Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

У позовній заяві, яка надійшла до суду, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на те, що 16 червня 2018 року між сторонами зареєстровано шлюб. Спільних дітей подружжя не має. Від шлюбу в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що на теперішній час у позивача відсутні спільні інтереси з відповідачем, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети та різні плани на майбутнє. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу саме в такий спосіб відсутні. Спорів про поділ майна між сторонами та щодо місця проживання дитини та її утримання (аліментів) на момент подачі позовної заяви немає. Ухвалою суду від 13 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Проте у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , яка про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, у судове засідання не з`явилась, при цьому подала заяву до суду, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та просить розірвати шлюб, укладений між нею та позивачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 червня 2018 року Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 152. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження №456, серії [NUMBER] . На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя та місця проживання дитини на момент розгляду справи між сторонами немає. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги ч.1 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», а також те, що позов [PERSON] задоволений повністю, відповідач визнав позов у повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 605,60 грн., тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем під час подання позову, а також інші 50 відсотків, тобто 605,60 грн. повернути позивачу з Державного бюджету України. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved