Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-01 00:00:00

позивач Орган опіки і піклування Кам`янка-Бузької міської радив інтересах неповнолітньої дитини: [PERSON] , 28.10.2025 подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] .. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що до Органу опіки і піклування надійшло клопотання Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради,щодо розгляду на засіданні з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кам`янка-Бузької міської ради питання щодо доцільності батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] .. Оскільки батько тривалий час не займається вихованням дитини, не цікавиться ї життям та здоров`ям, не надає жодної фінансової допомоги. Відтак [PERSON] за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, залишив її без уваги та турботи, що свідчить на наявність підстав для позбавлення батька батьківських прав. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 28.10.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 30.10.2025 отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки. Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.01.2026 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник органу опіки та піклування Кам`янка-Бузької міської ради у судове засідання не з`явився, однак подав заяву у якій просив розгляд справи здійснювати без їх участі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради - Филипів Н.В. у судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав наведених у позові. Додатково пояснила, що в жовтні 2025 було винесено ухвалу про взяття під варту мами дівчини, також строк дії запобіжного заходу продовжено. Батько неповнолітньої дитини хоча і визнав батьківство, однак участі у вихованні доньки не бере, фінансово її не підтримує. Відповідно до наказу Служби у справах дітей дівчину взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування. Відтак, вказала, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомив. Відтак, відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Залсухавши доводи представника Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17.02.2009 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам`янка-Бузького районного управління юстиції у Львівській області [INFO] народилась [PERSON] , про що зроблений актовий запис №13. В графі мама зазначено - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с.6). Відомості про батька дитини, згідно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження записані відповідно до статей 126 Сімейного кодексу України (а.с. 10). Згідно довідки №2652 від 14.10.2025 вбачається те, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Відповідно до листа ГУНП у Львівській області ЛРУП №1, вбачається те, що [PERSON] 03.10.2025 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с.13). Що також підтверджується копією ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.10.025 (а.с.15). Відповідно до наказу Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради №47/01-23 від 14.10.2025 неповнолітню [PERSON] , [INFO] взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей- сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування (а.с.16). Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , від 14.10.2025, вбачається, що за вище вказаною адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Під час обстеження встановлено, що умови проживання потребують покращення. Діти мають окремі спальні місця, стіл для написання уроків, забезпечені одягом та взуттям. Під час обстеження встановлено, що з дітьми проживає баба - [PERSON] , яка піклується про них, а місцезнаходження та проживання батька [PERSON] - невідоме (а.с. 17). Згідно наказу №48/01-23 від 14.10.2025 начальника служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради Филипів Наталії, малолітніх [PERSON] та [PERSON] та неповнолітню [PERSON] тимчасово влаштовано до [PERSON] (баби дітей), що проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.18). 15.10.2025 комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кам`янка-Бузької міської ради надано висновок № 10/6 щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] /а.с.19-21/. Представник позивача Филипів Н.В. вказує, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню доньки [PERSON] , [INFO] , що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з підстав неналежного виконання батька своїх батьківських обов`язків. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступних норм та мотивів. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.05.2018 у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що "ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками". Дана правова позиція узгоджується постановою Верховного суду від 23.01.2020 у справі № 755/3644/19. В ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] .. Відносно матері дитини [PERSON] - [PERSON] обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, внаслідок чого остання перебуває в ДУ "Львівська установа виконання покарань (№19)", що унеможливлює здійснення належного догляду щодо [PERSON] .. Представник позивача звертаючись до суду вказує, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню доньки протягом тривалого часу, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. В ході судового розгляду встановлено, що і підтверджується зібраними у справі доказами, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою. [ADDRESS] , однак фактично там не проживає. Протягом тривалого часу не піклувався про фізичний і духовний розвиток своєї неповнолітньої дитини, її підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду і лікування доньки, тобто в жодній мірі не виявляє інтересу до її догляду та виховання, а також не приймає участі в її утриманні та фактично самоусунувся від її догляду та виховання. На даний час неповнолітня донька відповідача проживає за адресою: [ADDRESS] , яка тимчасово влаштована до баби - [PERSON] .. Слід зазначити, що згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кам`янка-Бузької міської ради від 15.10.2025 № 10/6 позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] є доцільним. Суд вважає, що вище наведеними доказами підтверджується байдуже ставлення батька до дитини, його безвідповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, по створенню належних умов проживання, навчання, її розвитку. Будь - яких об`єктивних, незалежних особисто від відповідача, причин такого ставлення до дитини, до її виховання, причин, які б виправдовували таку поведінку відповідача, таке ставлення до дитини та її виховання, судом не встановлено. На думку суду, відповідач самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків по вихованню дитини, без поважних причин не виявляє щодо дітей батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, тому, з урахуванням викладеного, діючи в інтересах дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами відповідача як батька, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, на переконання суду, позбавлення батьківських прав відповідача не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, виконання своїх батьківських обов`язків, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Зокрема, судом відзначається, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідні роз`яснення надані в абз. 7 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має можливість працювати та надавати допомогу (доказів протилежного суду не надано), а тому, суд вважає за необхідне, з урахуванням принципу розумності та справедливості, стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 28.10.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України та стягнути судові витрати у виді судового збору з відповідача на користь держави. Одночасно, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України та стягнути судові витрати у виді судового збору з відповідача на користь держави.

Outcome: approved