Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

До Новобаварського районного суду міста Харкованадійшла позовна заява [PERSON] , в особі свого представника адвоката Маламуж-Корнієнко Тамари Станіславівни, до [PERSON] про розірвання шлюбу та про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 18 жовтня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 524. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Представник позивача в позовній заяві зазначила, що шлюбні відносини між сторонами дуже зіпсувались навесні 2025 року та остаточно припинені влітку 2025 року через втрату почуття любові і різні погляди на сімейне життя та обов?язки. За час спільного проживання позивача з [PERSON] , позивач переконався, що між ними немає спільних інтересів, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 21 листопада 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та про поділ спільного майна подружжя залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків. Від представника позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду. Крім того, до відкриття провадження у справі, від представника позивача надійшла заява, згідно якої вона просила суд позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та про поділ спільного майна подружжя в частині позовних вимог про поділ майна подружжя залишити без розгляду. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та про поділ спільного майна подружжя повернуто позивачеві в частині позовних вимог про поділ майна подружжя. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Призначено судове засідання Позивач та його представник адвокат Маламуж Корнієнко Т.С., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 04.10.2025 № 34, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовну вимогу підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач та її представник адвокат Бубліченко М.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 23.01.2026 № 12, надали заяву про розгляд справи без їх участі, відповідач позовну вимогу визнала, не заперечувала щодо її задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Так, судом встановлено, що 18 жовтня 2013 року сторони: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 524, що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] (а.с. 87). Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Під час судового розгляду судом з`ясовані причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, члени якого проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача та відповідача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, шлюб підлягає розірванню, а позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу про розірвання шлюбузадоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved