Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОШЕЛЬОК" 31 грудня 2025 року звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором року в сумі 11 925 грн 60 коп. та судові витрати по справі, понесені позивачем. В обґрунтування позову посилається на те, що 16 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] укладено кредитний договір №3176604040-618104 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідачка зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Відповідно до умов кредитного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит на споживчі цілі на наступних умовах: сума кредиту - 4 000 грн, строк кредитування - 14 днів (з можливістю подовження), дисконтна процентна ставка в день - 0,01 %, річна дисконтна відсоткова ставка - 3,65 %, базова процентна ставка в день - 2,2 %, річна відсоткова ставка -803 %. Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , яку [PERSON] вказала в особистому кабінеті як банківська картка на яку кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно договору № № 3176604040-618104 твід 16 лютого 2022 року. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором у неї утворилась заборгованість в розмірі 11 925 грн 60 коп., яка складається з: 4 000 грн - заборгованість за сумою кредиту, 7 925 грн 60 коп. - заборгованість за відсотками за користування позикою. Ухвалою судді від 2 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача до суду не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак 2 лютого 2026 року спрямувала до суду заяву, у якій позовні вимоги визнала повністю, просила зменшити витрати на професійну правничу допомогу, оскільки вважає заявлену до стягнення позивачем суму у розмірі 10 000 грн завищеною. Також просила здійснювати розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд установив, що 16 лютого 2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» було укладено договір № 3176604040-618104 за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор 2392 для підписання кредитного договору № 3176604040-618104 від 16 лютого 2022 року шляхом направлення позичальнику на номер телефону [NUMBER] (вказаного позичальником під час реєстрації в особистому кабінеті). Таким чином без отримання SMS повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання SMS повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачці. Таким чином сторони домовились, що позивач надає [PERSON] кредит на споживчі цілі на наступних умовах: сума кредиту - 4 000 грн, строк кредитування - 14 днів (з можливістю подовження), дисконтна процентна ставка в день - 0,01 %, річна дисконтна відсоткова ставка - 3,65 %, базова процентна ставка в день - 2,2 %, річна відсоткова ставка -803 %. Позивач виконав домовленості за договором, перерахувавши грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , яку [PERSON] вказала в особистому кабінеті як банківську картку на яку кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно договору № 3176604040-618104 від 16 лютого 2022 року, що підтверджується листом МТВ bank від 15 вересня 2025 року №09/605/-09/292 про успішне перерахування коштів 16 лютого 2022 року о 12:50:25 в розмірі 4 000 грн на картку № [NUMBER] , ID кредита - [NUMBER] , ID заявки на кредит 618104 та копією повідомлення XPAYGrоup LLC про успішне зарахування на карту клієнта 16 лютого 2022 року о 12:50:30 коштів в сумі 4 000 грн на карту № [NUMBER] опис замовлення - видача кредитних коштів, договір займа №3176604040-618104. Пунктом 3.6. кредитного договору встановлено, що Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення початкового Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8. Таке відповідає приписам частини першої статті 212 Цивільного кодексу України, а саме: особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Згідно пунктів 3.7, 3.8 кредитного договору зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного періоду, але не більш ніж на 90 днів після закінчення Лояльного періоду. З наступного дня після закінчення Лояльного періоду позичальник зобов`язується сплачувати проценти з розрахунку 803 % річних, що становить 2,2 % в день від суми кредиту. Таким чином за п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3176604040-618104 від 16 лютого 2022 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю "КОШЕЛЬОК" складає 11 925 грн 60 коп., яка складається з заборгованості за сумою кредиту 4 000 грн. та заборгованості за відсотками за користування позикою 7 925 грн 60 коп. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості на підтвердження виконання зобов`язань по договору відсутні, тобто відповідачка в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконала, кредит та платежі відповідно до договору не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно статті 1049 Цивільного кодексу України щодо зобов`язання відповідачки повернути грошові кошти відповідно до умов договору. Положеннями статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цмвільного кодексу України). Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно статті 81 Цивільного процесуального України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідачкою [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №3176604040-618104 від 16 лютого 2022 року у розмірі 11 925 грн 60 коп. Щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОШЕЛЬОК" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, слід зазначити наступне. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн та заперечень з цього приводу самої відповідачки, суд приходить до наступних висновків. Згідно статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, а також клопотання відповідачки про зменшення витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача 2 500 грн витрат понесених позивачем на правову допомогу. Згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 3728 від 23 вересня 2025 року позивачем було сплачено на користь держави судовий збір в сумі 2 422 грн 40 коп. У відповідності до статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджет 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позов. Відтак позивачу підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, що складає 1 211 грн 20 коп. Інша частина судового збору, яка дорівнює 1 211 грн 20 коп. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved