Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

У серпні 2025 року позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», звернулося до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.09.2025 справа передана за підсудністю до Пирятинського районного суду полтавської області. Згідно ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 06.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (далі ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») було укладено договір №1456644 про надання споживчого кредиту. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п.1.3. тип кредиту кредит, сума кредиту 3 100 грн.; згідно з п.1.4. Договору строк кредиту 360 днів: з 22.02.2024 по 16.02.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1 Договору «ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису відповідно до вимог ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Оформлюючи кредитний договір, відповідачка здійснила всі необхідні дії та підписала кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Н868». Власноручним підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, Тарифів, які складають Договір про надання споживчого кредиту, укладення якого підтверджено відповідачем та умови якого вона зобов`язувалася виконувати. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та перерахувало за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору позичальнику грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] в розмірі 3 100 грн. 24.12.2024 між TOB «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №24122024, у відповідності до умов TOB «СЛОН КРЕДИТ» за плату відступило, а TOB «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача, в тому числі за договором №1456644 від 22.02.2024 року. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки TOB «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, відповідачка має заборгованість перед позивачем за договором №1456644 від 22.02.2024 року загальною сумою 30 070,00 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 3 100,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 21 235,00 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 54 календарних дні 4 185,00 грн., штрафних санкцій 1 550,00 грн. Враховуючи те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ. Тому позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 28 520,00 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Клопотав слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, шляхом опублікування на офіційному сайті судової влади України тексту оголошення про виклик відповідача в судове засідання, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи від неї до суду не надійшло. Відповідачці надано строк для подачі відзиву, у встановлений строк відповідачка відзив не подала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 29 січня 2026 року згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 22 лютого 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» №1456644, відповідно якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності та платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором, який був підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Н868» 22.02.2024 20:16:11, з умовами якого остання була ознайомлена (а. с. 24 28). Відповідно до умов договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало [PERSON] кредит в сумі 3 100,00 грн. (п.п. 1.3 договору). Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. (а.с. 24) Стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту (а.с. 24). Згідно умов договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення договору. Дата надання кредиту: 22.02.2024 або 23.02.2024 (а.с. 24 зворотній бік - 25). Невід`ємною частиною договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1456644 від 22.02.2024 є графік платежів (а.с. 28 зворотній бік). Згідно з інформацією, наданою Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» згідно ухвали суду від 06.10.2025, банком було ініційовано детальну перевірку в ході якої було підтверджено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . 22.02.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано платіж у сумі 3 100 грн. (а.с. 111). 24.12.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №24122024, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за даним кредитним договором. Згідно п. 1.2. Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №3,після чого ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. У відповідності до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №24122024 від 24.12.2024, клієнт передав, а фактор прийняв право вимоги по Боржниках кількістю 3 681, після чого від Клієнта до Фактора переходять права вимоги боргу від Позичальника і Фактор стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно заборгованостей (а.с.85 зворотній бік). Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 25 885,00 грн. за кредитним договором №1456644, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 3 100 грн. 00 коп., суми заборгованості за відсотками в розмірі 21 235 грн. 00 коп., суми заборгованості за пенею в розмірі 1 550 грн. 00 коп. (а.с.37). Відповідно до частин 1, 3, 4, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За положеннями статті 12 згаданого закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статтей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Судом встановлено, що [PERSON] свого обов`язку належним чином не виконала, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кредитні кошти в повному обсязі не повернула. Зокрема, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за кредитним договором №1456644 від 22.02.2024 загальною сумою 30 225,00 грн., з яких: 3 100,00 грн. - загальна заборгованість за кредитом; 21 235,00 грн сума заборгованості за процентами; 1 550,00 грн. заборгованість по штрафам/пені (а.с. 34), нараховані проценти за 54 календарних днів (25.12.2024 16.02.2025) у розмірі 4 185,00 грн (а.с.35). Як вбачається з досліджених судом доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений. Як встановлено судом, сума заборгованості за відсотками в розмірі 21 235,00 грн. розрахована за період з 22.02.2024 по 17.01.2025 в межах строку дії договору. 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 4, надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу (п. 3 - це банки), та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, починаючи з 25.12.2023 (наступний день після набрання Законом чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором не міг перевищувати 1 %. При цьому, позивач, як надавач фінансових послуг, був зобов`язаний привести свою діяльність у відповідність до вищевказаних змін. У той же час, пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відтак, заборгованість за відсотками повинна бути нарахована: з 22.02.2024 по 21.04.2024 за процентною ставкою 2,5 % згідно умов договору: 3100 х 2,5 % х 61 = 4650 грн.; з 22.04.2024 по 19.08.2024 за процентною ставкою 1,5% згідно закону: 3100 х 1,5% х 120= 5580 грн.; з 20.08.2024 по 24.12.2024 за процентною ставкою 1% згідно закону: 3100 х 1% х 127 = 3937 грн. з 25.12.2024 по 16.02.2025 за процентною ставкою 1% згідно закону: 3100 х 1% х 54 = 1674 грн. Таким чином на умовах укладеного договору та відповідно до законодавчих норм відповідачка повинна була сплатити 3 100,00 грн. заборгованості по тілу кредиту та 15 841,00 грн. заборгованості за відсотками. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню, в сумі 18941 грн. Щодо заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за штрафом в сумі 1550,00 грн., суд уважає, що позивач при заявлені даних вимог не врахував положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України і діє по теперішній час. Враховуючи наведене та зважаючи на те, що кредитний договір укладений 22.02.2024, тобто в період дії на території України воєнного стану, суд уважає, що з відповідачки не підлягає стягненню заборгованість за штрафом в сумі 1550,00 грн., що буде узгоджуватись із пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №4486 від 14.08.2025 (а.с.1). Оскільки позов задоволено частково, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1608,79 грн. з розрахунку:18941,00 грн. х 2422,40 грн. /28 520,00 грн. = 1608,79 грн. У позовній заяві позивач прохає стягнути із відповідача понесені ним судові витрати в частині отриманої та сплаченої ним професійної правничої допомоги в сумі 10 000,00 грн. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд доходить таких висновків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем професійної правничої адвоката Столітнього Михайла Миколайовича згідно з договором №10/12-2024 від 10.12.2024 про надання правової (правничої) допомоги, заявки №9932 на виконання доручення до Договору №10/12-2024, акту №9932 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 (а.с. 20-21, 33, 36). Згідно з Актом №9932 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 12 серпня 2024 позивачу адвокатом Столітнім М.М. було здійснено надання послуг професійної правничої допомоги щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» на загальну суму 10 000 грн. (всього 12 год.) (а.с. 36). Судом встановлено, що сума в розмірі 10 000 гривень за надані послуги правничої допомоги є неспіврозмірною виконаній адвокатом роботі, яка складає 12 години. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, позовна заява є типовою для таких правовідносин, у спорах такого характеру судова практика є сталою, застосування великої кількості законодавчих актів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Участі в судових засіданнях адвокат не приймав. З огляду на викладене, суд враховуючи принципи співрозмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Достатньою компенсацією витрат позивача на професійну правничу допомогу на переконання суду буде сума у розмірі 4000 грн. Оскільки позов задоволено частково, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті витрат на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2656,52 грн. з розрахунку:18941,00 грн. х 4000 грн. /28 520,00 грн. = 2656,52 грн. При цьому не вбачається підстав для нарахування інфляційних втрат 3% річних в порядку, передбаченому ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України. Відповідно до ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. З аналізу наведених норм вбачається, що суд наділений правом, а не обов`язком у рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості до моменту виконання рішення відсотків або пені. Крім того наведена вище стаття є нормою процесуального права, не містить імперативного характеру, тобто у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування відсотків або пені до моменту виконання судового рішення.

Outcome: partial