Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Кудіна А.В. звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором позики №73959534 від 27.12.2024 в розмірі 23112,50 грн, яка складається з 7000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 1662,50 грн заборгованості за відсотками та 14000 грн заборгованості за пенею та 450 грн заборгованість за комісію, а також судові витрати в сумі за подання позовної заяви в сумі 2422,40 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав: копію договорів, копію таблиці обчислення загальної вартості кредиту, копію паспорту споживчого кредиту, копію повідомлення, копію договору факторингу, копію акту прийому-передачі реєстру боржників, копію платіжної інструкції, копію реєстру боржників, копію розрахунку заборгованості. Ухвалою суду від 14.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання. Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі по місцю його реєстрації. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач особисто отримав надісланий судом пакет документів 19 січня 2025 року. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд зазначає таке. 27.12.2024 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики на умовах повернення позик в кінці строку № 73959534, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), містить реквізити та підписи сторін. Відповідно до пункту 1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Згідно з пунктом 2 договору, сума позики складає 3000 грн, строк позики /строк договору 30 днів, процентна ставка 0,250 % фіксована. Комісія за надання кредиту 15 %. Дата повернення позики 25.01.2025 року. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою 4,00 % за день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 1186,17 %. Орієнтовна загальна вартість позики 3675 грн (а.с.7-14). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №773959534 за період з 27.12.2024 по 27.05.2025, заборгованість становить 23112,50 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7000 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 1662,50 грн, заборгованості за пенею в розмірі 14000 грн та комісією в сумі 450 грн (а.с.18-20). Відповідно до копії договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, відповідно до реєстру боржників (а.с.22-26). Відповідно до додаткової угоди № 4 від 27.07.2025 року до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» погодили та внесли зміни до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року (а.с. 27). Згідно з витягом з реєстру боржників № 6 від 27.05.2025 до договору факторингу № 27/03/25, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № 73959534 відносно [PERSON] на загальну суму 23112,50 грн (а.с. 31). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З положень статті 11 ЦК України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 2 статті 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами першою, другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З огляду на те, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку ні первісному кредитору, ні ТОВ "ФК "ЄАПБ" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача суми фактично отриманих ним кредитних коштів. Також наявні підстави і для стягнення з відповідача процентів за користування кредитами та комісії за надання кредиту, оскільки як зазначено вище, відповідач підписав кредитний договір в яких сторонами узгоджено умови кредитування, тобто відповідач погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування, зокрема щодо нарахування відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Оскільки відповідачем не спростовано розмір заборгованості за сумами кредитів та відсотками, то така заборгованість підлягає стягненню. Крім того суд зазначає, що за договором позики № 73959534 неможливе стягнення неустойки (пені, штрафу) за користування відповідачем кредитом. Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» та Закону України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та на момент винесення рішення продовжує діяти. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що: на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22. За змістом частини другої статті 4 Цивільного кодексу України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України. Таким чином, суд вважає, що викладення Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" пункту 6 розділу IV Закону № 1734-VIII в новій редакції не змінює визначене Цивільного кодексу України правове регулювання звільнення позичальників від сплати на користь кредитодавців неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за кредитними договорами у період воєнного стану. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем, при зверненні до суду в електронній формі, сплачено судовий збір із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тобто з у розмірі 2422,40 грн (а.с. 47). У зв`язку з цим з відповідача. на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (задоволено 39,43 % від розміру заявлених вимог) підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 955,15 грн судового збору іншу частину суми сплаченого позивачем судового збору, залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: partial