Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

05.11.2021 [PERSON] надіслав до суду поштою позовну заяву до відповідачки про стягнення на його користь матеріальної шкоди в сумі 230952,00 грн та моральної шкоди в сумі 100000,00 грн, завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (справа №535/1102/21). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 19.11.2021 позовна заява [PERSON] залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків (т. 1 а.с. 50-51). Позивачем усунуто недоліки позовної заяви (т.1 а.с. 60-65). В обґрунтуванням заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 15.01.2021 він дозволив відповідачці керувати належним йому автомобілем Opel Vivaгo, державний номерний знак [NUMBER] , оскільки вона хотіла звозити дітей до новорічної ялинки в м. Полтава; він теж перебував у даному транспортному засобі як пасажир. Відповідачка не впоралася з керуванням, з`їхала у кювет, внаслідок чого транспортний засіб перекинувся та отримав механічні пошкодження. Відповідачка пообіцяла відремонтувати автомобіль за власні кошти, але згодом покинула місце події. У зв`язку з чим, він має право на відшкодування завданої матеріальної шкоди. Крім того, внаслідок пошкодження відповідачкою належного йому транспортного засобу, йому було заподіяну моральну шкоду, оскільки автомобіль використовувався для життєвих потреб всією його сім`єю, яка проживає в сільській місцевості; позбавивши його транспортного засобу відповідачка завдала йому та його сім`ї моральні страждання у зв`язку із необхідністю змінювати певні обставини в сім`ї й вирішувати транспортні питання іншим способом, винаймати і оплачувати таксі. Автомобіль не підлягає ремонту, або вартість його ремонту перевищує вартість аналогічного транспортного засобу, а оскільки в його сім`ї немає таких коштів, це завдає йому ще більшого страждання. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 100000,00 грн. Одночасно просив стягнути з відповідача витрати, пов`язані з розглядом справи: витрати на правничу допомогу в сумі 15000,00 грн, 4500,00 грн за проведення оцінки пошкодженого автомобіля. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 06.12.2021 провадження у справі №535/1102/21 відкрито, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с.66). 24.12.2021 представник відповідачки адвокат Зязюн Юлія Анатоліївна, яка діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1070459 від 22.12.2021 (т.1 а.с. 92), подала до суду відзив на позовну заяву, у якому були поставлені питання позивачу в порядку, передбаченому ст. 93 ЦПК України (т.1 а.с. 74-108). Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначила, що позивачем не надано належних і допустимих доказів різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди; висновок експерта не має для суду заздалегідь встановленої сили; 03.02.2021 позивач розмістив оголошення на сайті auto.ria.com про продаж належного йому автомобіля Opel Vivaгo, який оцінив у 5000,00 доларів США, що становить 140294,50 грн. Позивачем не надано належних і допустимих доказів щодо найму та оплати послуг таксі, та не був позбавлений транспортного засобу, оскільки він продовжував користуватися вказаним автомобілем після ДТП. А відтак не надано доказів щодо завдання позивачеві моральної шкоди внаслідок ДТП з вини відповідачки, негативних наслідків для здоров`я та життя позивача, тривалості його моральних страждань, не обґрунтовано глибини фізичних та душевних страждань, крім того, розмір її компенсації зазначений у завищеному розмірі без урахування вимог розумності та справедливості. Крім того, представник відповідача просить вирішити питання розподілу судових витрат понесених відповідачем та зменшити розмір витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з їх невідповідністю вимогам співмірності, передбачених ч.4 ст. 137 ЦПК України, та непідтвердженості жодним доказом. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 31.01.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів (т.1 а.с. 129). 15.02.2022 представник позивача адвокат Лучко Тетяна Іванівна, яка діє на підставі ордера на надання правової допомоги серії ПТ №195849 від 30.11.2021 (т.1 а.с. 58), подала клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи (т.1 а.с. 148-149), яке уточнила в ході підготовчого засідання 15.02.2022 й просила призначити автотехнічну автотоварознавчу експертизу та 22.07.2022 просила призначити автотоварознавчу експертизу, у зв`язку з тим, що позивачем самостійно відремонтовано двигун автомобіля, оскільки його сім`я проживає в сільській місцевості й потребувала використання транспортного засобу; та заявила клопотання про витребування матеріалів справи про адміністративне правопорушення за фактом ДТП з Полтавського районного суду м. Полтави (т.1 а.с. 152-155). 03.03.2022 до суду надійшли витребувані матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] (т.1 а.с. 165, 185-215). 08.07.2022 до суду надійшли відповіді позивача на поставлені відповідачкою питання у порядку ст.93 ЦПК України, згідно з якими позивачем визнається, що з серпня 2021 року він користується транспортним засобом Opel Vivaгo, який знаходиться за місцем його проживання; ним було здійснено ремонт ходової частини, мотора, бокових дзеркал, бокового скла з метою подальшого використання для потреб сім`ї; з місця ДТП автомобіль рухався власним ходом з низькою швидкістю; показник одометра станом на 08.07.2022 становить 339959; після ДТП відповідачка запропонувала продати автомобіль, тому було розміщено відповідне оголошення, й вона обіцяла додати ще кошти й придбати позивачу інший автомобіль, але згодом вона відмовилася від своєї пропозиції (т. 2 а.с.13). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 22.07.2022 у даній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено (т.2 а.с.32, 38-39). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 15.09.2022 поновлено провадження у справі для вирішення клопотання експерта (т.2 а.с. 45-47, 51). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 21.09.2022 уточнені питання, поставлені на вирішення судової автотоварознавчої експертизи ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 22.07.2022; провадження у справі №535/1102/21 зупинено на час проведення експертизи (т.2 а.с. 61-62). 24.10.2024 до Котелевського районного суду Полтавської області надійшов висновок експерта №2017-2018 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №535/1102/21 від 30.04.2024 (т.2 а.с. 80-104). На підставі ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 29.10.2024 провадження у справі поновлено (т.2 а.с.106). Під час підготовчого провадження судом задоволено клопотання представників сторін про виклик свідків. 14.11.2024 представником позивача адвокатом Лучко Т.І. на підтвердження повноважень на представництво інтересів позивача надано новий ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1110542 від 14.11.2024 (т. 2 а.с. 129). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 09.12.2024 підготовче провадження у справі №535/1102/21 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (т.2 а.с.155-156). 07.01.2025 представник позивача адвокат Лучко Т.І. через систему «Електронний суд» подала до суду клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження (т.2 а.с. 170-174), та уточнену позовну заяву про стягнення з відповідачки на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 235390,54 грн, та моральної шкоди в сумі 100000,00 грн. Одночасно просила вирішити питання про стягнення з відповідачки витрат, пов`язаних з розглядом справи: витрати на адвоката 120000,00 грн (п`ятнадцять тисяч грн), 4500,00 грн - за проведення оцінки пошкодженого автомобіля, витрати за проведення експертизи 7550,00 грн (так в заяві) (т.2 а.с. 175-180). Під час судового розгляду, представник позивача пояснила, що фактично у заяві про уточнення позовних вимог нею подано заяву про збільшення позовних вимог, а саме: у частині стягнення матеріальної шкоди позовні вимоги збільшені з суми 230952,00 грн до 235390,54 грн; сума моральної шкоди позивачем не збільшується. Крім того, представник позивача уточнила зазначену у заяві від 07.01.2025 суму судових витрат на правничу допомогу, та просила вважати правильною суму не 120000,00 грн а 15000,00 грн, як це зазначено прописом у заяві. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 09.01.2025 у задоволенні клопотання представника позивача про повернення до стадії підготовчого провадження у справі №535/1102/21 та про прийняття до провадження уточненої позовної заяви від 07.01.2025, яка є заявою про збільшення розміру позовних вимог відмовлено, уточнену позовну заяву повернуто позивачу без розгляду (т.2 а.с. 181, 188-197). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 03.02.2025 провадження у справі №535/1102/21 зупинено до розгляду апеляційної скарги позивача на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 14.01.2025 та повернення справи до Котелевського районного суду Полтавської області (т.2 а.с.205-206). Постановою Полтавського апеляційного суду від 05.06.2025 ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 09.01.2025 залишено без змін (т.2 а.с. 253-258). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 09.07.2025 провадження у справі поновлено (т.3 а.с. 10-11). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 05.08.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Лучко Т.І. про залучення до участі у розгляді справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АТ «СК «КРАЇНА» (т. 3 зворот а.с. 27). Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 05.08.2025 Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] зареєструвала шлюб із громадянином [PERSON] , та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (т. 3 а.с. 38, 39). Позивач, представник позивача та відповідачка у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (т.3 а.с. 116, 120, 130), про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення судового засідання до суду не подавали. 22.01.2026 представник позивача адвокат Лучко Т.І. подала до суду через систему «Електронний суд» клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі; та просить врахувати надіслану письмову промову виступу в судових дебатах, у якій викладені обставини справи, зазначені у позовній заяві та встановлені в ході судового розгляду внаслідок проведення судової автотоварознавчої експертизи та пояснень відповідачки. А також подала клопотання про відмову від повторного виклику до суду свідків сторони позивача (т.3 а.с. 131-137). Під час судового розгляду представник позивача адвокат Лучко Т.І. підтримувала заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, та додатково пояснила, що позивач користувався автомобілем після ДТП 15.01.2021, але вартість відновлювального ремонту перевищує вартість аналогічного авто. Страхова компанія повідомила позивачу, що дане ДТП не є страховим випадком. Позивач неодноразово звертався до відповідачки за відшкодуванням шкоди, тому змушений був звернутися до суду з позовом. Крім того, представник позивача пояснила, що [PERSON] після розірвання шлюбу зі своєю дружиною перебував у стосунках з відповідачкою [PERSON] . Після ДТП позивач повернувся до колишньої дружини. Під час судового розгляду 17.11.2025 відповідачка [PERSON] позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди визнала частково на суму 50000,00 грн, та пояснила, що на момент ДТП вона перебувала у стосунках з позивачем. У день ДТП вони вирішили поїхати до новорічної ялинки в м. Полтава. [PERSON] вмовив її сісти за кермо його автомобіля, оскільки сам перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вони ще взяли з собою своїх родичів. Позивач сидів в автомобілі позаду неї та заважав їй керувати автомобілем, хапаючи її за плечі, відволікав. Оскільки була ожеледь на дорозі вона не впоралася з керуванням та допустила перекидання автомобіля. Приїхали поліцейські, протокол про адміністративне правопорушення не складали. Вони разом витягли автомобіль і поїхали. Було розбите лобове скло. Автомобіль поставили у її батьків. Вранці вона разом з [PERSON] поїхали на заправку, звідки вона поїхала з батьком, а позивач поїхав у с-ще Котельва. Згодом її викликали до поліції, склали протокол про адмінправопорушення. Після ДТП позивач змінив ставлення до неї. Вони домовилися між собою про суму відшкодування витрат на ремонт авто 50000,00 грн. Вона намагалася взяти кредит. Позивач продовжував їздити на пошкодженому автомобілі, і згодом сам потрапив у ДТП. Після ДТП також була пожежа у гаражі, де стояв автомобіль позивача. Відповідачка позов у частині відшкодування моральної шкоди не визнала у повному обсязі, оскільки вона не могла заподіяти шкоду його сім`ї, бо на той час позивач проживав з нею близько року. Під час судового розгляду представник відповідачки адвокат Зязюн Ю.А. просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, з підстав, зазначених у відзиві, вказавши на те, що транспортний засіб позивача не був фізично знищеним, а розмір матеріальної шкоди є недоведеним, тому відповідачка вважає, що розмір матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу позивача внаслідок ДТП, становить не більше раніше визначеної сторонами суми 50000,00 грн, який теж не доведений належними доказами; позивач після ДТП продовжував користуватися автомобілем; та вказала, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ), але позивачем не надано доказів різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Позов у частині стягнення моральної шкоди не підлягає до задоволення у повному обсязі у зв`язку з безпідставністю. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, приходить до наступних висновків. Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 26.04.2021 у справі №545/499/21 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Відповідно до постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 26.04.2021, 15.01.2021 о 03 год 04 хв на 2 км автодороги Шили-Надержинщина-Полтава водій [PERSON] , керуючи автомобілем Opel Vivaгo, державний номерний знак [NUMBER] , не оцінивши дорожню обстановку, в конкретних дорожніх умовах, не вибравши безпечну швидкість для руху, допустила неконтрольований рух транспортного засобу, внаслідок чого здійснила з`їзд в кювет та подальше перекидання. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушила п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (том 1 а.с. 11-12, 208-211). Постановою Полтавського апеляційного суду від 09.09.2021 [PERSON] відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 26.04.2021 та повернуто заявниці апеляційну скаргу (т. 1 а.с. 213-215). На підставі ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 10.11.2020 власником автомобіля марки Opel Vivaгo, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (том 1 а.с.10). Допитана в ході судового розгляду свідок [PERSON] пояснила, що відповідачка є її рідною сестрою. У день, коли сталася дана подія, їй зателефонував [PERSON] і наполегливо запропонував поїхати з ними до м. Полтава до святкової новорічної ялинки. Оскільки [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння він передав кермо [PERSON] . По дорозі теж вживав алкогольні напої. [PERSON] не впоралася з керуванням на дорозі, вкритій ожеледицею та допустила перевертання автомобіля, від чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження були вм`ятини по всьому кузову, вибите скло, не відчинялися двері. Які саме пошкодження вона не роздивилися, оскільки було темно. До них під`їхали родичі, які допомогли перевернути автомобіль. [PERSON] та [PERSON] разом поїхали на цьому автомобілі на заправку. Після ДТП [PERSON] користувався автомобілем, вікна були заклеєні скотчем. У березні 2022 зі слів односельців їй стало відомо, що [PERSON] на цьому ж автомобілі потрапив у ДТП в`їхав у загороджувальні конструкції біля мосту, але вона не була свідком саме цього ДТП. Допитаний під час судового розгляду свідок [PERSON] пояснив, що відповідачка є його рідною дочкою. Станом на момент ДТП його дочка [PERSON] співмешкала разом з позивачем [PERSON] близько семи місяців у хаті, яку він (свідок) для них придбав. У день ДТП дочка [PERSON] повідомила йому по телефону про подію і він поїхав допомогти. Автомобіль мав пошкодження, вм`ятини, скла не було. На місце ДТП приїхали поліцейські, які дали певний час забрати автомобіль. [PERSON] сів за кермо і разом із його дочкою [PERSON] поїхали «своїм ходом» на даному автомобілі з місця ДТП. На місці ДТП поліцейські не складали протокол про адміністративне правопорушення. З приводу відшкодування шкоди, у тому числі щодо виконання ремонтних робіт після ДТП, яка сталася за участю його дочки, він особисто розмовляв з [PERSON] та пропонував свою допомогу. Однак [PERSON] відмовився її прийняти. [PERSON] після ДТП користувався даним автомобілем, їздив на роботу, в с-ще [PERSON] . Крім того, [PERSON] у березні 2022 року на даному автомобілі знову потрапив у ДТП на мосту біля військових. Автомобіль притягли до школи, де він три дні стояв без руху. Передня частина автомобіля була дуже розбита. Особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1 ст. 22 ЦК України). Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша та друга статті 1166 ЦК України). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент ДТП) передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відновлювальний ремонт (або ремонт) комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092). Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Opel Vivaгo, реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована АТ «СК «КРАЇНА», що підтверджується полісом №АР/0462572 від 29.06.2020 (т. 2 а.с. 180). Позивач не звертався до АТ «СК «КРАЇНА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та не отримував страхового відшкодування за фактом події, яка сталася 15.01.2021 (т. 2 а.с. 135). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на момент ДТП) (далі Закону) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 28 Закону до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, належить, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.1 статті 30 Закону). Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.2 статті 30 Закону). Відповідно до пункту 32.2 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент ДТП), відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Згідно зі звітом про оцінку майна, складеного 19.05.2021 суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] за результатами проведення огляду 13.05.2021 об`єкта оцінки автомобіля марки Opel Vivaгo, реєстраційний номер [NUMBER] , на замовлення власника транспортного засобу [PERSON] , з метою розрахунку ринкової вартості об`єкта оцінки без урахування аварійної пошкоджень та вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ внаслідок ДТП 14.01.2021 ринкова вартість транспортного засобу (без урахування аварійних пошкоджень), ПДВ не нараховується становить 230952,00 грн, вартість відновлювального ремонту (без урахування зносу), з ПДВ 564382,00 грн, вартість матеріального збитку, з ПДВ 230952,00 грн. Згідно з розділом 7 Звіту про оцінку майна пробіг транспортного засобу станом на дату огляду об`єкту оцінки згідно одометру становить 324118 км (том 1 а.с. 18-43). Відповідно до висновку експерта №2017-2018 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №535/1102/21 від 30.04.2024, призначеної ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 22.07.2022 за клопотанням позивача, ринкова вартість автомобіля Opel Vivaгo, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на момент ДТП 15.01.2021 складала 235390,54 грн; ринкова вартість автомобіля Opel Vivaгo, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на момент проведення експертизи (дослідження) складала 34678,11 грн. Питання щодо вартості запчастин і ремонтних робіт для відновлення автомобіля «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 15.01.2021, станом на дату придбання запасних частин та дату акту виконаних робіт з проведення відновлювальних робіт даного автомобіля експертом не вирішувалось з причин, зазначених у дослідницькій частині висновку. У висновку експерта №2017-2018 від 30.04.2024 зазначено, що показник одометра на дисплеї тахографу автомобіля «Ореl Vivaro» становить 339959. У дослідницькій частині даного висновку експерта зазначено, що під час огляду та в подальшому не було надано матеріали, які зазначені в описовій частині ухвали суду від 21.09.2022, а саме: квитанції на придбання запасних частин та акти виконаних робіт з проведення відновлювальних робіт досліджуваного автомобіля. Виходячи з вищезазначеного відсутність зазначених документів унеможливлює вирішення третього питання, а саме: «3. Яка вартість запчастин і ремонтних робіт для відновлення автомобіля «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 15.01.2021 року, станом на дату придбання запасних частин та дату акту виконаних робіт з проведення відновлювальних робіт даного автомобіля?». З цієї причини уточнене питання ухвали від 21.09.2022 судді Котелевського районного суду Полтавської області Шолудько А.В. не вирішувалось (т. 2 а.с. 80-104). Згідно з повідомленням Сектору поліцейської діяльності №1 Відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 13.07.2022, щодо [PERSON] 22.05.2022 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП, за фактом керування автомобілем «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння (т. 2 зворот а.с. 135-136). Отже, позивачем не надано належного доказу вартості працездатних та ліквідних складових автомобіля «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] , чи передачі відповідачці транспортного засобу. Зазначена обставина має значення у зв`язку з тим, що власнику транспортного засобу, який вважається знищеним, відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, та має значення для визначення розміру завданої шкоди, невідшкодованої на час вирішення справи у суді. Однак, під час судового розгляду справи 17.11.2025, відповідачка [PERSON] визнала позов в частині стягнення на користь позивача матеріальної шкоди на суму 50000,00 грн. В обґрунтування часткового визнання позову про відшкодування матеріальної шкоди позивачка пояснила, що саме про такий розмір відшкодування шкоди у неї існувала домовленість з позивачем, а тому вона погоджується сплатити йому в рахунок відшкодування матеріальної шкоди саме вказану суму. Відмова відповідачки від визнання вказаної обставини до суду не надходила. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи вище викладені обставини справи, з відповідачки, як особи, яка винна у вчиненні ДТП, слід стягти в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 50000,00 грн. Відповідно до ч. 1, ч.2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Отже, встановивши, що майно позивача пошкоджено з вини відповідачки, наявні підстави для вирішення питання про стягнення моральної шкоди із відповідачки на користь позивача. Враховуючи вищевикладені обставини справи, встановлені судом під час судового розгляду, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з відповідачки є обґрунтованими, й зважаючи на глибину фізичних та душевних страждань позивача, внаслідок пошкодження належного йому майна, ступінь вини відповідачки, позов у цій частині підлягає задоволенню частково в розмірі 10000,00 грн, що відповідатиме принципу розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача слід стягнути 598,01 грн (500,01 грн + 98 грн = 598,01 грн з врахуванням того, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволені судом на 21,65%, та в частині відшкодування моральної шкоди на 10% ). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем не надано доказів понесення ним витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи. Сторонами не надано доказів фактичного понесення ними витрат на правничу допомогу. Враховуючи вище викладене,

Outcome: partial