Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

13.01.2026 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 11.10.2014 Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Харківського МУЮ, актовий запис №595. В обґрунтування позовних вимог вказує, що за її глибоким переконанням подальшого сенсу продовжувати сімейні відносини немає, оскільки відповідач постійно виявляє до неї неповагу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає з позивачем. Майнового спору немає. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 15.01.2026 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками вручено відповідачу 16.01.2026, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але правом надання відзиву у встановлений судом строк не скористався. За ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2014 сторони уклали шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Харківського МУЮ, актовий запис №595, про що свідчать дані свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №257 від 11.05.2016. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст.110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 СК України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть та не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, ухваленого відповідно до ст.110 цього Кодексу. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. Понесені позивачем судові витрати у справі відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, як документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved