Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 305227803 від 22.09.2021 в розмірі 21156 грн та понесених судових витрат. Обґрунтовує позов тим, що 22 вересня 2021 року між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено кредитний договір № 305227803, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 5000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач зазначив, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 (додаток №12). 05.08.2020 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 05/0820-01 (додаток №15). 04.06.2025 позивачем ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю (додаток №18). Отже, право вимоги перейшло до позивача на підставі вказаних договорів відповідно до реєстрів боржників в сумі 21156 грн, з яких 5000 грн заборгованість за тілом кредиту, 16156 грн заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Відповідач не виконувала умови кредитного договору, не виконала свої зобов`язання з повернення коштів, тому просить позов задовольнити та стягнути вказану суму боргу, а також стягнути судові витрати. Ухвалою від 23.09.2025 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом відповідача) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 28.10.2025 від представника відповідача адвоката Ратич Т.М., який діє на підставі ордеру ВС № 1400603, через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечив позовні вимоги. Зауважив, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів, а розрахунок заборгованості не може підтверджувати отримання відповідачем кредитних коштів. Окрім цього, вказує на те, що відповідач 15.03.2022 призвана на військову службу в ЗСУ, а тому, відповідно до Закону України №1357-ІХ від 30.03.2021 військовослужбовцям не нараховуються проценти за користування кредитом. Просить суд відмовити в позові за безпідставністю. Також вважає, що витрати на правову допомогу не підлягають задоволенню. 31.10.2025 від представника позивача Хлопкової М.С. на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового засідання. Від представника відповідача адвоката Ратича Т.М.03.12.2025 надійшла заява про розгляд справи у його і відповідача відсутності. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що 22 вересня 2021 року [PERSON] зайшла на офіційний сайт ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», де оформила в електронному вигляді заявку на отримання кредиту (анкету встановленої форми). Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» опубліковані на сайті www.moneyveo.ua, перебувають в загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV2J4A9. В такий спосіб, 22 вересня 2021 року між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено кредитний договір № 305227803, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 5000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом на умовах строковості, зворотності, платності. За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Як встановлено вказаний договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Звертаючись до суду з даним позовом ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», вказує, що заборгованість за кредитним договором № 305227803 від 22.09.2021 становить 21156 грн, з яких 5000 грн заборгованість за тілом кредиту, 16156 грн заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Судом витребувано докази з банківської установи «Приватбанк», з яких вбачається, що на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] , надано виписку по вказаному рахунку. З виписки розрахунку вбачається, що 22.09.2021 на рахунок відповідача надійшли кошти в розмірі 5000 грн. Також вбачається, що [PERSON] активно користувалася кредитними коштами, коштів по кредиту не повертала. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Встановлено, що відповідач отримала кредит в сумі 5000 грн за сплатою відсотків до 22.10.2021 (дисконтний період) 0,01 % від суми кредиту в день, а з 23.10.2021 (індивідуальний період) 1,98 процентів від суми кредиту в день, 722,70% річних. Отже, з відповідачки на користь позивача слід стягнути тіло кредиту в розмірі 5000 грн і проценти за користування кредитом за період з 22.09.2021 по 23.11.2021 в розмірі 7738 грн, які містяться в розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Такий розрахунок суд приймає до уваги. Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 (додаток №12). 05.08.2020 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 05/0820-01 (додаток №15). 04.06.2025 позивачем ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю (додаток №18). Отже, право вимоги до відповідача перейшло до позивача на підставі вказаних договорів відповідно до реєстрів боржників. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відтак, на підставі укладеного договору право вимоги до [PERSON] за кредитним договором перейшло до ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», яке й звернулось до суду з вказаним позовом у зв`язку з невиконанням у добровільному порядку відповідачем взятих на себе зобов`язань. Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Враховуючи те, обрахунок заборгованості за користування кредитом в розмірі (16156 грн 7738 грн) 8418 грн здійснений ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а доказів інформування відповідачки про заміну кредитора позивачем суду не надано, то в цій частині суд відмовляє. Що стосується доводів представника відповідача про звільнення відповідачки від сплати процентів за користування кредитом, оскільки вона є військовослужбовцем. Згідно частини 15 статті 14 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ), військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Разом із тим, ці положення внесені до Закону №2011-ХІІ згідно із Законом України від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року. Як встановлено, за умовами договору проценти не є цивільною відповідальністю боржника за невиконання зобов`язань за цим договором, а є процентами за користування кредитними коштами. Конструкція частини 15 статті 14 Закону № 2011-ХІІ не передбачає звільнення військовослужбовців та членів їхніх сімей від сплати відсотків за користування кредитом, а лише визначає умови, за яких такі відсотки не нараховуються. Законодавець чітко встановив, що ці умови пов`язані з певними періодами проходження військової служби. Оскільки ці положення мають спеціальний характер і надають пільги мобілізованим військовослужбовцям саме за період їхнього перебування на військовій службі в особливий період, що повинно бути підтверджено відповідними доказами. Відсутність таких доказів виключає можливість застосування до правовідносин сторін відповідних гарантій. З копії довідки № 778 ВЧ [NUMBER] від 26.09.2024 вбачається, що відповідач [PERSON] перебуває на з 15.03.2022на військовій службі в ЗСУ. Оскільки договір відповідачкою укладено 22.09.2021, а чинна норма ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не має зворотної дії в часі на відносини, які мали місце у вересні 2021 року, тому доводи, наведені у відзиві не беруться судом до уваги. Отже, враховуючи викладене вище, слід позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 305227803 від 22.09.2021 в розмірі 12738 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000 грн, заборгованості за процентами в розмірі 7738 грн. В решті позовних вимог слід відмовити. Доводи представника відповідача щодо не надання позивачем доказів нарахування коштів відповідачу, виписок з рахунку відповідача, первинних документів для укладення вказаного договору, отримання відповідачем коштів у позику суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи міститься належні та допустимі докази укладення кредитного договору між сторонами, надання позивачем та отримання відповідачем кредитних коштів, а також порушення відповідачем кредитних зобов`язань. Відповідно до вимог ст.133, 141, 142 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги частково (60,21%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1458,52 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4214,7 грн. На підставі статей 512, 514, 517, 625, 627, 1048-1054, 1077-1079 ЦК України,

Outcome: partial