Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал банк» (далі АТ «Універсал Банк») в особі представниці адвокатки Ушакевич М. П. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект MONOBANK, в рамках якого відкриваються поточні рахунки Клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки MONOBANK. 16.01.2021 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. 16.01.2021 року відповідач звернувся до позивача із Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у Мобільному додатку. Клієнт своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію Банку та погоджується з тим, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено у розділі І Умов і правил та встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 45000,00 гривень, що зазначено у Довідці про розмір встановленого Кредитного ліміту. Після підписання Заяви Відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, відповідачка не дотримується даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами. У зв`язку із порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 16.01.2021 у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 46 381,10 гривень, яка складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 46381,10 гривень. Станом на день подання позовної заяви відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за договором про надання банківських послуг. Посилаючись на норми статей ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування», правові позицій Верховного Суду, просили стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank у розмірі 46 381,10 гривень та судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 04.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи (а.с. 62). 26.01.2026 суд завершив розгляд цієї справи та перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 02.02.2026. 16.08.2024 до суду від представниці відповідачки [PERSON] адвокатки Радостєвої М. В. через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов, узагальненими доводами якого констатовано, що з вимогами і доводами позивача вона не погоджується. Сторона відповідача вважає, що Банком належними та допустимими доказами не доведено досягнення згоди щодо істотних умов кредитного договору, отримання кредитних коштів у зазначеному ним розмірі та наявності і розмір заборгованості по поверненню цих кредитних коштів. Позивачем долучено до позову Умови і правила надання банківських послуг які набули чинності 15.01.2021, однак позивачем не надано доказів, що відповідачка ознайомлена саме з цією редакцією Умов і правил. Паспорт споживчого кредиту, про який зазначає позивач у позовній заяві взагалі відсутній в додатках до позову. В анкеті-заяві не зазначено, якою послугою мала намір скористатися позичальниця та яку картку просила оформити на своє ім`я, не зазначено бажаний кредитний ліміт, а також, який саме вид платіжної картки банком було видано відповідачці відповідно до її заяви, номер та строк її дії. У матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо видачі за вказаним договором платіжної катки )дата її видачі, її вид та строк дії) та встановлення відповідного кредитного ліміту на неї і його суми, а також відповідно і щодо здійснення будь-якого руху коштів по рахунку. Позивач мав довести, що банком було прийнято рішення не лише про видачу картки із встановленням ліміту, а й що така картка видавалася відповідачу і ним була отримана, натомість в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач отримав платіжну картку та здійснював користування коштами. Розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, не є первинним обліковим бухгалтерським документом, а його зміст не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», як наслідок, не може підтверджувати існування тих чи інших операцій. Крім того, розрахунок не містить: реквізитів розрахункових рахунків чи виду та номеру платіжної картки, на якому (якій) виникла заборгованість; не скріплений печаткою банку, а тому не може бути належним та допустимим доказом у справі. Розрахунок заборгованості має бути прозорим, чітким і зрозумілим для споживача, як того вимагає законодавство про захист прав споживачів та споживче кредитування, включаючи чітке роз`яснення черговості погашення платежів (кредит, проценти, штрафи). Розрахунок, долучений до позовної заяви не відповідає таким критеріям. Вказує, що 05.12.2023 відповідачкою було внесено 500 грн. Станом на 03.12.2023 сума заборгованості складає 19 014,83 грн, станом на 05.12.2023 19443,60 грн. Тобто позивачем не враховано суму, яка була внесена позивачем. 09.12.2023 відповідачкою було внесено 400 грн. Станом на 08.12.2023 сума заборгованості складає 20 061,60 грн, станом на 09.12.2023 20149,44 грн. Тобто позивачем, на думку відповідачки, не враховано суму, яка була нею внесена. Тоді як в попередні періоди, суми враховувались в повному обсязі. З даного розрахунку не зрозуміло, яку саме суму отримала відповідачка, коли і яким чином, втім містить лише суми нарахувань і оплати відповідач. Але, сам по собі розрахунок заборгованості не є доказом надання кредиту, наявності заборгованості та її розміру, оскільки не є первинним документом, що може підтвердити наявність заборгованості. Відповідачці фактично нараховано проценти за користування кредитними коштами в декілька разів більш, ніж початкова сума заборгованості. Так станом на 26.08.2023 сума заборгованості становить 1737,01 грн, а станом на 05.10.2025 46381,10 грн. Відповідачка вважає, що така сума є несправедливою; банком не доведено умови кредитних правовідносини з відповідачем, факт їх порушення останньою, а також розмір заборгованості, складові, періоди її існування та нарахування, що є процесуальним обов`язком позивача. Між тим, відповідачка не заперечує, що користувалась карткою та кредитними коштами, однак в силу можливостей та фінансового стану сплачувала заборгованість, і такі суми за весь період були значними, що не призвело, до зменшення суми боргу. Просила врахувати, що відповідачка має на утриманні двох неповнолітніх ідей, під час війни дітям надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. Відповідачка вимушено не працює, не отримує доходу, у зв`язку з чим, у разі задоволення позову, вимушена просити суд відстрочити виконання рішення суду на один рік. Тому, посилаючись на викладене, представниця відповідачки [PERSON] адвокатка Радостєва М. В. просила в задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» відмовити у повному обсязі за недоведеністю. В разі задоволення позову, відстрочити виконання рішення суду строком на один рік (а.с. 131 133). У письмових поясненнях, наданих стороною позивача 26.01.2026 на відзив, зазначено, що відповідачка своїм підписом повністю і безумовно прийняла пропозицію банку та погодилась з тим, що анкета разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір банківських послуг. Відповідачка особисто надала свої персональні дані для оформлення Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 16.01.2021, що підтверджується її підписом на відповідній Анкеті-заяві; факт особистого підписання Анкети-заяви відповідачем підтверджують її згоду з усіма зазначеними в ній умовами, у тому числі із встановленням кредитного ліміту. Також у відповідності до Анкети-заяви, яка підписана відповідачем власним підписом передбачено, що «Підписанням цього Договору, підтверджує, що я ознайомлений з Умовами і Правилами надання Банківських послуг, тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення» (пункт 6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг). З алгоритму укладення кредитного договору в АТ «Універсал Банк» вбачається, що після встановлення мобільного додатку «Monobank» та після підтвердження активації відповідач погоджується з Умовами і правилами надання банківських послуг, Паспортом кредиту та розрахунком його вартості, Підписав Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту. Тому відповідач у повній мірі ознайомлений з Умовами і правилами, адже в мобільному додатку позичальника міститься інформація про розмір кредитного ліміту, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту розділу ІІ Умов та правил з відповідними прикладами та поясненнями. Тому у мобільному додатку Боржника міститься інформація про встановлений кредитний ліміт, з якою можна ознайомитись в будь-який момент. Згідно виписки про рух коштів, можна прослідкувати інформацію щодо підвищення або зниження кредитну ліміту. До прикладу: 16.01.2021 кредитний ліміт підвищено на 2 500,00 грн; 06.08.2021 кредитний ліміт підвищено на 11 500,00 грн.; 18.12.2021 кредитний ліміт підвищено на 11 000,00 грн; 27.02.2021 кредитний ліміт було зменшено на 9 321,00 грн, 09.12.2022 було зменшено на цю ж суму; 25.05.2023 кредитний ліміт підвищено на 20 000,00 грн; 26.08.2023 кредитний ліміт зменшено на 3 000,00 грн; 01.11.2023 кредитний ліміт зменшено на 2 000,00 грн; 01.12.2025 кредитний ліміт зменшено на 550,00 грн і 01.12.2023 було збільшено на таку ж суму. Тому станом на 23.01.2025 кредитний ліміт становить 40 000,00 грн, а заборгованість становить 49 409,10 грн. З виписки про рух коштів вбачається здійснення списань за платежами в розстрочки. Період Умов і правил визначається відповідно до дати підписання Договору про надання банківських послуг від 15.01.2021. Дата 21.02.2018 входить в період в період Умов і правил, який зазначений в позові із 15.01.2021 по 31.01.2021. Умови і правила знаходяться у відкритому доступі. Клієнт може самостійно переглянути Умови і правила в інтернете за посиланням. 26.08.2023 між АТ «Універсал банк» та [PERSON] було укладено Договір розстрочки за заявкою клієнта № № 20.30.0007289638 підписаний електронним підписом. Водночас [PERSON] не завжди забезпечувала наявність на картковому рахунку необхідної суми для погашення відповідного платежу, внаслідок чого розмір заборгованості зростав. 26.08.2023 відповідач скористався послугою «Розстрочка» та в подальшому в цей день здійснював інші платежі на власні потреби, внаслідок чого за 26.08.2023 утворилась заборгованість у розмірі 1737,01 грн. Станом на 03.12.2023 заборгованість становить 19 014,83 грн, а станом на 05.12.2023 19 443,60 грн. 05.12.2023 відповідачка вносить на погашення заборгованості 500 грн шляхом поповнення поточного рахунку. В цей же день відповідачка, окрім як погашення, користується кредитним лімітом та згідно виписки по рахунку 928,77 грн. Тобто за 05.12.2023 відповідачка скористалася 928,77 грн коштами, а внесено на рахунок 500 грн, що дорівнює залишку боргу у 428,77 грн, отже, 19 014,83 грн + 428,77 грн = 19 443,60 грн. Крім цього, заява відповідачці про розстрочку боргу строком на один рік є необґрунтованою та такою, що порушує баланс інтересів сторін. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, натомість відповідач не надав жодних доказів на обґрунтування своїх вимог та заперечень що дозволяє дійти висновку про їх необґрунтованість. Тому, позивач наполягає на позовних вимог, просить задовольнити позов, та у задоволенні заяви відповідачки про розстрочення погашення боргу строк на один рік просить відмовити. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що у жовтні 2017 року в ПАТ «Універсал Банк» стала доступною послуга «monobank», в рамках якої відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 16.01.2021 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 2). Згідно з п. 3 Анкети-заяви відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. У пункті 6 Анкети-заяви зазначено «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом …, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ удосконаленого електронного цифрового підпису». У пункті 7 Анкети-заяви зазначено: «Підтверджую ознайомлення з довідкою системи гарантування вкладів фізичних осіб, при цьому підписання зазначеної довідки буде здійснено мною шляхом накладення електронного цифрового підпису в мобільному додатку під час активації платіжної картки». Усе листування щодо цього договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п. 9 анкети-заяви). У пункті 10 Анкети-заяви, зокрема зазначено: «Надаю право та доручаю Банку здійснювати договірне списання коштів з усіх моїх рахунків, відкритих в АТ «Універсал Банк» без додаткових моїх розпоряджень для погашення будь-яких інших моїх грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між мною і Банком». До Анкети-заяви банком долучено Умови і правила обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні рахунків банківських послуг щодо карткових продуктів Monobank |Universal Bank, затверджені протоколом Правління АТ «Універсал Банк» № 1/1 від 14.01.1021, які набирають чинності з 15.01.2021 (а.с. 25 47). На виконання укладеного договору позивач відкрив відповідачці поточний рахунок № [NUMBER] та надав платіжну картку № № [NUMBER] , на яку відповідно до умов договору були надані кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, розмір якого неодноразово змінювався, при цьому максимальний розмір кредитного ліміту становив 45000,00 грн. Вказані факти підтверджуються довідкою про наявність рахунку від 23.01.2026, відповідно до якої за [PERSON] закріплений рахунок № [NUMBER] , тип рахунку «Чорна картка», валюта рахунку «UAH», статус картки «активна» та довідкою про розмір встановлено кредиту 10.11.2025 (а.с. 18). Тому, наведені у відзиві на позовну заяву доводи представниці відповідачки щодо не доведення розміру кредитного ліміту є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, тому суд відхиляє їх як необґрунтовані. З виписки про рух коштів по картці № [NUMBER] випливає, що відповідачка користувалася вище вказаною платіжною карткою, а саме розраховувалася в магазинах, поповнювала картку, мобільний телефон, знімала готівкові кошти, та ін. Окрім того, відповідачка активно користувалася послугою «Переведення витрати у розстрочку», за якою Банк надає клієнту кредит з метою здійснення платежу на строк, визначений у заяві клієнта, а клієнт зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів. Отже, здійснені відповідачкою платежі на користь банку що також відображено у виписці по рахунку, свідчить про обізнаність та розуміння відповідачки, що кошти, які вона використовує для здійснення розрахунків, надані їй банком на зворотній основі та підлягають поверненню банку. Сукупність вищевикладених обставин свідчить, що саме відповідачка [PERSON] користується кредитною карткою, виданою позивачем на підставі анкети-заяви від 16.01.2021. Це також підтверджує факт передачі Банком кредитних коштів для їх використання відповідачкою. Таким чином, в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт укладення між сторонами кредитного договору, за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, користувався цими кредитними коштами. Установлено, що кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] у тому числі анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які були надані банком позичальнику [PERSON] через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису [PERSON] . У підписаній анкеті-заяві відповідачка визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачці, а у відповідачки виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно тарифів та повернути кредит. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. До звернення з позовними вимогами, відповідачка погоджувалася на усі тарифи та не ставила жодних питань перед банком про необізнаність з Правилами чи не отримання тарифів за платіжною картою. Розмір встановленого кредитного ліміту підтверджується наданою довідкою. Окрім кредитного ліміту відповідачкою переводились витрати у розстрочку. Заперечуючи щодо позовних вимог представниця відповідачки посилалася на те, що наданий банком розрахунок заборгованості не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки відповідачка неодноразово вносила на рахунок значні суми коштів, наприклад 05.12.2023 відповідачкою було внесено 500 грн. Станом на 03.12.2023 сума заборгованості складає 19 014,83 грн., станом на 05.12.2023 19 443,60 грн. Тобто позивачем не враховано суму, яка була внесена позивачем. 09.12.2023 відповідачкою було внесено 400 грн. Станом на 08.12.2023 сума заборгованості складає 20 061,60 грн, станом на 09.12.2023 20 149,44 грн. Тобто сума нарахованої банком заборгованості у розрахунку не зменшувалась, а зростала. Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів судом встановлено, що АТ «Універсал банк» було враховано всі поповнення рахунку. Так, станом на 26.08.2023 відповідачка скористалася послугою «Розстрочка» та в подальшому в цей день здійснювала інші платежі на власні потреби, внаслідок чого за 26.08.2023 утворилась заборгованість у розмірі 1737,01 грн. Станом на 03.12.2023 заборгованість становить 19 014,83 грн, а станом на 05.12.2023 19 443,60 грн. 05.12.2023 відповідачкою було внесено на погашення заборгованості 500 грн шляхом поповнення поточного рахунку. В цей же день відповідачка окрім як погашення, користується кредитним лімітом та згідно виписки по рахунку 928,77 грн. Тобто за 05.12.2023 відповідачка скористалася 928,77 грн коштами, а внесено на рахунок 500 грн, що дорівнює залишку боргу у 428,77 грн. Отже 19 014,83 грн + 428,77 грн = 19 443,60 грн. За рахунок переведення витрат у розстрочку стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Не зменшення заборгованості після внесення відповідачкою платежів, а саме, 05.12.2023 у розмірі 500 грн, 09.12.2023 400 грн, обумовлене тим, що поповнюючи поточний рахунок відповідачка продовжувала користуватися коштами шляхом розрахунку за товари та послуги, що підтверджується випискою. Усі погашення зазначені відповідачкою враховані та відображені в розрахунку заборгованості. Доводи представника відповідачки не впливають на висновки суду, оскільки вони спростовані наданими позивачем доказами, в тому числі розрахунком заборгованості, виписками про рух коштів. Заперечення відповідачки проти наданого розрахунку не підкріплені належними та допустимими доказами, з клопотанням про проведення судово-бухгалтерської чи економічної експертизи відповідачка не зверталась. Із зустрічними вимогами в межах даної справи відповідачка до суду не зверталась. Контррозрахунку заборгованості за кредитом суду відповідачкою також не надано. Доводи відповідачці, що ним не узгоджувались основні умови кредитного договору також спростовуються матеріалами справи. Установлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором, АТ «Універсал Банк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 559/1622/19 (провадження № 61-12049св23). Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 січня 2025 року у справі № 753/16762/15-ц (провадження № 61-7242 св 24) вказавши, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таких висновків також дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц. З наданого банком розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по картці № [NUMBER] слідує, що у процесі користування кредитним рахунком відповідачка не надавала своєчасно AT «Універсал Банк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого станом на 05.10.2025 у неї виникла заборгованість за наданим кредитом (за тілом кредиту) в розмірі заборгованість в сумі 46381,10 грн., яка є простроченою заборгованістю за тілом кредиту (а.с. 13- 17). На день розгляду справи в суді, заборгованість відповідачкою згідно кредитного договору не погашена. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, враховуючи, що відповідачка отримала кредитні кошти та користувалася ними, однак взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» та стягнення з відповідачки заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank у розмірі 46381,10 гривень. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 3028,00 грн. Вирішуючи клопотання відповідачки про розстрочення виконання рішення на один рік, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Так як передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, може розстрочити виконання рішення. Судом встановлено, що [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно Розпоряджень районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району № 573-р від 19.08.2024 та № 574-р від 19.08.2024, неповнолітнім [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. Згідно з відомостями з ДРФОПП дохід [PERSON] є незначним та нестабільним. Згідно довідки Запорізького обласного центру зайнятості (Запорізька філія) № 2026011200008078 від 12.01.2026, [PERSON] не перебуває на обліку як така, що шукає роботу та не зареєстрована як безробітна у Державній службі зайнятості. Згідно відповіді Відділу обслуговування громадян № 1 (сервісний центр) управління обслуговування ГУПФУ України в Запорізькій області від 14.01.2026, [PERSON] не перебуває на обліку пенсійних виплат та державних соціальних допомог не отримує. Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією рф, який діє до теперішнього часу. Ці обставини у сукупності з дією воєнного стану в Україні створюють об`єктивні труднощі для одномоментного виконання рішення суду на суму понад 46 тисяч гривень. Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Виходячи із завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, справедливості, пропорційності, враховуючи намір [PERSON] виконувати рішення суду, її майновий стан та наявність утриманців, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду строком на 12 місяців. Такий термін відповідає вимогам закону та забезпечує баланс інтересів сторін: дозволяє відповідачі (боржнику) виконати зобов`язання без надмірного тягаря, а позивачу (стягувачу) отримати присуджені кошти. Загальна сума стягнення становить 46 381,10 грн. При розстрочці на 12 місяців щомісячний платіж складатиме 3 865,10 грн.

Outcome: approved