Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

У позові [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 19.11.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, а/з 1663, в обґрунтування чого посилається на те, що з 2024 року сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 06.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач до суду відзив не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження чи з відзивом на позов до суду не звертався, заяв, клопотань та заперечень від нього до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19.11.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, а/з 1663. З 2024 року сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені судом обставини, фактичні взаємини подружжя, а саме: відсутність взаєморозуміння, припинення ведення сторонами спільного господарства та припинення шлюбно сімейних стосунків, суд вбачає всі підстави для розірвання шлюбу, оскільки стосунки, які існують між позивачем та відповідачем формальні, виключають можливість збереження шлюбу в його дійсному розумінні та сенсі, а також суперечать інтересам позивача, що має істотне значення.

Outcome: approved