Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 27 жовтня 2025 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у сумі 2 596,09 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що послуги з розподілу природного газу споживачам Харківської області надаються Харківською філією Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" з 01.07.2023 на підставі постанови НКРЕКП від 26.12.2022 № 1839 "Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ". Відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу на підставі укладеного між сторонами договору, за адресою: [ADDRESS] . Фактом приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору) в даному випадку є підписана заява-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу від 24.07.2023. Такі дії зі сторони боржника свідчать про прийняття нею пропозиції щодо укладення договору відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України та визнання своїх зобов`язань перед надавачем послуг з розподілу природного газу, яким є відповідач. Внаслідок несплати відповідачем наданих позивачем послуг за період з липня 2023 року до вересня 2025 року станом на 30.09.2025 утворилася заборгованість у вищезазначеному розмірі. 14.11.2025 засобом поштового зв`язку від відповідача надійшло клопотання, яке по своїй суті є відзивом на позовну заяву, адже у ньому викладені заперечення проти заявлених позивачем вимог. На обґрунтування відзиву відповідач зазначила, що вона разом із своєю сестрою [PERSON] отримала у спадщину житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який вони використовували як дачу. Востаннє вони там були у жовтні 2021 року. 09.03.2022 будинок було пошкоджено внаслідок бомбардування села Пришиб військовими рф. З квітня 2022 року у будинку було розташування штабу ЗСУ, які приєднали газовий генератор, демонтували газову плиту та використовували газ для приготування їжі, прання тощо. У жовтні 2022 року військові ЗСУ виїхали з будинку. 24.07.2023 відповідач звернулася до голови Балаклійської дільниці Чугуївського УЕГГ з проханням усунути витік газу та приєднати газову плиту, проте відповіді на своє звернення дотепер не отримала. В липні 2024 року на звернення відповідача на Урядову лінію приїхала бригада на чолі з [PERSON] та замазала вентиль на вході газу, а вентиль, до якого мала бути приєднана газова плита, було опломбовано. Газову плиту не приєднали через наявність заборгованості за доставку газу, запропонували лише відрізати газ. Не зважаючи на те, що відповідач не користується природним газом, позивач продовжує нараховувати по 138 грн щомісяця за його доставку. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не надано детального розрахунку заборгованості, адже неможливо встановити, за який саме період виникла заборгованість за доставку газу у сумі 2 596,09 грн. До клопотання відповідач долучила копію свого звернення до голови Балаклійської дільниці Чугуївського УЕГГ, копії рахунків за газ за березень та червень 2024 року, довідку старости Пришибського старостинського округу Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області Устиченко О., фото, де зафіксовано опломбовані вентелі та показання лічильника газу (а.с. 28-36, 47-55). У судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки про виклик до суду на 11:00 год 29.01.2026. Причини неявки суду не повідомила, 14.11.2025 та 02.12.2025 подала клопотання та письмові пояснення, де виклала свої заперечення проти позову. Заяв та клопотань, зокрема про розгляд справи за її відсутності або про відкладення судового засідання, від неї не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи, визначені ч. 2 ст. 223 ЦПК України, відсутні. Враховуючи, що належним чином повідомлена про судове засідання відповідач до суду не з`явилася без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 29.10.2025 прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" до [PERSON] про стягнення заборгованості, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 26). Ухвалою суду від 16.12.2025 у задоволенні заяви відповідача про відвід судді від 12.12.2025 відмовлено (а.с. 67). Ухвалою суду від 16.12.2025 у задоволенні клопотання відповідача про проведення засідання у відкритому доступі по відеозв`язку на телеграм-каналі від 02.12.2025 відмовлено (а.с. 68). Ухвалою суду від 24.12.2025 заяву [PERSON] про відвід судді від 23.12.2025 передано для розгляду іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України (а.с. 75). Ухвалою суду від 26.12.2025 у задоволенні заяви [PERSON] про відвід головуючого судді Феленка Ю.А. від участі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено (а.с. 79). Ухвалою судді від 08.01.2026 у задоволенні заяви [PERSON] про проведення судового засідання у відкритому доступі через телеграм-канал від 06.01.2026 відмовлено (а.с. 87-88). 06.01.2026 від відповідача надійшло клопотання про виклик свідків: [PERSON] та [PERSON] . Проте, оскільки вказане клопотання подано з пропущенням строків його подання, встановлених ч. 3 ст. 83 ЦПК України, протокольною ухвалою від 29.01.2025 у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на території Харківської області починаючи з 01.07.2023. Зазначену діяльність позивач здійснює відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 26.12.2022 № 1839 "Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ "Газорозподільні мережі України". Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області Носовою М.В. 15.08.2009, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2381, [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-17). 24.07.2023 відповідач [PERSON] власноруч підписала заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача). Підписанням цієї заяви відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, на підставі якого між сторонами встановилися договірні відносини з приводу надання послуг з розподілу природнього газу за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я відповідача (а.с. 12). Пунктом 1.1 Типового договору розподілу природного газу цей Договір є публічним, регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (пункт 1.2. Договору). Відповідно до п. 1.3 цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 5.1. Договору). Згідно з п. 6.1 Договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Пунктом 6.3 Договору визначено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Тариф на послуги розподілу природного газу встановлений регулятором, Постановою від 30.12.2023 № 1944 "Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ТОВ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ". Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 6.4. Договору). Відповідно до п. 6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Відповідно до наданих відповідачем копій рахунків за газ за лютий, квітень та червень 2024 року за розподіл природного газу за адресою: [ADDRESS] , було нараховано до сплати по 138,23 грн. Станом на липень 2024 року її заборгованість становила 1 342,55 грн (а.с. 34, 35, 48, 49). З наданого відповідачем звернення, убачається, що 24.07.2023 вона зверталася до голови Балаклійської дільниці Чугуївського УЕГГ з проханням приєднати газову плиту до газової труби в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . У вказаному зверненні відповідач повідомила, що з жовтня 2021 року не проживала за вказаною адресою та не користувалася газом. Натомість, в будинку проживали військові ЗСУ, які від`єднали газову плиту від газової труби та приєднали замість плити газовий генератор, який використовували для своїх потреб (а.с. 47). Також відповідачем надано фото газового лічильника, яким зафіксовано показання "758" з відміткою, зробленою відповідачем, - 28.09.2022, та показання "759" з відміткою 26.11.2025 (а.с. 50, 51). Проте, за відсутності на вказаних фотографіях достовірних відомостей про час та місце здійснення їх зйомки, суд, виходячи з принципу належності та допустимості доказів не бере їх до уваги під час ухвалення рішення. З довідки старости Пришибського старостинського округу Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області від 08.11.2022 № 05 встановлено, що з квітня до жовтня в будинку [ADDRESS] проживали воїни ЗСУ. Для освітлення роботи електроприладів вони використовували газовий генератор, що призвело до значного використання газу (а.с. 52). За даними довідки № 164/2025, наданої 16.05.2025 старостою Пришибського старостинського округу Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, у житловому будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожній, з 2022 року ніхто не зареєстрований та не проживає (а.с. 53). Ухвалою судді від 03.06.2025 судовий наказ № 610/1277/25 (пр. 2-н/610/617/2025), виданий 08.05.2025 Балаклійським районним судом Харківської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" до [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу скасовано (а.с. 18). Згідно з випискою з особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на споживача [PERSON] , сума заборгованості за послуги з розподілу природного газу за адресою [ADDRESS] за період з 01.07.2023 до 30.09.2024 становить 2 596,09 грн (а.с. 13). З вказаної виписки убачається, що за період з липня до грудня 2023 року нарахування за послуги з розподілу природного газу здійснювалося по 62,49 грн щомісяця, з січня до грудня 2024 року по 138,23 грн щомісяця, з січня 2025 до вересня 2025 року по 62,49 грн на місяць. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за послуги з розподілу природного газу у добровільному порядку. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 16 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно зі ст. 19 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Пунктом п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги береться за затвердженими тарифами, яку наймач зобов`язаний вносити своєчасно в установленому порядку (статті 67, 68 Житлового кодексу України (далі ЖК України)). Відповідно до ч. 3 ст. 162 ЖК України строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 40 Закону "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з частиною 2 статті 40 Закону "Про ринок природного газу" типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі Договір). Відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VІ Кодексу припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу з 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Мотиви суду. Як було встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" і [PERSON] з 01.07.2023 виникли договірні правовідносини на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498. Відповідач особисто підписала заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) (а.с. 12). Факт отримання відповідачем послуг з розподілу газу за адресою: [ADDRESS] , та підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) свідчить про приєднання до умов договору (акцептування договору). Зазначеним договором були визначені його предмет, порядок надання послуг, тарифи, вартість та порядок оплати послуг, а також інші умови правовідношення, тобто визначені всі істотні умови договору. Відомості про звернення відповідача до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" із заявами про припинення розподілу природного газу або про розірвання договору про надання послуг з розподілу природного газу відсутні, що свідчить про фактичне користування цими послугами, визнання таким чином наявності правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Отже, твердження відповідача щодо не використання нею природного газу з 2022 року суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. Відповідачем [PERSON] було підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу, що свідчить про наявність договірних правовідносин між сторонами. Припинення споживання природного газу через неоплату послуг не звільняє споживача, приєднаного до системи газопостачання, від оплати послуг за забезпечення доступу до газорозподільної системи з можливістю споживання природного газу. Відповідач остаточно не відмовлялася від послуг газопостачання, про розірвання договору не заявляла. Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2021 року у справі № 468/1649/20-ц (провадження № 61-14117св21). Крім того, як убачається з позовної заяви та виписки по особовому рахунку споживача [PERSON] , спір стосується заборгованості за послуги з розподілу природного газу, що виникла за період з 01.07.2023 до 30.09.2025. Отже, надані відповідачем довідки щодо не проживання її у будинку та надмірне використання газу військовослужбовцями ЗСУ з квітня до жовтня 2022 року не стосуються зазначених у позовній заяві періоду та виду послуги, за яку позивач просить стягнути заборгованість. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного внесення оплати за послуги з розподілу природного газу, внаслідок чого станом на 30.09.2025 виникла заборгованість зі сплати вказаних вище послуг у розмірі 2 596,09 грн. Отже, з огляду на викладене, беручи до уваги, що відповідачем не надано до суду доказів виконання зобов`язання зі сплати послуг з розподілу природного газу або доказів розірвання договору з розподілу природного газу, разом з цим, враховуючи, що відповідачу [PERSON] належить на праві приватної власності лише 1/2 частина будинку за вказаною вище адресою, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача половини суми заборгованості за послуги з розподілу природного газу у розмірі 1 298,05 грн, відповідно до її частки дооволодіння. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 422,40 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 1 211,20 грн (1 298,05 х 2 422,40 / 2 596,09 = 1 211,20). Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial