Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з заявою, заінтересовані особи: [PERSON] , Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, відділ обслуговування громадян №3 (Деснянський район) про встановлення факту проживання чоловіка та дружини за однією адресою. Заява обґрунтована тим, що вона перебувала у шлюбі та проживала з чоловіком - [PERSON] , [INFO] в період часу з 27 січня 2004 року по 09 червня 2025 року, за однією адресою, а саме: [ADDRESS] . У зв`язку зі смертю чоловіка з метою отримання пенсії по втраті годувальника, заявниця вимушена звернутись до суду з вказаною заявою, оскільки через різницю в адресах зареєстрованого її та покійного чоловіка місця проживання, вона позбавлена можливості довести факт їх спільного проживання та її перебування на утриманні померлого годувальника. Заявниця вказує, що не в змозі себе забезпечити, відтак виникла необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що вона постійно проживала з померлим чоловіком за однією адресою, з метою подальшого переоформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Ухвалою судді від 02.09.2025 року у вказаній вище справі вирішено питання про проведення її розгляду у порядку окремого провадження з призначенням судового засідання. В ході розгляду справи судом заявниця [PERSON] та її представниця - адвокатка Клименко А.В. подали уточнену заяву, згідно з якою просили суд встановити факт, що [PERSON] та померлий [INFO] [PERSON] проживали в період часу з 27.01.2004 до 09.06.2025 за однією адресою, а саме: [ADDRESS] . Заявниця [PERSON] та її представниця - адвокатка Клименко А.В. у судовому засіданні вимоги про встановлення факту спільного проживання заявниці з померлим [INFO] [PERSON] в період часу з 27.01.2004 до 09.06.2025 за однією адресою, а саме: [ADDRESS] підтримали в повному обсязі, надаючи пояснення посилалась на обставини, викладені у поданих на адресу суду заявах. Представниця заінтересованої особи [PERSON] - адвокатка Доброчинська А.С. у судове засідання 02.02.2026 не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи у їх відсутності та зазначила, що вони не заперечують проти задоволення вимог заявниці та встановлення факту її проживання з померлим [INFO] [PERSON] в період часу з 27.01.2004 до 09.06.2025 за однією адресою, а саме: [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відділу обслуговування громадян №3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи управління повідомлене належним чином у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення заявниці та її представниці, покази допитаних свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, тобто, під час розгляду справ в порядку окремого провадження, суд має враховувати подані учасниками справи докази. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні ( п.2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 28 січня 2000 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим 28 січня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №106 (копія свідоцтва додається). [INFO] чоловік заявниці - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим 12.06.2025 року Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), актовий запис №3269. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця до 14.01.2004 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а з 27.01.2004 року та по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Померлий чоловік заявниці - [PERSON] з 11.09.1979 року та по день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. З матеріалів справи вбачається, що відмова Пенсійного фонду була обґрунтована відсутністю у заявниці документів, що засвідчують факт спільного проживання на день смерті чоловіка. У відповідності до п. 18 Постанови Правління Пенсійного Фонду України від 01 грудня 2008 року „Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій", документами, що засвідчує факт перебування на утриманні померлого годувальника непрацездатних членів сім"ї, являються довідки уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування, про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника, одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, а також втрати джерела засобів до існування встановлюються у судовому порядку. Суд зауважує, що при виборі місця проживання громадяни керуються Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні. Відповідно до ст. 3 даного Закону вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадян України на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати або перебувати. Відповідно до ст. 6 Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно з Актом від 08.08.2025, засвідченим Головою правління ЖБК «Річковик-1» заявниця [PERSON] та її чоловік [PERSON] фактично постійно спільно проживали разом як подружжя за однією адресою, а саме: [ADDRESS] та мали спільний побут. Аналогічна інформація, щодо проживання померлого разом із заявницею у квартирі [ADDRESS] також міститься у наданих суду копії книжки садівника, заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування, копії листування на ім`я померлого з кореспонденцією від ПрАТ «ХК «Київміськбуд». В судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які показали суду, що протягом тривалого часу знають заявницю та її покійного чоловіка. За життя [PERSON] , подружжя спільно проживали за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний організований побут, спільний бюджет, піклувалися та дбали один про одного. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з вище викладеного та зважаючи на те, що встановлення даного факту необхідне заявниці для можливості переходу на пенсію чоловіка, суд дійшов висновку, що вимоги заявниці про встановлення факту постійного проживання з померлим чоловіком за однією адресоює обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved