіатричної експертизи №813 від 30.10.2025 року, суд доходить до переконання про необхідність продовження строку дії рішення про визнання недієздатним [PERSON] та встановлення над ним опіки, строком на два роки. При цьому, судом також встановлено, що [PERSON] , якого зазначеним судовим рішенням призначено опікуном належним чином виконує свої обов`язки опікуна здійснюючи догляд над недієздатним [PERSON] .. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 2 ст. 299 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. За змістом ч. 10 ст. 139 ЦПК України, якщо у справах окремого провадження виклик свідків, призначення експертизи, залучення спеціалістів здійснюються за ініціативою суду, а також у випадках звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру, відповідні витрати відшкодовуються за рахунок державного бюджету. Згідно копії квитанції АТ КБ «ПриватБанк»№2.377920525.1 від 30.10.2025 року [PERSON] , сплачено 8 075,62 грн. за судово-психіатричну експертизу [PERSON] по справі 607/22401/18. Оскільки за проведення експертизи [PERSON] , згідно виставленого експертною установою рахунку, оплачено 8 075,62 грн. за проведення експертизи, такі витрати підлягають компенсації [PERSON] за рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved