Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Явдошак О.О., звернулися в суд з позовом до відповідача, Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на належні їм як членам колгоспного двору по 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами; за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] на 2/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтували тим, що у [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року були зареєстровані та проживали: вони, чоловік (батько) - [PERSON] , [INFO] , мати чоловіка (баба) - [PERSON] , [INFO] , тип двору - колгоспний. Їм на праві власності в рівних частках - по 1/4 частині кожному належав за даною адресою житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Свідоцтва на право власності на даний житловий будинок, господарські будівлі та споруди немає і не зареєстровано в передбаченому законом порядку. [INFO] померла мати чоловіка (баба) [PERSON] , а [INFO] помер чоловік (батько) [PERSON] , який вступив в управління спадковим майном матері, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Після смерті чоловіка вона, [PERSON] , прийняла спадщину на належну йому 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та успадковану 1/4 частину матері, разом - 2/4 частини, і бажає оформити спадщину належного йому майна на своє ім?я. Крім того, бажають оформити на своє ім?я належну їм 1/4 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, як частку з майна колгоспного двору. Вона звернулася до державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, Васильєвої Н.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане будинковолодіння. Враховуючи наведене, просили суд визнати право власності на належні їм як членам колгоспного двору по 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; за [PERSON] на 2/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Позивачі, [PERSON] та [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, однак у позовній заяві просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі. Представник відповідача, Олешанська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче судове засідання не з`явився. 20.10.2025 року від нього надійшла заява, в якій вказав, що не заперечує проти позовних вимог та просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 53). 03.10.2025 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 10 Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року, яка видана Олешанською сільською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області, від 26.02.2025 року № 9-6/2025, житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , який побудований до 05.08.1992 року числиться як колгоспний двір і в ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] - голова двору; [PERSON] , [INFO] мама; [PERSON] , [INFO] дружина; [PERSON] , [INFO] - син. За вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,48 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і передана в користування в 1986 року. Свідоцтво про право власності на вказаний об?єкт нерухомого майна не видавалося, право власності в погосподарській книзі не реєструвалось (а.с. 14). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, враховуючи те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] станом на 01.07.1990 рік проживали в будинку, яке належало колгоспному двору, то їм правомірно належало по 1/4 частині майна господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 24.01.2024 року, по [ADDRESS] , домоволодіння складається з житлового будинку, який споруджено/реконструйовано 1984 року, 151,7 кв.м., літньої кухні, 28,5 кв.м., комори, 49,6 кв.м., сарая, 32,0 кв.м., сарая, 27,2 кв.м., сарая, 48,8 кв.м., сарая, 14,7 кв.м., погребу, 23,1 кв.м., сарая, 7,9 кв.м., сарая, 11,7 кв.м., вбиральні, 1,3 кв.м., колодязю, воріт із хвірткою, 8,3 кв.м. (а.с. 5-8). Технічний паспорт на вищенаведене будинковолодіння внесено в ЄДЕССБ із реєстраційним номером: TIO1:7474-3096-8079-3168, що підтверджується повідомленням Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське ОБТІ» від 28.03.2025 року(а.с. 9). Відповідно до відомостей отриманих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості про домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] в реєстрі відсутні (а.с. 10). Чоловік та батько позивачів, [PERSON] народився [INFO] , де в графі батько зазначений «[PERSON] », а в графі мати «[PERSON] », що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.09.1952 року (а.с. 18). [PERSON] уклав шлюб із позивачем [PERSON] 07.11.1958 року та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруженнясерії [NUMBER] від 07.11.1958 (а.с. 19). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.02.1964 року, дочка та сестра позивачів [PERSON] народилася [INFO] , де в графі батько зазначений «[PERSON] », а в графі мати «[PERSON] » (а.с. 63).31.05.1987 року остання уклала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », який був розірваний 17.01.2002 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00054417614 (а.с. 64). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.01.1973 року, позивач [PERSON] народився [INFO] , де в графі батько зазначений «[PERSON] », а в графі мати «[PERSON] » (а.с. 20). Баба, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смертьсерії [NUMBER] (а.с. 15). Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно довідки № 66-6/2025 від 24.07.2025 року, яка видана Озерянським старостинським округом Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , що була постійною жителькою с. Озеряни, Тлумацького району, Івано-Франківської області. Після її смерті в управління спадковим майном вступив її син [PERSON] , проживали разом, вели спільне господарство, проводив похорон. На день смерті [PERSON] , проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - голова домогосподарства; [PERSON] , [INFO] син; [PERSON] , [INFO] - онук. Заповіт від імені [PERSON] в Озерянській сільській раді не посвідчувався і не відмінявся (а.с. 13). Отже, [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, однак юридично не оформив своїх спадкових прав. Чоловік та батько, [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 16). Відповідно до довідки № 66-6/2025 від 24.07.2025 року, яка видана Озерянським старостинським округом Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , що був постійним жителем с. Озеряни, Тлумацького району, Івано-Франківської області. На день смерті спадкодавець [PERSON] зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті за вказаною адресою зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] - голова домогосподарства; [PERSON] , [INFO] - дружина; [PERSON] , [INFO] - зять. Заповіт від імені [PERSON] в Озерянській сільській раді не посвідчувався і не відмінявся (а.с. 13). Син та брат позивачів [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смертьсерії [NUMBER] (а.с. 62). Дочка та сестра позивачів [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смертьсерії [NUMBER] (а.с. 61). В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач, [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, Васильєвої Н.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинкуз господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON] , однак їй було відмовлено, у зв`язку відсутності правовстановлюючого документа на спірне майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 30/02-31 від 03.02.2026 року (а.с. 80). Відповідно до копії спадкової справи № 1018/2008 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , державним нотаріусом Тлумацької нотаріальної контори Івано-Франківської області, позивач [PERSON] є єдиними спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та частково оформили її. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с. 44-52). З повідомлень приватних нотаріусів Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, Дузінкевич С.М. від 10.10.2025 року № 378/01-16, [PERSON] від 09.10.2025 року № 552/01-16 та державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, Васильєвої Н.М.від 22.10.2025 року № 607/01-16 спадкова справа щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася (а.с. 41, 42, 54). Отже, на момент звернення до суду [PERSON] правомірно претендує на належні їй 1/4 частини домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] як члена колгоспного двору; на 2/4 частини вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON] та [PERSON] правомірно претендує на належну йому 1/4 частини вказаного домоволодіння як члена колгоспного двору. В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Згідно ч. 3 ст. 1269 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 392, 1216-1222, 1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved