Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

29.12.2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, ціна позову 9 960 грн., мотивуючи тим, що 05.03.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] на умовах строковості, поворотності та оплатності було укладено кредитний договір № 03.03.2025- 100001927 (далі Договір), шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Згідно з п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-4139. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав надавши відповідачу кредит у сумі 3 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 05.03.2025 року, строком на 217 днів, з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Однак у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 26.12.2025 року склала 9 960 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 3 000 грн., по процентам в сумі 4 650 грн., по комісії - 270 грн., по додатковій комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 540 грн. та по неустойці 1 500 грн. Зазначену суму позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Крім того, позивач зазначив, що у відповідності до п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи включає судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 к. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн. Ухвалою суду від 30.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками. Сторони про місце, день та час розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення про місце, день та час розгляду справи надсилалися відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, однак повернулися до суду, також відповідач повідомлений про розгляд справи шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на номер його телефону, на підтвердження чого наявна довідка про доставку листа. Крім того, відповідач повідомлений про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Ухвалою суду від 29.01.2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.03.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] на умовах строковості, поворотності та оплатності було укладено кредитний договір № 03.03.2025- 100001927 (далі Договір), шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Договір складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 05.03.2025 року, заявки від 05.03.2025 року та відповіді позичальника про підтвердження кредитного договору від 05.03.2025 року, які підписані сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору. Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідача з використанням одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Згідно з п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-4139. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав надавши відповідачу кредит у сумі 3 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 05.03.2025 року, строком на 217 днів, з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Однак у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 26.12.2025 року склала 9 960 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 3 000 грн., по процентам в сумі 4 650 грн., по комісії - 270 грн., по додатковій комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 540 грн. та по неустойці 1 500 грн. Відповідач добровільно не погашає заборгованість. З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно до ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі. У свою чергу, [PERSON] не повернув своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачем не виконане. Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 9 960 грн. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Крім того, позивач зазначив, що у відповідності до п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи включає в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн., однак відповідного клопотання про стягнення зазначеної суми з відповідача не подав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 к.

Outcome: approved