Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-29 00:00:00

02.12.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТО РИНГ ПАРТНЕРС" надіслала через систему «Електронний суд» позовну заяву до [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №3295691 від 26.05.2021 у розмірі 35083,36 грн., судові витрати у розмірі 2422,40 грн., пов`язані з оплатою судового збору, та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 26.05.2021 між Товариством з об-меженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем укладено кредитний договір №3295691, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн., шля-хом перерахування його на банківську карту позичальника, зі сплатою відсотків. Від-повідач, у свою ж чергу, зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту. 29.11.2021 року було укладено договір №29-11-102, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кре-дитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3295691. 10.03.2023 року було укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимо-ги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3295691. 18.02.2025 року було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №329 5691. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповіда-ча за договором №3295691. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого, сума заборгованості відповідача станом на 02.12.2025 року становить 35083,36 грн., з яких: 4147,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 29 936,36 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1000,00 грн. заборгованість за комісіями. Тому представник позивача звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідом-ленням сторін та призначено судове засідання. Представник позивача до суду не з`явилася, подала заяву в якій зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб. Своїм правом на подання відзиву та доказів на спростування заявлених позовних вимог не скористався. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подавав. У зв`язку із неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин не-явки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, за відсутності заперечень по-зивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задово-ленню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідаль-ністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №3295 691, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн., шляхом пе-рерахування їх на банківську карту позичальника, зі сплатою відсотків. Відповідач, у свою ж чергу, зобов`язалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за кори-стування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту. Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми дого-вору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо за-коном ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважа-ється укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нота-ріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального по-свідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Гос-подарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений елек тронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК Укра-їни). Підписанням договору позики відповідачка, підтвердила, що ознайомилась з усі-ма його умовами, в тому числі з Правилами надання коштів у позику, де передбачено, що договір кредиту укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається позичальником, у відповідності до вимогст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразо-вим ідентифікатором, з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3, п.12 ст.11 Закону Ук-раїни «Про електронну комерцію», ч.1ст.205 ЦК України. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»електронний до-говір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»передбачено, що Елек-тронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією сто-роною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий до-говір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шос-тою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропо-зиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в ін-шому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропо-зиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відпо-відно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний пра-вочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону Ук-раїни «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електрон-ного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного під-пису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 29.11.2021 року було укладено договір №29-11-102, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кре-дитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3295691. 10.03.2023 року було укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимо-ги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3295691. 18.02.2025 року було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3295691. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зо-бов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним сво-їх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобо-в`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент пе-реходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сто-ронами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого дого-вору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути за-мінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за пра-вочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобо-в`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зо-бов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під від-ступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відсту-пити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором, договором факторингу. Натомість, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наяв-ність у відповідача заборгованості у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не мі-стять. Вказана сума заборгованості відповідачем не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кре-дитному договору відповідачем до суду надано не було. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач порушує взяте на себе зобов`я-зання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку, що з нього слід стягнути на користь позивача грошові кошти за договором кредиту. З матеріалів справи слідує, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, які згідно п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України присуджуються зі сторони не на ко-ристь якої ухвалено рішення. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, заявку на надання юридичної допо-моги №669 від 01.10.2025 року, витяг з акту №21 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року розмір послуг за надання правничої допомоги становить 13000 (три-надцять тисяч) гривень 00 копійок. Пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02. 2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої до-цільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) пове-дінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для спра-ви, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо до-судового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час роз-гляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На думку суду, понесені ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного су-дом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000,00 грн. витрат на про-фесійну правничу допомогу.

Outcome: approved