Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів та їх розміру на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2018 року було ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що оскільки на даний час змінився мінімальний розмір аліментів на дитину, вона самостійно не може в повній мірі матеріально забезпечувати дитину, яка потребує коштів на утримання, відповідач є військовослужбовцем, має стабільне джерело доходу, тому просить змінити спосіб стягнення аліментів, та стягувати з відповідача 1/4 частину усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно з електронним сайтом Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/17770/18 від 09 листопада 2018 року було ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Луцька, ІПН [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь стягувача [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що на даний час змінився мінімальний розмір аліментів на дитину, а також зауважує на тому, що відповідач на момент подання позовної заяви проходить військову службу. Згідно перевірених судом відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, відповідач у починаючи з серпня 2025 року отримує дохід як військовослужбовець. Суми виплат коливаються від 7743 грн до 71765 грн. Останні відомості вказують про проходження відповідачем служби у військовій частині [NUMBER] . Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України. Вирішуючи питання про зміну розміру та способу стягнення аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач на користь позивача, суд виходить з таких мотивів та положень закону. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з відповідача стягуються аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку щомісячно, однак на даний час змінився мінімальний розмір аліментів на дитину, а відтак, позивачка змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Крім того, слід зазначити, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів, проти чого відповідач не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, відповідач як батько, відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов`язаний брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини. Як встановлено з матеріалів справи, як на підставу для зміни розміру та способу стягуваних аліментів позивачка вказує, що з часу присудження аліментів істотно зріс прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Інших обставин, що мають істотне значення та мають враховуватися під час присудження аліментів, суд не вбачає. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дитини в частці у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду про зміну способу стягнення аліментів законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. З врахуванням ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1211,20 грн. судового збору, оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Outcome: approved