Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-27 00:00:00

24 червня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0.2796.0819.ФО_К. Відповідно до умов даного договору відповідачу було надано кредит (товарний кредит UAH 0-10-36 РК 3%) у сумі 7645 грн. 21 коп., терміном користування: 15 місяців, до 30 листопада 2020 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно графіку платежів. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки, виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором, однак, умови кредитного договору не виконав. 31 березня 2021 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 31/03 2021, відповідно до умов даного договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками AT «ЮНЕКС БАНК» в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 0.2796.0819.ФО_К від 30.08.2019 р. Згідно реєстру прав вимоги, станом на 31.03.2021 борг відповідача перед новим кредитором становить 4260,64 грн., з яких: 2922,43 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 0,31 грн. прострочені відсотки за кредитом, 1337,90 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту. Кількість днів прострочення по поверненню визначеного графіком платежів частини тіла кредиту, процентів по кредиту, комісії та інших визначених договором платежів станом на 31.03.2021 р. складає 353 дні. Повідомлення про відступлення права вимоги та щодо розміру заборгованості було направлено відповідачеві за адресою проживання. Заборгованість відповідач не погасила, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 0.2796.0819.ФО_К від 30.08.2019 в загальному розмірі 4260,64 грн. та судові витрати по справі у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» у позові просив справу слухати у їхній відсутності, в порядку спрощеного позовного провадження,позов підтримують в повному обсязі і просять його задовольнити, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через судовий виклик, причину неявки в судове засідання не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК»та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0.2796.0819.ФО_К від 30.08.2019за умовами якого остання отримала споживчий кредит у сумі 7645,21 гривень строком на 15 місяців, термін (дата) повернення кредиту та сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 30.11.2020. Відповідно до умов договору авансовий платіж становить - 0 грн. 00 коп., розмір процентної ставки: 0,01%, процентна ставка є фіксованою, розмір комісії за обслуговування кредиту: в період з 1 по 10 місяць - 0,00%, а починаючи з 11 місяця - 3,50%, комісія розраховується як процент від суми кредиту, сплачується щомісячно в гривні у складі ануїтетних платежів, розмір комісії за надання кредиту: 3,00% від суми кредиту. Видача Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та отримання відповідачем [PERSON] коштів за кредитним договором № 0.2796.0819.ФО К від 30.08.2019 р. підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання з акредитним договором, не сплачувала щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом, чим порушила умови кредитного договору. 31.03.2021 між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 31/03 2021. Відповідно до умов даного договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками AT «ЮНЕКС БАНК» в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 0.2796.0819.ФО_К від 30.08.2019 р., що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги, що є Додатком № 1 до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021. Відповідно до Реєстру прав вимоги, станом на 31.03.2021 борг відповідача перед новим кредитором становить 4260,64 грн., з яких: 2922,43 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 0,31 грн. прострочені відсотки за кредитом, 1337,90 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту. Повідомлення про відступлення права вимоги та щодо розміру заборгованості було направлено відповідачеві за адресою проживання. Заборгованість відповідачем не погашена. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту прав визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що позивач довів сукупністю доказів наявність зобов`язальних правовідносини, що виникли між сторонами, які регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» надав належні і допустимі докази укладення 30 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] кредитного договору №0.2796.0819.ФО_К та отримання позичальником [PERSON] кредитних коштів в сумі 7645,21 грн. Як встановлено судом та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного договору не виконує, заборгованість за кредитом не сплачує, не скористалась своїми процесуальними правами на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, а тому проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС»підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС»підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №0.2796.0819.ФО_Квід 30.08.2019 року у загальному розмірі 4260,64 грн., з яких: 2922,43 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 0,31 грн. прострочені відсотки за кредитом, 1337,90 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС»підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується документально (а.с.8).

Outcome: approved